Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач проживає в житловому приміщенні, де позивач надає послуги по постачанню теплової енергії, централізованого опалення, постачання гарячої води (підігрів води), а відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення. За вказаною адресою відкрито відповідний особовий рахунок. Нарахування за послуги з централізованого опалення проводяться відповідно до опалювальної площі квартири та тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області №№ 339 і 536 від 18.10.2017 року і 20.12.2018 року відповідно. Посилаючись на пункти 37 - 39 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року, позивач зазначає, що відповідач порушує такі вимоги та не проводить оплату за опалення квартири, внаслідок чого має відповідну заборгованість (а.с. 1 - 2). Відповідачем подано відзив на позов у якому останній просив застосувати строки позовної давності за вимогами про стягнення боргу за жовтень - грудень 2019 року й січень 2020 року (а.с. 13 - 16). Ухвалою від 09 березня 2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] (а.с. 25). Ухвалою від 15 березня 2023 року прийнято до розгляду заяву представника позивача від 15 березня 2023 року про зменшення розміру позовних вимог (а.с. 38). 27 грудня 2023 року судом отримано письмові заперечення представника відповідача [PERSON] у яких остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 47 - 49). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідач [PERSON] зареєстрований і є споживачем відповідних комунальних послуг, що надаються за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується виданою відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області довідкою № 987 від 09.02.2023 року про реєстрацію місця проживання (а.с. 8). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 10 грудня 1996 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] і [PERSON] в рівних частинах (а.с. 17 - 18). Із положень Статуту КП «Васильківтепломережа» вбачається, що останнє здійснює послуги по постачанню теплової енергії, централізованого опалення, постачання гарячої води (підігрів води) та інших послуг споживачам (а.с. 4). Згідно із наданого позивачем на підтвердження своїх вимог переліку сум по особовому рахунку № [NUMBER] відповідача, за вказаною адресою обслуговування станом на 01 січня 2023 року виникла заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 46 173 гривні 85 копійок (а.с. 5). Такі дії відповідачів свідчать про те, що користуючись усіма наданими їм комунальними послугами, вони неналежним чином та не у повному обсязі сплачують за їх споживання. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Нормою ст. 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 передбачають, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил). Відповідно до пунктів 37 - 39 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць; оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором; за бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів; споживач здійснює оплату за спожиту послугу щомісяця в порядку та строки, визначені договором; споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору; споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Оскільки, дані про те, що між сторонами укладено договір про надання відповідних послуг відсутні та відповідачі не виконують положень наведених нормативно-правових актів, у зв`язку з чим, мають заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог. Одночасно, суд враховує, що відповідачами сплачено частину заборгованості в сумі 27 488 гривень 10 копійок, що підтверджується копією квитанції № 6 від 24 лютого 2023 року (а.с. 21). Також, при вирішенні даної справи, суд обов`язково приймає до уваги наступне. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211 на всій території України установлено карантин, який в подальшому продовжено відповідними рішеннями Уряду України. Нормою підпункту 4 пункту 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 530-IX, установлено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Карантин відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України постановою Кабінету міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Як наслідок, суд вважає неправомірними, безпідставними і необґрунтованими проведені у заяві представника позивача від 15 березня 2023 року про зменшення розміру позовних вимог, нарахування позивачем неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення відповідачами платежів за житлово-комунальні послуги. У зв`язку із цим, не підлягають задоволенню вказані вимоги позивача про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Також, не підлягає задоволенню викладена у відзиві заява відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності, у якій він просить застосувати позовну давність за вимогами про стягнення заборгованості за період з жовтня - грудня 2019 року по січень 2020 роки, оскільки як вбачається із переліку сум по особовому рахунку в жовтні 2019 року відповідач здійснював оплату житлово-комунальних послуг наданих позивачем. У зв`язку із цим, суд застосовує норми статті 264 ЦК України, оскільки у даному випадку перебіг позовної давності перервався вчиненням відповідачем дій, що свідчать про визнання ним свого обов`язку по сплаті житлово-комунальних послуг. Як наслідок, після переривання перебіг позовної давності почався заново і час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Таким чином, заява відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності є необґрунтованою та безпідставною, а тому задоволенню не підлягає. Отже, з урахуванням сплаченої суми заборгованості, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно 18 685 гривень 75 копійок (46 173 гривні 85 копійок - 27 488 гривень 10 копійок). Таким чином, позов є частково обґрунтованим та підлягає задоволенню лише в обсязі встановленому судом. При цьому, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на кожного із відповідачів у рівних частках пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с. 3). На підставі викладеного,

Outcome: partial