Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 08 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кегичівського районного управління юстиції Харківській області, актовий запис № 63. Від цього шлюбу народилась діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, що робить спільне життя нестерпним. Від постійних суперечок та скандалів погіршилося самопочуття позивача, перебуває у стані постійного стресу, що викликає порушення сну та значним чином впливає на працездатність. Крім того, зазначає позивач, що із сторони відповідача мало місце застосування фізичної сили по відношенню до неї та дітей. На даний час шлюбні відносини припинені. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї не можливе. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 02 червня 2023 року позивачка звернулась до суду з позовом Ухвалою суду від 07 червня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 30 червня 2023 року. Ухвалою суду від 30 червня 2023 року надано сторонам строк для примирення терміном 6 місяців. Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 27 липня 2023 року витребувано із Кегичівського районного суду вказану справу, у зв`язку із поданням [PERSON] апеляційної скарги. Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Харківського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року, апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, ухвалу Кегичівського районного суду від 30 червня 2023 року залишено без змін. Ухвалою суду від 01 січня 2024 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 17 січня 2024 року. Сторони у судове засідання не з`явились, про місце, дату і час повідомлені належним чином, натомість надали заяви про: позивач позов підтримує, відповідач його визнає, обоє просять розглянути справу без їх участі, крім того, відповідач зазначає, що діти будуть проживають разом із матір`ю, строк на примирення позитивного результату не дав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2011 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кегичівського районного управління юстиції Харківській області, актовий запис № 63 (а.с.7). Від цього шлюбу народилась діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 грудня 2012 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 липня 2014 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 липня 2021 року (копії, а.с.12,13,14). Згідно з ч. 3,5 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Як встановлено ч. 2 ст. 36 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Ч. 1 ст. 1 ст. 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим. Ч. 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зберегти сім`ю сторін не уявляється можливим, тому що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини припинені, строк на примирення позитивного результату не дав. Як роз`яснено в п. 10 № Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд вважає, що за таких обставин, сім`я розпалась повністю та відновлена бути не може, оскільки сторони проживають окремо, строк на примирення позитивного результату не дав, ці стосунки суперечать інтересам позивача, яка не бажає подальшого перебування у шлюбі, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Про зміну прізвище позивачем не заявлено. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн, сплачений при подачі позову до суду, що підтверджується квитанцією № ПН 2864276 (а.с.4), Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Outcome: approved