Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

03 березня 2020 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення. Ухвалою Ленінського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя №334/1097/20\~від 07\~вересня 2023\~ поновлено\~ [PERSON] (прізвище\~ [PERSON] змінено\~на [PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~представник -\~адвокат Пономаренко\~О.О.\~строк на\~подання заяви\~про перегляд\~заочного рішення\~та задоволено\~заяву про\~перегляд заочного\~рішення №334/1097/20\~від 22\~квітня 2020.\~Також цією\~ухвалою скасовано\~заочне рішення\~Ленінського районного\~суду м.\~Запоріжжя від\~22\~квітня 2020\~ у\~справі №\~334/1097/20\~за позовною\~заявою Комунального\~підприємства «Водоканал»\~до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення. Справу призначено до розгляду в спрощеному порядку з викликом сторін. 19.10.2023 представником позивача подана уточнена позовна заява до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за спожиту воду і послуги водовідведення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в квартирі [ADDRESS] проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (знято з реєстрації 01.11.2017), [PERSON] . Відповідачі користувалися послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносили не в повному обсязі, а тому за період з 01.01.2006 по 30.11.2019 утворилась заборгованість у розмірі 35383,77 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідачі і дотепер не погасили заборгованість, яка числиться за ними, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за примусовим стягненням. Просить стягнути\~на користь\~КП «Водоканал»\~солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиту воду і послуги водовідведення у розмірі 34661,33 гривень, яка виникла за період з 01.01.2006 по 31.10.2017. Також просить стягнути на користь\~КП «Водоканал»\~солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , заборгованість за спожиту воду і послуги водовідведення у розмірі 722,44 гривень, яка виникла за період з 01.11.2017 по 30.11.2019. Судові витрати покласти на відповідачів. 27.09.2023 від представника [PERSON] - адвоката Пономаренко О.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що згідно довідки про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] прописана та проживає у [ADDRESS] з 01.11.2017 року по теперішній час. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно, відповідачка має у власності квартиру за вищезазначеною адресою. Власницею ж квартири [ADDRESS] , за якою позивачем стягується заборгованість по оплаті за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по даній справі, відповідачка не є, як і не прописана там. У зв`язку із не проживанням відповідачки [PERSON] за адресою [ADDRESS] , не є можливим стягнення з неї заборгованості за водопостачання та водовідведення за період з 01.11.2017 по 30.11.2019 через не користування нею даними послугами. До позовної заяви позивачем додано розрахунок суми позову на загальну суму 35383,77 гривень. Зазначена сума, згідно розрахунку, утворилася за період з 01.06.2000 року по 30.11.2019 року за особовим рахунком № [NUMBER] . У відповідності до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання Документ сформований в системі холодної, гарячої води та водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Згідно із Постановою Великої Палати Верховного суду від 07.07.2020 року по справі №712/8916/17-ц, якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Тобто, на момент звернення із даним позовом 05.03.2020 року, позивач пропустив строк звернення до суду за платежами за період з червня 2000 року по лютий 2017 року. Згідно ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин, не підлягає задоволенню позов в частині стягнення з відповідачів заборгованості за комунальними платежами за період з червня 2000 року по лютий 2017 року. Також, представник зазначає, що з наданого позивачем розрахунку не виявляється за можливе встановити дійсний розмір заборгованості зі сплати послуг з водопостачання та водовідведення. Зокрема, за період з жовтня 2016 по грудень 2017 в таблиці в графі «нараховано» зазначено «0». Значення у графі «нараховано» за січень 2019 та листопад 2019 містять від`ємне значення. При тому що в графі «сплачено усього за період» міститься «0», як і в інших графах цих рядків. За таких обставин, при відсутності коректного та повного розрахунку заборгованості з оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, неможливо встановити правильність здійснених позивачем нарахувань, в зв`язку із чим є підстави для відмови у задоволенні позовних вимог КП «Водоканал». 19.10.2023 від представника позивача надійшли пояснення по справі, відповідно до яких просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та відмовити в задоволення клопотання про стягнення з КП «Водоканал» судових витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до статей \~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини 1\~статті 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] (прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] у зв`язку із реєстрацією шлюбу 14.10.2017) була зареєстрована за вказаною адресою у період з 01.01.2006 по 31.10.2017. Особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім`я [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] з 01.11.2017. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно, відповідачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Позивач є\~виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення у житловий будинок у якому розташована квартира, у якій зареєстровані відповідачі. Згідно довідки наданої позивачем, відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~(знято\~з реєстрації\~01.11.2017),\~ [PERSON] користувалися послугами з централізованого водопостачання\~і водовідведення,\~які надає\~КП «Водоканал»\~у квартиру [ADDRESS] , але оплату за послуги підприємства вносили не в повному обсязі, а тому за період з 01.01.2006 по 30.11.2019 утворилась заборгованість у розмірі 35383,77 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості. В лютому 2016 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу відносно відповідачів. 05 лютого 2016 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ. Ухвалою № 334/591/16-ц від 27.09.2016 року судовий наказ скасований. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Рішення Запорізької міської ради №546 від 28.10.1999 «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення» є актом органу місцевого самоврядування, який є обов`язковим для виконання на території м. Запоріжжя та є підставою для виникнення правовідносин між КП «Водоканал» та споживачами по водопостачанню та водовідведенню, а відтак і по сплаті вищевказаних послуг. У частині четвертій статті 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Аналогічні приписи містить частина третя статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в частині регулювання відносин із централізованого водовідведення. Приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно зі звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Розрахунок позивача відповідачем не спростований, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Вирішуючи питання про застосування наслідків спливу позовної давності, про що заявлено відповідачами, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня. коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові налається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності визначені загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права за позовом, тобто можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувались позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Зокрема у постанові Верховного Суду України від 27.04.2016 у справі №3-269гс16 зазначено, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Згідно частини першої статті 264 ЦК перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. З тлумачення цієї норми слідує, що вона пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта (боржника). При цьому не виключається й випадку коли переривання перебігу позовної давності буде відбуватися внаслідок визнання боргу, що здійснюється іншими суб`єктами, якщо на це була виражена воля боржника. Тобто коли боржник виражає свою згодою чи уповноважує на це відповідного іншого суб`єкта (дана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №161/15679/15-ц). Такий же висновок зроблений і Верховним Судом України. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 8 листопада 2017 року у справі № 6-2891цс 16 вказано, що «відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою». Отже, строк позовної давності по заборгованості з оплати послуг КП «Водоканал» мав спливати за кожним щомісячним нарахуванням оплати через три роки, що відраховуються з місяця настання платежу. Тобто, на момент звернення із даним позовом 03.03.2020 року, позивач пропустив строк звернення до суду за платежами за період з червня 2000 року по лютий 2017 року. За таких обставин, не підлягає задоволенню позов в частині стягнення з відповідачів заборгованості за комунальними платежами за період з червня 2000 року по лютий 2017 року. Відповідно до розрахунку позивача в період з березня 2017 по жовтень 2017 оплата за централізоване водопостачання та водовідведення відповідачам не нараховувалась. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за спожиту воду і послуги водовідведення у розмірі 722,44 гривень, яка виникла за період з 01.11.2017 по 30.11.2019. Відповідно до пункту 6 частини 1\~статті 264 ЦПК\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до\~частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial