Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

22 серпня 2023 року позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернувся до суду із позовом у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг без номеру від 20 червня 2011 року яка станом на 17 липня 2023 року становить 59\~325, 84 грн та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 20 червня 2011 року між акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір кредиту шляхом підписання анкети-заяви та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» з оформленням кредитної картки та встановленим на ній кредитним лімітом. Однак, позичальник не виконав умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту та відсотків за користування ним, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість у загальному розмірі 59325,84 грн, яку позивач просив стягнути в повному розмірі. Ухвалою суду від 14 листопада 2023 року позовну заява акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 17 січня 2024 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 20 червня 2011 року відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк»», за змістом якої він погодився, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилася з даним договором до його укладання і погодилася з його умовами. Відповідно до змісту Умов та правил надання банківських послуг, сторони узгодили, умови повернення банку кредиту, процентів за користування кредитом, неустойку та інші зобов`язання за договором. Відповідно до паспорту споживчого кредиту від 18 березня 2022 року, [PERSON] цього ж дня був ознайомлений з умовами кредитування, відсотковою ставкою, порядком сплати коштів на погашення кредитного ліміту, тощо, що підтвердив своїм підписом у відповідній заяві, яка долучена до матеріалів справи. Відповідно до наданих банком матеріалів, зокрема виписки по рахунку, та довідки про зміну умов кредитування, на підставі поданої відповідачем заяви останній було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 47 000 грн, що відповідає п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору. Відповідно умов Договору відповідач зобов`язувався повернути кредитні кошти шляхом договірного списання та/або внесення коштів у готівковій чи безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу. В разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа місяця, наступного за місяцем у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. На підставі вказаної заяви відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої [PERSON] . Тим самим банк надав позичальнику кредит на умовах, які викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах банку у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, вчасно не перераховував платежі на погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на 17 липня 2023 року за ним утворилася заборгованість на загальну суму 59325,84 грн, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 48529,46 грн та заборгованості за відсотками в сумі 10796, 38 грн. Із розрахунку заборгованості слідує, що відповідач здійснював погашення кредитного боргу та витрачав кредитні кошти з карткового рахунку протягом всього періоду заборгованості. Вказані відомості також відображено і у виписці за договором б/н від 20 червня 2011 року, яка складена станом на 20 липня 2023 року. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частини другої статті 1067 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до частини першої статті 1049, частини першої статті 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До того ж, згідно частини другої статті 1050 ЦК України в разі порушення позичальником строків виконання зобов`язань, банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом. Виходячи з вимог статей 526, та 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки відповідач [PERSON] порушив умови Договору щодо погашення заборгованості, то з нього на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі відповідно до наданого позивачем розрахунку. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його повного задоволення. У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі статей 259, 263-265, 280 ЦПК України,

Outcome: approved