Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту Виконавчого комітету Золотоніської міської ради, орган опіки та піклування Золотоніської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що вона народилася у м. Москва Московської області Російської Федерації [INFO] , проживала разом з мамою [PERSON] . У грудні 2010 року позивач разом з мамою приїхала до рідних в с. Підставки Золотоніського району Черкаської області. Проживали у її прадіда [PERSON] по [ADDRESS] до липня 2013 року. У 2012 році навчалася у Підставському навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа І ступеня - дошкільний навчальний заклад» один рік. Потім позивач з мамою переїхали до м. Золотоноша, де з 29.08.2014 по 11.09.2015 навчалася в Золотоніській спеціалізованій школі №1. У 2015 році позивач з мамою залишили м. Золотоноша та переїхали до м. Феодосія Автономної Республіки Крим. Там друг мами допоміг знайти тимчасове житло. Потім час від часу жили у знайомих мами. Вони не мали постійного житла і часто ночували в різних місцях. Іноді було так, що мама залишала її серед міста в напівзруйнованій будівлі, серед ночі приходила забирала звідти і вони йшли до її знайомих. Мамині знайомі майже завжди були у нетверезому стані. Оскільки мама не мала постійної роботи, коштів на оренду житла не було. Після переїзду до м. Феодосії мама більше часу приділяла собі, почала часто вживати алкогольні напої, справами доньки цікавилася дуже рідко. Оскільки, постійного житла не мали, відповідно у позивача не було умов, де можна було б спокійно робити домашні завдання. Навчалася вона у школі №3 в м. Феодосія, мала труднощі з деякими предметами, мама не допомагала. З часом стала відвідувати не всі заняття, могла не відвідувати школу декілька днів. Коли навчалася в 6-му класі, зі школи повідомили поліцію про те, що вона не відвідує школу. Маму попереджали декілька разів про необхідність та важливість виконання батьківських обов`язків, піклування про дитину. Але з поведінки мами можна сказати, що ні слова вчителів, ні представників поліції вона не брала до уваги і продовжувала займатися собою. Якогось дня, коли позивач була на уроках, до школи прийшли представники поліції, сказали щоб до кінця уроків була в школі, а тоді вони відвезуть її до реабілітаційного центру. Вона подзвонила до мами, втекла зі школи і в місті зустрілася з мамою. Вони йшли вулицею, коли до них під`їхав автомобіль поліції. Їх попросили зупинитися і після розмови поліцейських з мамою вони забрали позивача до притулку. У притулку [PERSON] прожила чотири місяці. Навчалася в цей час в 6-му класі школи №3 м. Феодосії, дітей із притулку возили або водили до школи. Мама іноді приходила до притулку у нетверезому стані і влаштовувала сварки. Вона просила її не приходити, кожен візит мами був травмуючим, але вона не зважала на прохання та приходила знову, і щоразу вчиняла сварки. Причини сварок та невдоволення мами вже не пам`ятає, проте чітко пам`ятає її підвищений голос, явні ознаки нетверезого стану. Класний керівник зателефонувала бабусі позивача [PERSON] та повідомила, що онука перебуває в притулку уже тривалий час і згідно правил роботи притулку через півроку перебування дитину мають або забрати рідні, або ж адміністрація направляє дитину до одного із інтернатів на території РФ. Бабуся зв`язалася з мамою та начальником опікунського комітету м. Феодосія та приїхала. Бабуся розповідала, що вони з мамою їздили до нотаріуса в Краснодарський край РФ. Нотаріус засвідчила, що мама надала згоду на її виїзд із Криму на материкову територію України у супроводі бабусі. У лютому 2019 року бабуся забрала її з притулку у м. Феодосія АР Крим, разом вони приїхали до м. Золотоноша Черкаської області, де і проживають по даний час. З лютого 2019 року вона проживає у м. Золотоноша разом із старшою сестрою [PERSON] , [INFO] , бабусею [PERSON] , [INFO] , та чоловіком бабусі [PERSON] , [INFO] . Бабуся влаштувала її в спеціалізовану школу №1, де вона навчалася раніше. Влітку 2022 року вона отримала свідоцтво про здобуття базової середньої освіти по закінченню дев`яти класів. Як тільки бабуся забрала її з притулку, вони з мамою спілкувалися по телефону, кошти на її утримання мама надсилала дуже рідко. З лютого 2019 року мама не опікувалася нею, не приймала участі у її житті, утримання повністю забезпечували бабуся з дідусем. Саме вони ходили з нею до лікарів, дбали про її здоров`я та загальний стан, допомагали з навчанням, приходили до школи та вирішували питання, які потребували участі батьків. Бабуся з дідусем підтримують її у всьому. В спокійній, теплій обстановці, яка панує у сім`ї навчатися простіше. Кожного дня вона знає, що після занять повернеться в теплу домівку, де її чекають, люблять і піклуються. У 2020 році позивач отримала диплом переможця на шкільному рівні за перемогу у Міжнародній грі зі світової літератури 2020 рік. У характеристиці за підписом класного керівника та директора школи зазначено, що представникам навчального закладу відомо, що вона проживає в сім`ї бабусі та дідуся. Бабуся з дідусем постійно цікавляться успіхами, відвідують батьківські збори та підтримують постійний зв`язок з класним керівником. Характеристикою підтверджується, що за час навчання із шостого по дев`ятий клас мама участі у вихованні позивача не приймала, до школи не з`являлася. 