Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

17.02.2023 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , з посиланням на ст.ст. 316, 355, 366, 364 ЦК України, про виділення частки спільного нерухомого майна та визнання права власності на майно. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренко В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 04.04.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про виділення частки спільного нерухомого майна та визнання права власності на майно. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Відповідно до Довідки секретаря судового засідання від 27.04.2023 року, у зв`язку із евакуацією суду з наявної інформації про мінування приміщення суду, судове засідання по цивільній справі №947/5847/23 призначено на 06.06.2023 року. У підготовче засідання 06.06.2023 року представник позивача не з`явився, однак 06.06.2023 року надав суду заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника. Відповідач у підготовче засідання 06.06.2023 року не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Підготовче засідання 06.06.2023 року було закрито та призначено справу до розгляду по суті на 12.09.2023 року. У судовому засіданні 12.09.2023 року представник позивача просив суд оголосити перерву у судовому засіданні. Відповідач у судове засідання 12.09.2023 року не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Судове засідання 12.09.2023 року було відкладено на 28.09.2023 року. Відповідно до Довідки секретаря судового засідання від 28.09.2023 року, у зв`язку із перебуванням судді Петренко В.С. на лікарняному, судове засідання по цивільній справі №947/5847/23 було відкладено на 18.10.2023 року. У судове засідання 18.10.2023 року представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, судове засідання було відкладено на 30.11.2023 року. 08.11.2023 року на електронну адресу суду від позивача надійшло заява про зміну предмету позову, в якій представник позивача просить суд поновити строк для звернення до суду із даною заявою. У судовому засідання 30.11.2023 року було поновлено строк для подання заяви про зміну предмету позову, прийнято вказану заяву до розгляду, а судове засідання відкладено на 23.01.2024 року, оскільки представники сторін до суду не з`явились. У судове засідання 23.01.2024 року сторони не з`явились. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача та його представника Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.6 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Виходячи зі змісту ч.1, ч.2, ч.3 ст.358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Позивач є власником 3/5 частин житлового будинку [ADDRESS] , з надвірними будівлями та спорудами, на підставі дублікату договору дарування, посвідченого Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою 06.08.1996 №3-3442, дублікат від 16.04.1997 №3-1485. Відповідач є власником 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS] , з надвірними будівлями та спорудами, на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння, серія [NUMBER] від 08.12.2004№1016,зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.12.2004, реєстраційний номер 9089012. Згідно акту фактичного користування житловим будинком [ADDRESS] , за особистими заявами та обстеженням на місці встановлено, що між співвласниками житлового будинку [ADDRESS] склалося фактичне користування:у фактичному користування відповідача: в житловому будинку літ. А: житлова 1-1 площею 14,4 кв.м., житлова 1-2 площею 12,7 кв.м., коридор 1-3 площею 4,0 кв.м., кухня 1-4 площею 10,8 кв.м., житлова 1-5 площею 16,1 кв.м., санвузол 1-6 площею 3,2 кв.м., всього загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м., та надвірні будівлі та споруди: сарай літ. Л., літня кухня літ. М, ворота №3, огорожа №4, які розташовані на земельній ділянці площею 257 кв.м., за фактичним користуванням, та складають 2/5 частини житлового будинку; у фактичному користуванні позивача: в житловому будинку літ. А: житлова 2-1 площею 14,5 кв.м., житлова 2-2 площею 13,0 кв.м., коридор 2-3 площею 6,3 кв.м., санвузол 2-4 площею 3,5 кв.м., кухня 2-5 площею 6,2 кв.м., коридор 2-6 площею 1,3 кв.м., всього загальною площею 44,8 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м., та надвірні будівлі та споруди: сарай літ. О, душ літ. Н, ворота №8, огорожа №5, які розташовані на земельній ділянці площею 310 кв.м., за фактичним користуванням, та складають 3/5 частини житлового будинку. Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою [ADDRESS] за №220306 від 27.09.2022, за технічними показниками об`єкт може бути поділено. В результаті поділу створюється два нових об`єкти нерухомого майна:у власності [PERSON] об`єкт нерухомого майна за умовною адресою: [ADDRESS] , який складається в цілому з житлового будинку літ. А: житлова 1-1 площею 14,4 кв.м., житлова 1-2 площею 12,7 кв.м., коридор 1-3 площею 4,0 кв.м., кухня 1-4 площею 10,8 кв.м., житлова 1-5 площею 16,1 кв.м., санвузол 1-6 площею 3,2 кв.