Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

У вересні 2023 р. Калиниченко О.В. , який представляє інтереси позивача, звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 8011,25 грн. станом на 01.09.2023 р. В обґрунтування позову зазначає про укладення між позивачем та відповідачем договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та компенсації витрат за комунальні послуги, надані за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг за період з 24.02.2019 по 30.04.2021 р. утворилась заборгованість у розмірі 6007,86 грн., яка на день подання позову не погашена відповідачем. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 27.11.2023 р. від відповідача надійшов відзив, у якому він частково визнає позовні вимоги, обґрунтовуючи частковою оплатою заборгованості про що надає відповідні квитанції. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 01.08.2017 р. ТОВ "ФОРВАРД КИЇВ-СЕРВІС 14" передано в управління житловий будинок [ADDRESS] (житловий будинок [ADDRESS] , [ADDRESS] ). 24.04.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД КИЇВ-СЕРВІС 14" та [PERSON] укладено договір №153 АП-1 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку щодо забезпечення послугами з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, послуг водовідведення та електропостачання житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно додатку №1 до договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території відповідач ознайомився з вартість послуг та тарифами, що засвідчив своїм підписом. Листом від 06.04.2021 р. об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Академпарк» повідомлено про перехід на самоуправління з 01.05.2021 р. Із розрахунку заборгованості про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг за період із лютого 2019 по серпень 2023 р. вбачається, що у зв`язку із несплатою послуг у відповідача почала утворюватись заборгованість, яка за період з квітня 2020 року по квітень 2021 року становить 8011,25 грн. Долучені відповідачем до відзиву квитанції про сплату комунальних послуг судом не приймаються до уваги, оскільки стосуються наданих послуг за 2019 рік, в той час як вимогами позову є заборгованість, яка утворилась з квітня 2020 по квітень 2021 р. Доказів оплати послуг за утримання житла та комунальних послуг за вказаний період відповідачем не надано. Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 N630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідачем не погашена. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом із цим, згідно положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до п.6 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору, про що вказується у правовій позиції ВСУ від 28 лютого 2017 р. у справі № 21-3829а16. Оскільки відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, суд звільняє відповідача від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved