Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У грудні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обгрунтована тим, що позивачка з 10 серпня 2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В них на утриманні є троє спільних неповнолітніх дітей. Посилається на те, що у зв`язку з втратою любові, різними поглядами на сімейне життя, вони припинили шлюбні відносин, проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки відповідач не цікавиться її життям, тому просить шлюб розірвати, миритись не бажає. Відповідач [PERSON] не подав відзиву на позовну заяву. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін в судове засідання. Також цією ухвалою позивачку звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві, миритись не бажає, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечив щодо розірвання шлюбу, про що зазначив у заяві про визнання позову. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 10 серпня 2022 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб у Печерському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ), про що складено актовий запис за №1298. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 10 серпня 2022 року. Згідно копій свідоцтв про народження, сторони по справі є батьками трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За матеріалами справи встановлено, що фактичне місце перебування сторін та неповнолітніх дітей є [ADDRESS] . Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. У статті 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з частиною третьою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно достатті 110 цього Кодексу. У частині першій статті 110 СК України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин. Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивачка зазначає, що шлюбні відносини між ними, як подружжям припинені, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Врахувавши думку позивачки, суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище [PERSON] . Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною шостою статті141 ЦПК України предбачено що, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, згідно ухвали суду позивачку звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, а тому на підставі ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved