Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

25 вересня 2023 року адвокат Макарова А.Ф. в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування майнових збитків та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.04.2021 року о 00.20 год. в м. Кривому Розі на регульованому перехресті вул. Волгоградська - вул. Володимира Великого - вул. Марійська, водій [PERSON] , керуючи автобусом «НЕФАЗ 5299-11-33» з д.н.з. [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу безпечно керувати автобусом, при виявленні небезпеки для руху завчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки керованого ним автобусу, здійснив відворіт керма уліво, виїхав на смугу зустрічного руху, не дотримався дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI Pagero Sport» з д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (сина позивача). При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Своїми діями водій [PERSON] порушив п.п.1.5, 12.1, 12.3, 13.1, 14.6а Правил дорожнього руху України. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12.10.2022 у справі № 214/3027/21 провадження по адміністративній справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Разом з тим, під час розгляду даної справи судом було встановлено, що в діях [PERSON] , який порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3б, 10.1, 11.4, 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, міститься склад адміністративного правопорушення, що передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.02.2023 у справі № 214/3027/21 апеляційну скаргу захисника Стаднік Я.В. залишено без задоволення, а постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12.10.2022 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо [PERSON] залишено без змін. Таким чином, судом першої та апеляційної інстанції було встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого транспортні засоби «НЕФАЗ 5299-11-33» та «MITSUBISHI Pagero Sport» під керуванням водія [PERSON] отримали механічні пошкодження. Закриття провадження у справі № 214/3027/21 на підставі ст. 38 КУпАП допустиме лише у випадку доведеності вини особи у вчиненні правопорушення за умови забезпечення при розгляді справи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, з дотриманням процесуальної форми її розгляду, визначеної законом. В той же час, [PERSON] , з вини якого сталась ДТП, знаходиться з Відповідачем в трудових відносинах, і шкода була заподіяна ним у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків (ДТП сталося під час виконання [PERSON] трудових обов`язків). [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за фактом порушення водієм правил дорожнього руху, яке спричинило за собою пошкодження транспортних засобів. У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «MITSUBISHI Pagero Sport» з д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві приватної власності позивачу - [PERSON] , завдані значні пошкодження. Згідно з висновком експерта транспортно-товарознавчого дослідження № 104/23 по визначенню матеріального збитку від 20.07.2023 вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «MITSUBISHI Pagero Sport» з д.н.з. [NUMBER] . На підставі вихідних даних технічних оглядів, проведених 29.04.2021 та 14.05.2021, на момент проведення дослідження 19.06.2023, складає: 279 834 грн. 26 коп. За проведення експертного дослідження позивачем була сплачена сума у розмірі 3500 грн. 00 коп. Цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ Страхова компанія «ІНГО» серія АР № 0198320. Після отримання АТ Страхова компанія «ІНГО» заяви та необхідного пакету документів для виплати страхового відшкодування, Страхова компанія виплатила [PERSON] (сину позивача, який на відповідній правовій підставі володів автомобілем) суму страхового відшкодування у розмірі 138 210,25 грн. Автобус «НЕФАЗ 5299-11-33» з д.н.з. [NUMBER] належить Відповідачеві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] . На момент скоєння ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Суха балка». Враховуючи вищезазначене, згідно з висновком експерта № 104/23 від 20.07.2023 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «MITSUBISHI Pagero Sport» з д.н.з. [NUMBER] , складає: 279 834 грн. 26 коп. У добровільному порядку, Відповідач, завдані збитки відмовляється відшкодовувати, в повному обсязі. Матеріальні збитки, завдані в результаті ДТП - 279 834 грн. 26 коп. Грошові кошти, сплачені Страховою компанією Позивачу - 138 210 грн. 25 коп. Залишок грошових коштів, які повинен відшкодувати Відповідач - 141 624 грн. 01 коп. та витрати на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження - 3500,00 грн. Крім майнової шкоди, внаслідок неправомірних дій, позивачу заподіяно моральну шкоду, що полягає в емоціональному переживані з приводу пошкодження автомобілю та неможливості використовувати власний транспортний засіб за призначенням для пересування. Позивач є онкохворим, має захворювання серця. Відповідно до виписного епікризу із карти стаціонарного хворого ІХ № 6790/ПО63098 від 09.12.2022 основний діагноз: меланома спини pT1bN0M0, СПО 07.12.2022, кл.гр.ІІ. Супутній діагноз: псоріаз. ІХС: кардіосклероз дифузний, ПБПНПГ. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. 1 ст., СН І, ССР 3. Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 06.12.2022 у позивача діагностовано наступні захворювання: псоріаз, стаціонарна стадія, середньоважкий перебіг. Злоякісне новоутворення шкіри тулуба. Себорейний кератоз. Після ДТП стан здоров`я Позивача значно погіршився. Внаслідок пережитих емоційних переживань з приводу пошкодження його автомобіля він став знервованим, дотепер знаходиться в негативному емоційно-психічному стані, в стані внутрішнього напруження, втратив сон, загострилися наявні захворювання, у зв`язку з чим він змушений був проходити стаціонарне лікування з приводу онкологічного захворювання та лікування псоріазу. Стан морального дискомфорту пригнічує його тривалий період часу. Поряд із цим, позивач був позбавлений можливості користуватись своїм автомобілем для того, щоб відвідувати заклади охорони здоров`я, що значно ускладнило його пересування по місту. Переживання та стрес, спричинені пошкодженням автомобіля позивача істотно порушили його спосіб життя і вплинули на нормальний життєвий уклад. Зазначені негативні наслідки ДТП були тривалими й істотними для Позивача, та продовжують існувати по сьогодні, тому моральний збиток оцінюється позивачем в 50 000 грн. У зв`язку з тим, що вищезазначена сума страхового відшкодування не покрита в повному обсязі, спричинені збитки Позивачу необхідні для відновлення автомобіля, позивач просить суд, стягнути з приватного акціонерного товариства «Суха Балка» майнові збитки у розмірі 141624,01 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн., витрати на судовий збір у розмірі 1916,24 грн. та витрати на залучення експерта у розмірі 3 500,00 грн. Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 07 грудня 2023 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву у якій Відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, такими що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідач не погоджується з твердженням Позивача, що вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується судовими рішеннями по справі №214/3027/21. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.10.2022 року по справі № 214/3027/21, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.02.2023 року, провадження по адміністративній справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Відтак, резолютивна частина вищезазначеної постанови суду не містить жодної вказівки на встановлення вини [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 09.04.2021 року, а тому Відповідач наголошує, що факт наявності або відсутності вини [PERSON] у скоєнні означеної ДТП підлягає доказуванню та дослідженню в цілому в рамках справи 212/7379/23. Крім тог, Позивач не звертався на адресу страхової компанії та не отримував від неї страхового відшкодування, а одразу пред`являє вимоги про відшкодування майнової шкоди Відповідачу. Відповідач вважає, що Висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження № 104/23 по визначенню матеріального збитку від 20.07.2023 року, на який посилається Позивач при визначенні розміру матеріального збитку, не є належним та єдиним доказом, що може підтвердити розмір такого збитку. Вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди безпідставними та такими, що не підлягає задоволенню, оскільки Позивач на обґрунтування завдання їм моральної шкоди повинен надати суду відповідні докази. Однак, з його боку твердження щодо завдання моральної шкоди не підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, на підставі яких можна встановити, що Позивач поніс моральні страждання, які були пов`язані саме зі спірним ДТП. Всі вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими, не підтверджуються належними, допустимими та достатніми доказами, а тому не підлягають задоволенню. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, скористався правом надання відзиву на позовну заяву. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12.10.2022 у справі № 214/3027/21 провадження по адміністративній справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Під час розгляду даної справи судом було встановлено, що в діях [PERSON] , який порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3б, 10.1, 11.4, 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, міститься склад адміністративного правопорушення, що передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.02.2023 у справі № 214/3027/21 апеляційну скаргу захисника Стаднік Я.В. залишено без задоволення, а постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12.10.2022 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо [PERSON] залишено без змін. Таким чином, судом першої та апеляційної інстанції було встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого транспортні засоби «НЕФАЗ 5299-11-33» та «MITSUBISHI Pagero Sport» під керуванням водія [PERSON] отримали механічні пошкодження. Закриття провадження у справі № 214/3027/21 на підставі ст. 38 КУпАП допустиме лише у випадку доведеності вини особи у вчиненні правопорушення за умови забезпечення при розгляді справи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, з дотриманням процесуальної форми її розгляду, визначеної законом. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 6 ст. 82 вирок суду в кримінальному провадження, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з висновком експерта транспортно-товарознавчого дослідження № 104/23 по визначенню матеріального збитку від 20.07.2023 вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «MITSUBISHI Pagero Sport» з д.н.з. [NUMBER] , на підставі вихідних даних технічних оглядів, проведених 29.04.2021 та 14.05.2021, на момент проведення дослідження 19.06.2023, складає: 279 834 грн. 26 коп. (двісті сімдесят дев`ять тисяч вісімсот тридцять чотири гривні 26 коп.) Відповідно до положень п. 22.1ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. АТ Страхова компанія «ІНГО» виплатила [PERSON] (сину позивача, який на відповідній правовій підставі володів автомобілем) суму страхового відшкодування у розмірі 138 210,25 грн. (сто тридцять вісім тисяч двісті десять гривень 25 коп.), що підтверджується копіями довідок щодо руху коштів по картці [PERSON] від 19.09.2023. Таким чином різниця між оціночною вартістю матеріального збитку заподіяного внаслідок ДТП та сумою, відшкодованою страховою компанією на користь Позивача становить: 279 834 грн. 26 коп. - 138 210 грн. 25 коп. = 141 624 грн. 01 коп. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України встановлено, що розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Спосіб відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, визначає суд за вибором потерпілого (ч. 1 ст. 1192 ЦК України) і може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Потерпілому, як кредитору, належить право вимоги як в деліктному так і договірному видах зобов`язань. Він вільно, на власний розсуд, обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. Слідує відмітити, що саме така правова позиції Верховного Суду України, висловлена в постанові від 25.01.2016 року за результатами розгляду справи за № 6-2808цс15. Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК Країни виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, враховуючи те, що позивачу була завдана шкода у розмірі 279 834,26 грн., яка частково відшкодована страховою компанією АТ СК «ІНГО» у розмірі 138 210,25 грн., тому з відповідача приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь Позивача підлягає відшкодуванню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 141 624,01 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення спричинену моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода у тому числі полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 31.03.1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»п.3 роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Що ж стосується позовних вимог позивача у частині відшкодування моральної шкоди, то вони також знайшли своє підтвердження у судовому засіданні щодо завдання моральної шкоди та підлягають частковому задоволенню відповідно до вимог статті 1167 ЦК України з наступних підстав. При визначенні розміру відшкодування, суд враховує роз`яснення, що містяться в п. 9постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно чого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Так, позивач зазначає, що після ДТП стан здоров`я Позивача значно погіршився. Внаслідок пережитих емоційних переживань з приводу пошкодження його автомобіля він став знервованим, дотепер знаходиться в негативному емоційно-психічному стані, в стані внутрішнього напруження, втратив сон, загострилися наявні захворювання, у зв`язку з чим він змушений був проходити стаціонарне лікування з приводу онкологічного захворювання та лікування псоріазу. Стан морального дискомфорту пригнічує його тривалий період часу. Поряд із цим, позивач був позбавлений можливості користуватись своїм автомобілем для того, щоб відвідувати заклади охорони здоров`я, що значно ускладнило його пересування по місту. Переживання та стрес, спричинені пошкодженням автомобіля позивача істотно порушили його спосіб життя і вплинули на нормальний життєвий уклад. З вказаних міркувань та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить до висновку про можливість часткового задоволення суми стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме про стягнення з відповідача приватного акціонерного товариства «Суха Балка» матеріальної шкоди у розмірі 141624,01 грн., моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн., витрати на залучення експерта у розмірі 3 500,00 та сплаченого судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1916,24 грн.

Outcome: partial