Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи її тим, що [PERSON] , [INFO] , є його бабусею. Вони разом проживають за адресою: [ADDRESS] . Бабуся [PERSON] є людиною похилого віку, інвалідом 1 групи, перебуває на диспансерному обліку у психіатра з діагнозом: судинна деменція з вираженими когнітивними порушеннями. Потребує постійного стороннього догляду. Внаслідок психічної хвороби [PERSON] не може себе обслуговувати, дати оцінку своїм діям, самостійно отримувати пенсію, звертатись в медичні установи та державні органи. Тому заявник просить суд визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити заявника її опікуном. Заявник [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник виконавчого комітету Калуської міської ради надав суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без їхньої участі, не заперечують щодо задоволення заяви. [PERSON] згідно висновку судово-психіатричного експерта № 432/2023 від 30.11.2023 за станом здоров`я не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тому, із урахуванням стану здоров`я [PERSON] , суд вважає за доцільне розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. За змістом ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Виходячи зі змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] являється бабусею заявника [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Актом № 39 від 06.06.2023 встановлено факт спільного проживання заявника [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.10). Згідно акту від 23.06.2023 обстеження житлово-побутових умов потенційного опікуна, піклувальника, який складений соц. робітником [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] , умови проживання задовільні (а.с.9). Відповідно до довідки № 221322 від 11.02.2023 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, [PERSON] потребує стороннього догляду (а.с.8). До матеріалів справи також долучена довідка дільничного терапевта від 16.06.2023, згідно якої [PERSON] хворіє судинною деменцією (а.с.11), а також виписка з медичної карти [PERSON] (а.с.13). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 432/2023 від 30.11.2023 при експертному обстеженні встановлено, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - судинною деменцією з гострим початком, згідно МКХ-10 F01.0. [PERSON] не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. За таких обставин, суд вважає встановленим, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - судинною деменцією з гострим початком, а тому наявні всі правові підстави для визнання його недієздатним. При ухваленні рішення про визнання особи недієздатною слід вирішити питання про встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна. Відповідно до ст. 41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. Призначення опікуна недієздатній особі переслідує перш за все найважливішу ціль - не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Відповідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно із ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що заявник являється онуком [PERSON] , проживає разом з нею. Згідно витягу з інформаційної системи МВС станом на 01.06.2023 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с.12). Відповідно до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 25.07.2023 № 197, на підставі досліджених документів опікунська рада виконавчого комітету Калуської міської ради дійшла висновку про доцільність та можливість призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] (а.с. 6-7). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною та призначення [PERSON] її опікуном. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved