Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

28.11.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якому просила стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач достатньої та систематичної допомоги на утримання сина не надає. Більшу частина витрат несе вона. У повній мірі фінансові видатки покрити самостійно вона не має змоги. При цьому, відповідач є працездатною особою, проходить військову службу, отримує заробітну плату, непрацездатних члені сім`ї та інших дітей на утриманні не має, а тому вона звернулася до суду з даним позовом. 01.12.2023 року прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження, розгляд справи по суті вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін. У судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, які просить задовольнити, проти постановлення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач до\~ суду \~повторно не\~з`явився, про час \~та місце \~судового розгляду\~повідомлений, \~причини неявки\~суду невідомі, \~відзиву на\~позов від\~якого не\~надходило.\~ 11.01.2024 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обгрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Встановлено, що батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі /а.с.6/. Сторони \~перебувають у\~зареєстрованому шлюбі,\~проте проживають\~окремо один\~від одного.\~Дитина проживає\~з позивачем\~/а.с.3-8/.\~ Зі змісту позовної заяви слідує, що дитина перебуває на утриманні позивача. Натомість, відповідач є працездатною особою, проходить військову службу, отримує заробітну плату, непрацездатних члені сім`ї та інших дітей на утриманні не має. Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення закріплене в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3\~ст. 181 СК України). В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Відповідно до\~ст. 12, 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання. Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини. Однак не приймає достатньої участь у матеріальному утриманні свого сина, на спростування чого останнім доказів не було подано . Разом з цим, суд враховує ту обставину, що дитина проживає з матір`ю, а тому весь тягар по її щоденному утриманні та забезпеченні лежить саме на позивачу. Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», актуальну і\~дійсну потребу\~дитини,\~ дійшов\~висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі у розмірі \~1/4\~(однієї\~четвертої)\~частини всіх\~видів його\~заробітку (доходу)\~щомісячно,але\~не менше\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму на\~дитину відповідного\~віку,\~що буде\~відповідати як\~інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів. Саме такий розмір буде справедливим та відповідати рівності обов`язку батьків утримувати свою дитину, зможе в повній мірі забезпечити належні умови утримання та проживання дитини. Задовольняючи позов частково, суд керується тим, що позивачем відповідно до вимог ст.ст. 12,81,89 ЦПК України не доведено та не надано достатніх доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти саме у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.\~ Відповідно до ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання (пред`явлення) позовної заяви. У відповідності до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір згідно вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача на користь держави.

Outcome: partial