06.09.2020 року вони з бабусею уклали декларацію з сімейним лікарем. В декларації бабуся зазначена довіреною особою та законним представником. У разі необхідності зазвичай бабуся ходить з нею до лікаря. З січня 2021 року позивач залучена до волонтерської діяльності у м. Золотоноша на базі міського молодіжного центру АртПростір. Влітку 2022 року закінчила дев`ятий клас і на святкуванні випускного бабусі та дідусю позивача вручили подяку «за виховання онуки [PERSON]». З бабусею та дідусем вони разом вирішують всі питання, обговорюють плани на майбутнє, обирають вищий навчальний заклад, куди вона зможе піти навчатися після закінчення школи. Від мами вже давно не отримує підтримки ні моральної, ні матеріальної. Навіть нечасте спілкування по телефону, яке вони підтримували, припинилося близько шести місяців тому. У липні 2022 року останній раз спілкувалася з мамою по телефону, після того вона на зв`язок не виходила. Повертатися до мами позивач не хоче. Позивач бажає закінчити школу, продовжувати навчання в Україні, отримати громадянство, щоб мати права та обов`язки громадянина України. Зараз про неї піклуються бабуся з дідусем та сестра, але юридично мама залишається єдиним із її батьків. З часу як вони з мамою переїхали до м. Феодосії, остання не часто згадувала про свої батьківські обов`язки, здебільшого їй самій доводилося пристосовуватися до нових умов та дбати про себе. Враховуючи викладене вище, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав та стягнути аліменти з відповідача на її користь у розмірі частини від всіх видів доходів до досягнення повноліття. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.03.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, визначено розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.04.2023 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Золотоніської міської ради. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.09.2023 клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Гриценко Л.О. про виклик свідків задоволено. Закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Гриценко Л.О. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. У судовому засідання неповнолітня позивач [PERSON] у присутності психолога підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Надала суду пояснення про те, що останній раз бачилася з матір`ю у 2019 році. ЇЇ вихованням і утриманням займаються бабуся з дідусем, у яких вона проживає в м. Золотоноша Черкаської області. У судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей Виконавчого комітету Золотоніської міської ради Радченко С.А. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Золотоніської міської ради у судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є заява про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи є заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Суд, заслухавши учасників судового провадження, свідків, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.10.2007 матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Згідно довідки Підставківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І ступеня - дошкільний навчальний заклад» Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області директора навчально-виховного комплексу Савенко Т.Д. від 27.07.2021 [PERSON] з 2012 по 2013 рік навчалася в Підставківському навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Золотоніської районної ради Черкаської області. Відповідно до акту опитування сусідів [PERSON] , [PERSON] , останні підтвердили своїми підписами, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , в період з грудня 2010 по липень 2013 року проживала по [ADDRESS] разом із своєю матір`ю [PERSON] та прадідом [PERSON] . Згідно повідомлення директора Золотоніської спеціалізованої школи №1 Золотоніської міської ради Черкаської області Горошочка В.Я. № 101 від 13.09.2022 [PERSON] , [INFO] , навчалася з 29.08.2014 по 11.09.2015. З 11.09.2015 по 18.02.2019 навчалася у школі №3 м. Феодосія Автономної Республіки Крим. З 18.02.2019 зарахована до 6-А класу Золотоніської спеціалізованої школи №1. Згідно свідоцтва про здобуття базової середньої освіти директора [PERSON] № ЕР52976791 від 10.06.2022 [PERSON] закінчила у 2022 році Золотоніську спеціалізовану школу №1 Золотоніської міської ради Черкаської області. Відповідно до акту опитування сусідів, затвердженого Головою будинкової ради [PERSON] від 26.09.2022, [PERSON] , [PERSON] підтвердили своїми підписами, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , з лютого 2019 року по даний час постійно проживає по [ADDRESS] разом зі своєю сестрою [PERSON] , бабусею [PERSON] та її чоловіком [PERSON] . Дитина забезпечена житлом, має окрему кімнату та все необхідне для життя і нормального розвитку. [PERSON] та [PERSON] люблять [PERSON] , піклуються про неї, відвідують батьківські збори у школі, слідкують за здоров?ям та благополуччям дівчинки. В їх сім?ї панує взаєморозуміння, любов та повага. [PERSON] час від часу приймає участь у конкурсах із цікавих їй предметів, [PERSON] та [PERSON] розповідали, що дівчинка була нагороджена грамотами за зайняття призових місць. З характеристики учениці 10 класу Золотоніської спеціалізованої школи №1 Золотоніської міської ради Черкаської області [PERSON] , [INFO] , вбачається, що остання навчалася в школі з 2014 по 2015 рік. Із 2015 по 2019 рік навчалася у Криму в зв?язку зі зміною місця проживання. Із лютого 2019 продовжує навчання в даній школі. Зарекомендувала себе як добросовісна, відповідальна, трудолюбива учениця. За час навчання виявила середній та достатній рівень знань. Програмовий матеріал засвоює повільно. Проявляє інтерес лише до окремих предметів. Швидкість сприйняття навчального матеріалу середня. Мовлення чітке, але не досить виразне. Добре розвинена пам?ять, увага, уява. Логічне мислення розвинене достатньо. Інтерес до навчання нестійкий. Захоплюється малюванням. [PERSON] дисциплінована, не порушує норм та правил поведінки. Має позитивне ставлення до трудової діяльності: завжди відповідально ставиться до виконання навчально-трудових завдань. Бере активну участь у житті класу. Спокійна, урівноважена, ніколи не вступала в конфлікти з учителями та однокласниками. У спілкуванні зі старшими людьми завжди коректна. Дотримується відповідних правил поведінки. Іноді буває замкнутою, проте має друзів. Фізично розвинена, здорова, хронічних захворювань не має. Не схильна до протиправної поведінки. Не помічена у вживанні наркотичних речовин та алкоголю. Проживає в родині бабусі та дідуся, які постійно цікавляться успіхами онуки, відвідували батьківські збори, підтримують постійний зв?язок із класним керівником, мають на неї позитивний вплив. За час навчання із 6 по 9 клас батьки у вихованні [PERSON] участі не брали, до школи не з`являлися. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Золотоніської міської ради №807 від 19.05.2023 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до її доньки [PERSON] , 12.05.2023 комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Золотоніської міської ради прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (протокол № 9 від 12.05.2023). Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала показання про те, що вона є матір`ю відповідача та бабусею позивача. Відповідач [PERSON] почала давно вживати алкогольні напої. У 2019 році, у зв`язку з тим, що позивач опинилася у м. Федосія АРК в реабілітаційному центрі, свідок вимушена була зі згоди матері забрати онуку у м. Золотоноша Черкаської області. Протягом тривалого часу відповідач не виконує батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини [PERSON] : не опікується нею, не проявляє турботи, не займається її вихованням та утриманням. З 2019 року її онука [PERSON] проживає разом з нею та її чоловіком. Вважає, що відповідач повинна бути позбавлена батьківських прав відносно позивача. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надав показання про те, що він є чоловіком [PERSON] , яка є бабусею позивача. [PERSON] проживає разом з ними з 2019 року, після того, як бабуся [PERSON] забрала онуку з реабілітаційного центру в м. Феодосія АРК. Зараз [PERSON] навчається в Золотоніській спеціалізованій школі № 1. Батьківські збори відвідує бабуся, а з вчителями щодо навчання онуки спілкуються разом. Відповідач вживає алкогольні напої, після чого стає агресивною. Протягом тривалого часу відповідач не виконує батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини [PERSON] : не опікується нею, не проявляє турботи, не займається її вихованням та утриманням. Вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини [PERSON] . Судом встановлено, що спір стосується сімейних відносин, а саме: виконання батьками своїх батьківських обов`язків та прав дитини, які регулюються відповідними нормами СК України, Закону України "Про охорону дитинства", а також нормами міжнародного права. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, за відсутності перешкод у спілкуванні з дитиною. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками щодо неповнолітньої дитини є наслідком винної поведінки відповідача і підставою для позбавлення її батьківських прав. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей та згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Нормами ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, судом зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини, що є окремою підставою для стягнення аліментів, а тому вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, її потреби, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, виходячи з визначеного законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про те, що слід стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Outcome: approved