Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , де просить позбавити останню батьківських прав щодо їх сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що між ним і відповідачкою було укладено шлюб і від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] . Шлюбні відносини несклалися і рішенням Кам`янського районного суду у справі № 696/1249/18 від 03.12.2019 шлюб було розірвано. Вказує, що відповідачка після розірвання шлюбу почала жити окремо та була ініціатором того, щоб їх син [PERSON] залишився жити з позивачем. З часу розлучення відповідачка не брала участі у вихованні дитини, грошової допомоги на його утримання не надавала. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 19.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 10.01.2024 підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання викликано учасників справи та свідків. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні просили позов задовольнити, так як мати ухиляється від своїх батьківських обов`язків, не цікавиться дитиною, його життям. Крім того перешкоджає реалізацією дитиною своїх прав, що стосується побутових питань, зокрема реєстрації дитини за місцем фактичного проживання. Відповідачка, заявою від 10.01.2024, просила суд розглянути справу без її участі. В підготовчому засіданні заявила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить позбавити її батьківських прав щодо сина, оскільки не відчуває до нього жодних почуттів. Представник третьої особи Моца В.О. вказала, що позов підтримує та просить його задовольнити, зазначаючи що дитина дійсно проживає з батьком, в той час як мати участі у вихованні дитини не бере. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по суті справи надали аналогічні покази, відповідно до яких малолітній [PERSON] після розлучення сторін проживав з позивачем [PERSON] . Упродовж останніх шести років мати не цікавилась долею дитини, не проявляла до неї жодного інтересу, не спілкувалася, навіть не вітала з днем народження. Тобто повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с.7). Згідно заяви [PERSON] до служби у справах дітей Михайлівської сільської ради від 25.11.2023 остання не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с. 11). Згідно Довідки №110/27-02 від 07.12.2023 [PERSON] навчається у КЗ «Жаботинський ліцей Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області» у 5 класі. За період навчання мати жодного разу не з`являлася і не цікавилася навчанням та вихованням сина (а.с. 14). З довідки, виданої Жаботинським старостинським округом №1 Михайлівської сільської ради, вбачається, що [PERSON] фактично проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] (а.с. 15). За цією ж адресою зареєстрований і проживає позивач [PERSON] . З характеристики на [PERSON] , підписаної класним керівником та директором вбачається, що дитина характеризується позитивно, мати [PERSON] з сином не спілкується та не бере участі у виховані [PERSON] . Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , жительки с. Михайлівка, щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] вбачається, що виконавчий комітет Михайлівської сільської ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] (а.с. 13). Так, відповідно до ч.ч. 2 і 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За ч.ч.1 і 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Практика Європейського суду з прав людини (зокрема, справа "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Відповідно до ч.ч.2 і 3 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно ч.1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що тягар утримання дитини покладений на позивача як батька, з яким після розлучення проживає дитина. Відповідач є працездатною особою, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям дитини не цікавиться, фактично ухилившись від виконання своїх батьківських обов`язків. Суд враховує, що забезпеченню найкращих інтересів дитини у даній справі відповідатиме саме перебування дитини разом зі своїм батьком, і позбавлення батьківських прав матері ніяким чином не вплине на втрату зв`язків із нею, оскільки такі зв`язки наразі відсутні, і якщо відповідачка забажає спілкуватися з дитиною, позивач, тобто батько дитини, не буде чинити в цьому перешкоди, про що запевнив суд. Суд вважає, що найкращі інтереси дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. В даному випадку позивач здатен забезпечити ці умови, на що у ситуації, яка склалася не здатна відповідачка. В судовому засіданні доведено, що відповідачка ухилилася від виконання своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує його необхідними речами; взагалі не спілкується з дитиною, навіть не знає як дитина виглядає; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. За таких обставин, суд вважає, що у матеріалах справи достатні докази, які б свідчили про свідому негативну поведінку відповідачки щодо ухилення від участі у вихованні дитини, про умисне і свідоме нехтування обов`язками матері, тому, суд прийшов до висновку щодо позбавлення відповідачки батьківських прав, саме у зв`язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків, тому позовні вимоги слід задовольнити. Судові витрати підлягають бути стягнуті з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved