Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

I. Виклад позицій позивача та відповідача. 10.07.2023 [PERSON] (далі позивач) звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені через різні погляди на сімейне життя, утримання сім`ї, ведення господарства, як наслідок вони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, що призвело до стійкого розладу подружніх стосунків. Судові витрати просить покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] на виклик суду повторно не прибула. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Немирівського районного суду Вінницької області Науменко С.М. від 14.07.2023 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за територіальною підсудністю до Калиновського районного суду Вінницької області (а.с.14). Ухвалою судді Калиновського районного суду Вінницької області Аліменко Ю.О. від 31.08.2023 означену справу передано на розгляд до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області (а.с.22). Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного Вінницької області Верніка В.М. від 18.10.2023 справу передано на розгляд до Шаргородського районного суду Вінницької області (а.с.29). 14.11.2023 цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу надійшла до Шаргородського районного суду Вінницької області та у відповідності до ст. 14 ЦПК України передана в провадження судді Соколовської Т.О. (а.с.31, 34) Ухвалою судді Соколовської Т.О. від 15.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 35). Вказаною ухвалою суду відповідачу [PERSON] запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с. 35). Ухвалу суду від 15.11.2023 разом з копією позовної заяви та додатками до неї направлено на адреси відповідача [PERSON] , зазначені в позовній заяві та відповіді з ЄДДР, однак поштова кореспонденція повернулася до суду з відміткою УКРПОШТИ «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.42, 50). 08. та 28.12.2023 у зв`язку з неявкою у судові засідання усіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, судові засідання відкладено на 28.12. 2023 та 11.01.2024 відповідно (а.с. 51, 57). З метою повідомлення відповідача [PERSON] про розгляд справи та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів 08 та 28.12 2023 на веб - порталі "Судова влада" судом розміщені оголошення про виклик відповідача [PERSON] у судові засідання на 28.12.2023 та 11.01.2024 (а.с. 52, 58). Таким чином, відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи (ч.11 ст.128 ЦПК України). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи провести у його відсутності (а.с. 55). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав, повторно на виклик суду не прибула, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 52, 58). Заяв про розгляд справ у її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів. За правилами ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, у суда наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259, ст.ст. 280 - 281 ЦПК України, постановив ухвалу. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повторно 26.06.2023 (а.с. 6). Від шлюбу сторони даного цивільно-правового спору мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10). Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) також забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей (ст.109 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За приписами ч. 3 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. V. Висновки суду. У справі, що розглядається, суд, дослідивши всі обставини, оцінивши докази прийшов до висновку, що позивачем [PERSON] надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву і є достатніми для ухвалення судом рішення про задоволення його позовних вимог до [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки спільне подружнє життя у сторін не склалося, подружні стосунки між ними припинені і поновлювати їх позивач не має наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя. При цьому суд також враховує наявність у подружжя малолітньої дочки, що має істотне значення. VІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яку подано фізичною особою становить один відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" передбачено, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць становить 2684 грн. Таким чином, за вимогу про розірвання шлюбу позивачем повинен бути сплачений судовий збір у розмірі одного відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн). Згідно квитанції №0.0.2661653046.1 від 02.09.2022, [PERSON] при зверненні з позовом до суду сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.1). Недоплачений позивачем судовий збір становить 81,20 грн. і підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved