Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

07 вересня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Харківської міської ради, [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/6 частини однокімнатної квартири [ADDRESS] . За життя спадкодавцем не було складено заповіт, тому спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після [PERSON] є я, [PERSON] (донька), [PERSON] (донька), [PERSON] (дружина). Позивач є рідною донькою померлого. У серпні 2023 року позивач у справі звернулася до ПН ХМНО Поліщук О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті батька. Постановою від 01 вересня 2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва у зв?язку із відсутністю документів, які підтверджують прийняття спадщини у встановлений законом строк. Позивач зазначає, що не змогла своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою для отримання спадщини, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, з метою збереження свого та життя своїх дітей виїхала до с. Новий Мерчик, де взята на облік як внутрішньо переміщена особа. Також позивач зазначає, що саме у встановлений законом строк для прийняття спадщини у позивача виникли життєві труднощі пов`язані з хворобою дітей, таким чином, хвороби дітей, військовий стан на території України, вимушена зміна місця проживання та нехватка грошових коштів стали причиною пропуску позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини. За таких обставин позивач зазначає, що пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з поважних причин, у зв`язку з чим просила суд встановити додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 22 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами загального позовного провадження та роз`яснено їм права. Відповідач Харківська міська рада отримала копію ухвали про відкриття провадження 26.10.2023. відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, однак відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надали. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання сторони не з`явилися, були належним чином повідомлені шляхом отримання судових повісток про виклик. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач Харківська міська рада причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Відповідач [PERSON] причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 01 березня 2007 року, реєстраційний номер № [NUMBER] , посвідчено, що [PERSON] та члени його сім`ї : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мають право спільної сумісної власності квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована у МБТІ на праві сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло та записана у реєстрову книгу № П-1-46966 20.08.2007. Згідно до копії витягу з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.01.2021 №241438683 1/6 квартири [ADDRESS] належить на праві сумісної часткової власності [PERSON] . [INFO] у м. Харкові помер [PERSON] , [INFO] , у віці 67 років, про що складено відповідний актовий запис №10216, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Отже, [PERSON] , [INFO] , є донькою померлого [PERSON] , тобто спадкоємцем першої черги. 01 вересня 2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поліщук О.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , однак нотаріус постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 вересня 2023 року за вих. № 168/02-31, було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем пропущено строк для прийняття спадщини. Нотаріусом було роз`яснено на необхідності звернутись до суду для вирішення зазначеного питання в судовому порядку. З інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 01.09.2023 за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що станом на 15.10.2022 року за вказаною адресою зареєстрована одна особа [PERSON] . Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73793331 від 01.09.2023, у Спадковому реєстрі відсутні відомості щодо відкритих спадкових справи після смерті [PERSON] . Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 73793396 від 01.09.2023, вбачається, що від імені [PERSON] , [INFO] , заповітів посвідчено не було. З листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поліщук О.В. від 01.09.2023 вх. № 16902-14 вбачається, що в матеріалах спадкової справі, після смерті [PERSON] , наявні дані про те, що єдиним хто звертався за оформленням спадщини є [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Biдповідно до пункту 3 Пoстaнови KMУ від 28 лютого 2022 року №164«Дeякi питання нотаріату в умовах воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою КMУ від 06.03.2022 poку №209 та Постановою KMУ від 19.04.2022 poку №480, встановлено, що на час воєнного станy пepeбiг строку для прийняття спадщини або відмови від неї зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Пocтановою КМУ від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо нотаріату та державної реєcтрaцii в yмoваx воєнного стану» знову було врегульоване питання щодо зупинення строку для прийняття або відмови від прийняття спадщини в умовах воєнного стану. Відповідно до змін, які були внесені до пункту 3 Постанови KMУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її пpийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Згідно із постановою Верховного суду від 25 січня 2023 у справі № 676/47/21зазначено, що законодавець як у статті 1270 ЦКУ, так і в інших нормах ЦКУ, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові КМУ визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; пункт 3 Постанови КМУ суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин в той момент пункт 3 Постанови КМУ передбачав повне зупинення строку для прийняття спадщини чи відмови від її прийняття на період воєнного стану. Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з Інформаційним листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 26 вересня 2012 року у справі №6-85цс 12, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] . З матеріалів справи встановлено, що інших спадкоємців, які проживали зі спадкодавцем або у встановлений законом строк прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поліщук О.В. для оформлення спадщини, однак заяву про прийняття спадщини не було зареєстровано у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини сплинув 15 квітня 2023 року. Оцінюючи причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд враховує наступне. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу. Крім того суд враховує, що [PERSON] у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України була вимушена виїхати разом з дітьми, [PERSON] , [INFO] (що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] ) з м. Харкова до с. Новий Мерчик, Харківської області, що підтверджується копіями довідки від 23.04.2022 року №6306-7000943467, №6306-7000943735, №6306-7000943649 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Долучена до матеріалів справи медична документація свідчить про те, що діти позивача мали проблеми зі здоров`ям та проходили лікування, у період з січня 2023 до серпня 2023 року. Окрім того, суд враховує, що часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини (15 квітня 2023 року) та зверненням з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса є незначним, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17ц. Отже, хоча пропуск строку для прийняття спадщини становить понад 4 місяців, однак у сукупності з іншими обставинами справи вказує, що причин такого пропуску були поважними і не залежали від волі спадкоємця. Норми європейського законодавства щодо прав людини встановлюють, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці Європейського суду з прав людини на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позбавлення позивача права на спадщину буде занадто надмірним тягарем, що не є пропорційним меті законодавчого обмеження строку подання заяви про прийняття спадщини, відтак, буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №761/42165/17-ц від 28 жовтня 2019 року. З урахуванням викладених обставин, суд визнає поважними причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим надає додатковий строк для прийняття спадщини після його смерті. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] та встановлює їй додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] .

Outcome: approved