Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

До суду з позовом звернувся представник виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області, як орган опіки та піклування, який діє в інтересах малолітньої дитини до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що громадяни [PERSON] та [PERSON] , які є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , ухиляються від виконання батьківських обов`язків, вихованням, навчанням та розвитком дитини не займаються, не піклуються про стан її здоров`я, не забезпечують дитині належного харчування та утримання, зловживають алкогольними напоями та ведуть аморальний спосіб життя. Внаслідок чого, дитина, під час її виявлення фахівцями із соціальної роботи, мала брудний та занедбаний одяг, неохайний вигляд, умови проживання, де перебувала малолітня [PERSON] не відповідали санітарно-гігієнічним нормам, будинок всередині та зовні перебував в аварійному та вкрай занедбаному стані, в кімнатах антисанітарія, стіни брудні та потріскані, підлога загромаджена побутовим сміттям, брудним одягом та взуттям, в кімнатах був присутній стійкий запах тютюнового диму та алкогольних напоїв, що в свою чергу створювало загрозу для здоров`я та життя малолітньої дитини. Відповідно до рішення виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області від 20.04.2023 №191 [PERSON] [INFO] була влаштована до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» строком на шість місяців. За час перебування дитини в закладі батьки не цікавилися її станом здоров`я, життям та розвитком, жодного разу не відвідували, не приймали участі у вихованні та не надавали матеріальної допомоги на утримання. Неодноразові попередження батьків про необхідність належного виконання батьківських обов`язків, недопустимість зловживання спиртними напоями та необхідність зміни ставлення до виховання дитини, притягнення їх до адміністративної відповідальності, позитивних результатів не дали. Враховуючи те, що за час перебування дитини в закладі, поведінка та спосіб життя матері та батька, не змінились, що унеможливило повернення дитини на виховання в сім`ю, членами комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Таращанської міської ради 24.10.2024 були прийняті рішення про доцільність продовження строку перебування [PERSON] в КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» та про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки. Позивач вказує, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 08.12.2021 у справі № 379/350/21 відповідачі були позбавлені батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідачі висновків не зробили, надалі зловживають спиртними напоями, позивач просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило, відзив на позов не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Прийнявши всі заходи по виклику відповідачів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Згідно актів обстеження умов проживання від 10.04.2023, 11.05.2023, дитина перебувала разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де умови проживання вкрай незадовільні, будинок занедбаний, аварійний, потребує ремонту, в будинку антисанітарія, кімнати загромаджені побутовим сміттям, брудним одягом та взуттям, присутній різкий запах тютюнового диму та алкоголю. В будинку відсутні елементарні умови для перебування дитини. [PERSON] проживає окремо, за адресою: [ADDRESS] , місце перебування дружини та дитини йому невідоме. (а.с. 22, 30). Відповідно до рішення виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області №191-VIII від 20.04.2023 малолітня [PERSON] , [INFO] , влаштована до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» (вул. Крижанівського, 6, м. Біла Церква Київської області, 09100) строком на шість місяців (а.с. 27). Згідно листів КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» №324 від 08.08.2023, №479 від 17.10.2023 малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває в даному закладі на повному державному утриманні з 28.04.2023, батьки [PERSON] та [PERSON] за весь період перебування дитини в закладі жодного разу її не відвідували, не телефонували, не цікавились її здоров`ям та розвитком, не приймали участь у вихованні дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавали, чим самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 28, 29). Рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області №527-VIII від 24.10.2023 продовжено строк перебування дитини, яка перебуває в складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] , в КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» строком до 11.03.2024 (а.с. 32). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] неодноразово притягувались до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, зокрема за ст.ст. 175-1, 178, 184 КУпАП, що підтверджується довідками №3779-1/109/1103/01-2023 від 01.11.2023, №3779/109/1103/01-2023 від 01.11.2023 виданими ВП №2Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області (а.с. 34, 35). Доказів щодо приймання відповідачами [PERSON] та [PERSON] участі у вихованні малолітньої [PERSON] суду не надано. Згідно рішення виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області №526-VIII від 24.10.2023, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви, вбачається, що позивач окрім вимог щодо позбавлення батьківських прав, звернувся з вимогами про стягнення аліментів на дитину з відповідачів. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідачів, та є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідачі по справі не займаються вихованням дитини та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляють до дитини будь-якої батьківської уваги та турботи, не створюють достатніх умов для проживання доньки, матеріально не забезпечують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконують та не бажають виконувати своїх батьківських обов`язків відносно [PERSON] , а тому є підстави для позбавлення їх батьківських прав. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно ч.1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1, 2 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 182 СК України). При цьому, ч.2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, суд вважає, що і вимога позивача про стягнення із відповідачів [PERSON] та [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини є обґрунтованою та законною. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави. На підставі ст.ст. 164, 165,166,168, 180-182 СК України,

Outcome: approved