Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» (далі ТОВ «ФК «ПАРІС») звернулося до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 18.10.2019 між АТ «РВС БАНК» та відповідачем було підписано Заяву-Договір № 0042522 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. За умовами вказаної Заяви відповідачу було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 51\~282,05 грн., строком до 24 місяців, зі сплатою 18 процентів річних. Водночас визначений фіксована тип ставки зі сплатою разової комісії при видачі кредиту у розмірі 2,5% від суми наданого кредиту та щомісячної комісії за супроводження кредиту в розмірі 3% від суми наданого кредиту. 28 жовтня 2021 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «ПАРІС» було укладено Договір відступлення права вимоги № 28/10/2021-1, у відповідності до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, що існують на дату відступлення право вимоги, в т.ч. і відносно вищевказаного кредитного договору. Оскільки, [PERSON] на порушення умов договору, свої зобов`язання щодо своєчасного повернення отриманого кредиту та сплатити відсотків не виконує, за ним утворилася заборгованість на загальну суму 92\~505 грн. 34 коп., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту 44\~032 грн. 01 коп., за процентами 13\~010 грн. 83 коп., за комісією 30\~769 грн. 20 коп., 3% за користування грошовими коштами з 28.10.2021 року по 23.02.2022 року у розмірі 725 грн. 31 коп. та інфляційних витрат за період з 28.10.2021 року 23.02.2022 року у розмірі 3\~834 грн. 43 коп., яку позивач, як правонаступник АТ «РВС БАНК», просив стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 03 жовтня 2023 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове сідання свого представника не направив. Втім, зі змісту позовної заяви позивач просив суд розглянути справу у їх відсутності, так як позовні вимоги підтримують повністю та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучі належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в т.ч. і через офіційний сайт судової влади, в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. За наведених обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно ч.8 ст.178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, слід зазначити про наступне. Матеріалами справи встановлено, що 18.10.2019 року між [PERSON] та АТ «РВС Банк» було підписано Заяву-Договір № 0042522 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичної осіб. Відповідно до\~умов договору,\~сума кредиту\~становить 51\~282\~грн.\~05\~коп.\~Строк дії\~кредиту \~24\~місяці.\~Процента ставка,\~фіксована -\~18,00\~%\~річних.\~Разова комісія\~при видачі\~кредиту складає\~2,5\~%\~від суми\~наданого кредиту,\~а щомісячна\~комісія за\~супроводження кредиту\~становить 3\~%\~від суми\~наданого кредиту (а.с. 16). Додатком № 1, який є невід`ємною частиною заяви-договору № 0042522 вiд 18.10.2019 року визначаються такі деталі: складові загальної вартості кредиту, вартість платежів з повернення кредиту та сплати відсотків (процентів) за його користування, суми комісійної винагороди та iншi платежі за договором (а.с. 17). Наявність підпису відповідача у вказаних вище документах свідчить про його обізнаність з усіма умовами кредитування. Факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів за вищевказаним кредитним договором підтверджується меморіальними ордерами №4124 та №4125 від 18.10.2019 року (а.с. 27). 28 жовтня 2021 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» укладено договір про відступлення права вимоги №28/10/2021-1, відповідно до умов якого первісний Кредитор в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а Новий Кредитор приймає (набуває) права вимоги Первісного Кредитора за Кредитними договорами зазначеними в Додатку №1 до цього Договору, зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповненнями до нього тощо, що є його невід`ємною частиною, які укладені між АТ «РВС Банк» та боржниками. Права вимоги за Кредитним договором вважаються відступленими з моменту підписання Сторонами Акту прийому-передачі прав та документів, що є невід`ємною частиною цього Договору (п. п. 1.1, 3.1 Договору) (а.с. 19-21). Відповідно до витягу з Додатку № 1 до вказаного Договору про відступлення прав вимоги, від АТ «РВС Банк» до ТОВ «ФК «Паріс» перейшло право вимоги за договором №0042522 від 18.10.2019 року, укладений з відповідачем [PERSON] (а.с. 22). Згідно з статтями 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно із ч.1ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 28.10.2021 року ТОВ «ФК «Паріс» на адресу [PERSON] направлено вимогу про усунення порушення кредитного зобов`язання, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень та описом вкладення цінним листом (а.с.42, 43). Також, позивачем надано суду обґрунтований розрахунок заборгованості відповідача який станом на 01.09.2023 року у становить 87\~852,04 грн., та складається з: 44\~032,83 грн. заборгованості за тілом кредиту, 13\~010,83 грн заборгованості за процентами та 30\~769,20 грн. заборгованості за комісією (а.с. 37-40). У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статей 1048, 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернув. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на сукупність доказів які досліджені в судовому засіданні, то суд знаходить встановленим що між сторонами склалися правовідносини щодо кредитного договору умов якого у свою чергу відповідач не дотримався, через що за ним утворилася заборгованість зі сплати кредиту. Як вже зазначено вище, в підписаній Заяві-Договору № 0042522 від 18.10.2019 року про укладання Договору про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, [PERSON] був ознайомлений з порядком сплати заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом. Відтак, ураховуючи що позичальник, тобто відповідач, отримав та використав кредитні кошти та в обумовлені договором строк добровільно не повернув їх позикодавцю, з огляду на положення ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то суд знаходить вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 44\~032,01 грн. обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення. Оскільки відповідачем не спростовано розмір заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 13\~010 грн. 83 коп., за комісією 30\~769 грн. 20 коп., 3% за користування грошовими коштами з 28.10.2021 року 23.02.2022 року у розмірі 725 грн. 31 коп. та інфляційних витрат за період з 28.10.2021 року 23.02.2022 року у розмірі 3\~834 грн. 43 коп., які нараховані Банком у відповідності з узгодженими сторонами умовами кредитування, то така заборгованість також підлягає стягненню у судовому порядку, тобто в цій частині вимога позивача також підлягає задовольню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2\~684 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved