Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Хмільницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного мірегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті, факту постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності у порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після її смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить права на земельну ділянку (паю), яке належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0209531 від 30.12.1996 року розміром 2,65 умовних кадастрових гектари, що підтверджується копією зазначеного сертифікату. На момент смерті спадкодавця позивач проживав зі своєю матір`ю за адресою в с. Митинці Хмільницького району Вінницької області, оскільки остання не могла обслуговувати себе і потребувала постійного стороннього догляду в зв`язку зі станом здоров`я, дбав про належні умови її життя, і вів спільне господарство у будинку, що підтверджується довідкою Уланівської сільської ради (оригінал довідки додається). При зверненні до нотаріуса для переоформлення спадщини останнім в написанні заяви було відмовлено та запропоновано звернутися до суду, оскільки факт смерті [PERSON] не зареєстрований в органах ДРАЦСу, а також спадкоємець та спадкодавець зареєстровані за різними адресами. За таких обставин позивач просить: встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Митинці Хмільницького району Вінницької області; встановити факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем\~ [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті - [INFO] ; визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), яке належало померлій [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0209531 розміром 2,65 умовних кадастрових гектари. Ухвалою суду від 19.07.2023 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 03.10.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В судовому засіданні 05.12.2023 [PERSON] , будучи допитаним під присягою, повідомив, що його покійна мати - [PERSON] зловживала алкогольними напоями та хворіла, в зв`язку з чим він під кінець її життя проживав разом із нею та доглядав її, а після ї смерті провів поховання. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, щодо задоволення позовної заяви не заперечила. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. За вимогами частини 2 статті 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до\~ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Державна реєстрація смерті (ст. 17 Закону) проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (статті 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до повідомлення Хмільницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області (а.с. 14-15) за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Відповідно до повідомлення Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області за №8424/222/01-2022 (а.с. 12) відомості про реєстрацію факту смерті [PERSON] в базах даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС України відсутні. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які будучи під присягою, повідомили, що [PERSON] було здійснено поховання матері [PERSON] . Вказане також підтвердив позивач [PERSON] , будучи допитаним під присягою за його згодою. Так свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] жила по сусідству, чоловіка та інших родичів не мала. Приблизно за рік до смерті до неї переїхав її син, доглядав її до смерті взимку 2008 року, він же і здійснив поховання. Після смерті ніхто на хату покійної не претендував і не жив там. Свідок [PERSON] знав [PERSON] по роботі, до самої смерті з нею проживав син, доглядав. Похована [PERSON] на місцевому цвинтарі поруч з родичами. Крім того, в матеріалах справи містяться фото з місцевого кладовища (а.с.17), на якому зображено могилу [PERSON] із нагробним пам`ятником, де вказана дата смерті останнього, а також наявна довідка старости Пустовійтівського старостинського округу (а.с. 16), в якій зазначено, що днем смерті [PERSON] є 10.01.2008 та обряд її поховання проведено на місцевому кладовищі с. Митинці Хмільницького району Вінницької області, де і знаходиться її могила. [PERSON] у своїй заяві вказав, що встановлення відповідного юридичного факту необхідне йому для вирішення питань пов`язаних з правонаступництвом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що матеріали справи, покази позивача та свідків, достеменно свідчать про те, що мати позивача померла [INFO] в с. Маркуші Хмільницького району Вінницької області. Частиною 2 ст. 315 ЦПК визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, відповідно до довідки Пустовійтівського старостинського округу № 486 від 23.12.2022 , [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживала в [ADDRESS] . Разом із нею на момент смерті в будинку проживав її син [PERSON] , який доглядав матір до смерті, здійснював обряд поховання. Вказане також узгоджується з показами позивача та свідків, які повідомили в судовому засіданні, що на момент смерті [PERSON] її син здійснював догляд за нею та проживав разом із нею. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт спільного проживання позивача разом із матір`ю, на момент її смерті, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно до складу якого входить право на земельну ділянку (паю), яке належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0209531 від 30.12.1996 року розміром 2,65 умовних кадастрових гектари, що підтверджується копією зазначеного сертифікату (копія на а.с. 10). Оригінал вказаного сертифікату втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті "Життєві обрії" (копія на а.с. 19-20). Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи встановлені обставини, зокрема те, що позивач є спадкоємцем за законом, приймаючи до уваги те, що відповідач та третя особа не заперечують щодо позову, суд приходить до висновку про задоволення позову, що не суперечить вимогам та законним інтересам сторін, третьої особи, та відповідає чинному законодавству України. Судові витрати залишити за сторонами. На підставі ст.ст. 1218, 1220, 1222-1223, 1225, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved