Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Погребищенської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер дід позивачки [PERSON] , який був власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та іншого майна. Позивачка є єдиною спадкоємицею майна покійного, оскільки її батько - син спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовився. Після смерті діда, у встановлений законом строк, позивачка прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на це майно. Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 28.07.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02.10.2023 витребувано із Державного нотаріального архіву у Вінницькій області, для огляду в судовому засіданні, спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 09.11.2023 на виконання ухвали суду надійшла відповідь, що згідно з даними Алфавітних книг обліку спадкових справ Погребищенської державної нотаріальної контори за 1989-2007 роки, які знаходяться на зберіганні в Державному нотаріальному архіві Вінницької області, спадкову справу до майна померлого [INFO] [PERSON] по фонду Погребищенської державної нотаріальної контори не виявлено (а. с. 49). В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутності (а. с. 30). Представник відповідача в судове засідання не з`явилася також, надіслала заяву у якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а. с. 32). Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав заяву у якій щодо задоволення позовних вимог не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності (а. с. 32). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Погребищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 17.05.2023 (а. с. 9). Як вбачається з Довідки Погребищенскої міської ради Вінницького району Вінницької області від 24.05.2023 №13-39 наданої на підставі погосподарської книги №3 за 1986-1990 роки (а. с. 16), [PERSON] , який помер [INFO] , був власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, зазначене домогосподарство складається з житлового будинку, сараю, погреба (а. с. 11-13). Позивачка [PERSON] є рідною онукою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим 26.06.1960 (а. с. 7) та свідоцтвом про народження [PERSON] №39 виданим 13.09.1933 (а. с. 8). Після смерті діда, у визначений законом строк, позивачка [PERSON] прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на це майно (а. с. 10). Дані правовідносини у системному зв`язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст. 525 ЦК УРСР 1963 року, згідно з якою часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу; -ч.2 ст.548 ЦК УРСР 1963 року, відповідно до якої прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини; -п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] ; що [PERSON] , як спадкоємець за законом прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, враховуючи визнання позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] у разі визнання його судом відумерлою спадщиною, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на це майно.

Outcome: approved