м., всього загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м., та надвірних будівель та споруд: сараю літ. Л., літньої кухні літ. М, воріт №3, огорожі №4, огорожі №7, які розташовані на земельній ділянці площею 257 кв.м., за фактичним користуванням, та складають одиницю; у власності [PERSON] об`єкт нерухомого майна за умовною адресою: [ADDRESS] , який складається в цілому з житлового будинку літ. А: житлова 2-1 площею 14,5 кв.м., житлова 2-2 площею 13,0 кв.м., коридор 2-3 площею 6,3 кв.м., санвузол 2-5 площею 3,5 кв.м., кухня 2-5 площею 6,2 кв.м., коридор 2-6 площею 1,3 кв.м., всього загальною площею 44,8 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м., та надвірних будівель та споруд: сараю літ. О, душ літ. Н, воріт №8, огорожі №5, які розташовані на земельній ділянці площею 310 кв.м., за фактичним користуванням , та складають одиницю. Фактично всі будівлі і споруди знаходяться на одній стороні подвір`я, територія кожного співвласника індивідуально визначена і не має спільних проходів. Отже, вищезазначений житловий будинок може бути поділений згідно вище вказаного переліку нерухомого майна та згідно схеми, розподілу. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідно до Архітектурно-будівельного висновку про технічний стан житлового будинку та господарських будівель технічний стан основних конструктивних елементів житлового будинку задовільний. Житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] придатний для подальшої експлуатації за призначенням. З урахуванням того, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав наних». Згідно з пунктами 1.2, 2.12.4. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна від 18, червня 2007 року, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 317, 319, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відповідно до роз`яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року "Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. У даному правовому статусі нерухомого майна позивач як власник своєї частки не має можливості самостійно приватизувати земельну ділянку для своєї частки будинку обслуговування будинку, не може здійснити реконструкцію без згоди іншого співвласника, так, як потім неможливе прийняття в експлуатацію без іншого співвласника, а також неможливо укласти договір відчуження (за відсутності зареєстрованої в ДЗК земельної ділянки для обслуговування, даного будинку). Такі обмеження не дають позивачу, як власнику в повній мірі реалізувати своє право приватної власності в сукупності всіх його складових: право володіння, користування і розпорядження майном. Саме це для позивача стало підставою для виділення власної частини нерухомого майна в окрему інвентарну одиницю в судовому порядку. За змістом положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Пунктом 2.6. глави 2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку частокоб`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 18.06.2007№55, зареєстрованої вМіністерстві юстиції України від 6 липня 2007 р. за № 774/14041, передбачено підготовку суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Приймаючи до уваги викладені обставини, суд вважає за необхідне виділити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в натурі 3/5 частки спільного нерухомого майна, в окрему інвентарну одиницю частину житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що складається в цілому з житлового будинку літ. А: житлова 2-1 площею 14,5 кв.м., житлова 2-2 площею 13,0 кв.м., коридор 2-3 площею 6,3 кв.м., санвузол 2-5 площею 3,5 кв.м., кухня 2-5 площею 6,2 кв.м., коридор 2-6 площею 1,3 кв.м., всього загальною площею 44,8 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м., та надвірних будівель та споруд: сараю літ. О, душ літ. Н, воріт №8, огорожі №5, які розташовані на земельній ділянці площею 310 кв.м. та припинити право спільної часткової власності на 3/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що складається в цілому з житлового будинку літ. А: житлова 2-1 площею 14,5 кв.м., житлова 2-2 площею 13,0 кв.м., коридор 2-3 площею 6,3 кв.м., санвузол 2-5 площею 3,5 кв.м., кухня 2-5 площею 6,2 кв.м., коридор 2-6 площею 1,3 кв.м., всього загальною площею 44,8 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м., та надвірних будівель та споруд: сараю літ. О, душ літ. Н, воріт №8, огорожі №5, які розташовані на земельній ділянці площею 310 кв.м., що зареєстроване за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). У зв`язку із виділенням [PERSON] в натурі 3/5 частки спільного нерухомого майна, право спільної часткової власності припиняється судом. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача. Крім того, позивачем було заявлено вирішити питання щодо повернення надмірно сплаченого судового збору, з урахуванням чого суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. З урахуванням того, що заява про зміну предмету позову, якою зменшено розмір позовних вимог було прийнято судом до розгляду, суд вважає за необхідне повернути позивачу надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 10858,02 гривень, які були сплачені за вимогу про визнання права власності, яка судом не розглядалась.

Outcome: approved