Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В підтвердження позову позивач посилається на те, що з відповідачем по справі він перебуває в шлюбі, зареєстрованому 11 липня 2003 року в Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис - № 198. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що причиною розпаду родини є те, що протягом останнього часу шлюбні відносини погіршились, виникали непорозуміння в поглядах на різні життєві ситуації, на даний час у відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Спільне життя у сторін не склалося, через різні погляди на життя. З 2021 року шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Примирення між ними не можливе. Їхнє подружнє життя існує формально. Спільне господарство не ведуть. Позивач в підготовче засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі на задоволенні позову наполягав. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, відповідно до телефонограми, просила розглядати справу за її відсутності, позов визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 11 липня 2003 року в Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис - № 198. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що причиною розпаду родини є те, що протягом останнього часу шлюбні відносини погіршились, виникали непорозуміння в поглядах на різні життєві ситуації, на даний час у відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Спільне життя у сторін не склалося, через різні погляди на життя. З 2021 року шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Примирення між ними не можливе. Їхнє подружнє життя існує формально. Спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved