Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

11.10.2023 року Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру перерахованої суми компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі у розмірі 790 грн. 87 коп., а також понесених судових витрат. Вимоги обґрунтовані тим, що на підставі заяви відповідача про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та заяви [PERSON] про згоду отримувати соціальні послуги, Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради (далі: Управління), правонаступником усіх прав і обов`язків якого є Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради та відповідно до Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року №558, зі змінами (постанова КМУ №859 від 23.09.2020 року), відповідачу було призначено щомісячну компенсаційну виплату починаючи з 27.09.2018 року. Зазначають, що на підставі інформації ДФС від 19.06.2019 року та Цивільно-правових договорів про надання послуг Чернігівського обласного філармонійного центру фестивалів та концертних програм від 24.09.2019 року та 01.02.2019 року встановлено, що відповідач надавав послуги за які отримував оплату у розмірі 621,00 грн. Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 06.02.2020 року №03/1768 встановлено, що [PERSON] за період з 04.03.2019 року по 27.12.2019 року неодноразово перетинав кордон. Таким чином, з 30.10.2018 року та з 04.03.2019 року права на отримання компенсації [PERSON] не мав, внаслідок чого йому було зайво виплачені бюджетні кошти за період з 04.03.2019 року по 29.02.2020 року у розмірі 2 383,91 грн. та за період з 30.10.2018 року по 03.03.2019 року у сумі 790,87 грн. Посилаються, що відповідач при зверненні за призначенням компенсації, був ознайомлений, під підпис, з обов`язком повідомляти про виникнення причин, що впливають на призначення компенсаційних виплат, але всупереч цьому, він протягом 10 днів не повідомив Управління про те, що перебував закордоном та не надавав соціальні послуги на постійній основі, що і призвело до надміру виплачених бюджетних коштів. Вказують, що відповідно до розпорядження Управління, відповідачу було припинено виплату компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та здійснено перерахунок компенсації відповідно до якого сума надміру виплачених коштів за період: з 04.03.2019 року по 29.02.2020 року склала 2 383,91 грн., а саме: за 04.03.2019 р. - 173,51 грн.; за 04.2019 р. - 192,10 грн.; 05.2019 р. - 192,10 грн.; за 06.2019 р. - 192,10 грн.; за 07.2019 р. -200,70 грн.; за 08.2019 р. - 200,70 грн.; за 09.2019 р. - 200,70 грн.; за 10.2019 р. - 200,70 грн.; за 11.2019 р. - 200,70 грн.; за 12.2019 р. - 210,20 грн.; за 01.2020 р. - 210,20 грн.; за 02.2020 р. - 210,20 грн.; з 30.10.2018 року по 03.03.2019 року склала 790,87 грн., а саме: за 10.2018 р. - 11,88 грн.; за 11.2018 р. - 184,10 грн.; за 12.2018 р. - 192,10 грн.; за 01.2019 р. - 192,10 грн.; за 02.2019 р. - 192,10 грн.; 03.2019 р. - 18,59 грн. Посилаються, що у зв`язку з недобросовісними діями [PERSON] , внаслідок надміру отриманої компенсації, державі заподіяно шкоду на суму зайво виплаченої компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі в розмірі 3 174,78 грн., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Про суму надміру виплачених коштів та строки їх повернення відповідача було повідомлено повідомленнями №227 від 17.09.2019 р., № 80 від 18.08.2020 р., № 116 від 06.05.2020 р. та листами від 21.01.2021 р. №24/994, від 19.04.2023 р. №21-05/3709, від 12.06.2020 р. №09/6029, від 23.11.2020 р. №24/2802, від 18.01.2021 р. №24/761, від 21.01.2021 р. №24/694. Стверджують, що відповідач добровільно повернув на рахунок Управління 2 383,91 грн., залишок надміру виплачених бюджетних коштів складає 790,87 грн., які [PERSON] добровільно повернути відмовився. Звертає увагу суду, що вказана невідповідність є наслідком недобросовісних дій відповідача, який добровільно повернути вказані кошти відмовився та на момент звернення до суду кошти в добровільному порядку не повернуті. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.10.2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позов, клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін та письмових пояснень не надіслав. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України). Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, закріплено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. У п.86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) вказано, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Судом встановлено, що відповідно до рішення Чернігівської міської ради від 25 червня 2020 року 54/VІІ-13 «Про припинення управлінь праці та соціального захисту населення шляхом реорганізації» Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради 18.12.2020 року припинено, шляхом реорганізації через приєднання до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, який є правонаступником усіх прав та обов`язків Управління, про що 18.12.2020 року внесено відповідний запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи за № 1000641120012002755 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та про підставу для його внесення - рішення щодо реорганізації. (а.с. 32-34) На підставі заяви [PERSON] від 20.08.2018 року №1018/6 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (а.с.5), заяви [PERSON] від 20.08.2018 року №1018/6 про згоду отримувати соціальні послуги (а.с.6), та всіх необхідних документів, рішеннями про призначення компенсації від 27.09.2018 року, 05.09.2019 року Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради, відповідно до Постанови КМУ №558 від 29.04.2004 року «Про порядок призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» [PERSON] було призначено щомісячну компенсаційну виплату починаючи з 27.09.2018 року. В списку утриманців вказано - [PERSON] , [INFO] , необхідність стороннього догляду на період з 15.08.2018 і довічно. (а.с.16 на звороті, 21) Як вбачається з інформації ДПІ у м.Чернігові ГУ ДФС в Чернігівській області від 19.06.2019 року, цивільно-правових договорів про надання послуг Чернігівського обласного філармонійного центру фестивалів та концертних програм від 24.09.2018 року, 01.02.2019 року та актів прийому передачі наданих послуг від 28.09.2018 року, 08.02.2019 року, [PERSON] надав послуги у сфері культури (культурної діяльності) у період з 24.09.2018 року по 28.09.2018 року та з 01.02.2019 року по 08.02.2019 року, за які отримав оплату у розмірі по 621,00 грн., за кожний період. (а.с.17, 18, 19) Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 06.02.2020 року №03/1768 та від 05.03.2020 року №03/3136, [PERSON] за період з 04.03.2019 року по 27.12.2019 року неодноразово перетинав кордон. (а.с.24, 28) Розпорядженням УПСЗН Новозаводської районної в м.Чернігові ради від 05.09.2019 року №о/р [NUMBER] , вирішено підрахувати переплату соціальних виплат [PERSON] за період з 24.09.2018 по 27.09.2018 та з 01.02.2019 по 08.02.2019 відповідно до цивільно-правових договорів від 24.09.2018, 01.02.2019 років та утримати переплату згідно чинним законодавством. (а.с.20 на звороті) На виконання вказаного розпорядження проведено розрахунок, і [PERSON] направлено повідомлення №227 від 17.09.2019 року з інформацією, що надмірно виплачені бюджетні кошти у сумі 79,43 грн. за період з 24.09.2018 року по 08.02.2019 року, включно, будуть відраховуватись в розмірі 20% суми виплачуваної допомоги на рахунок Управління з вересня 2019 року. (а.с.22, 23) Розпорядженнями УПСЗН Новозаводської районної в м.Чернігові ради від 10.03.2020 року №о/р 616 221/014 та від 22.04.2020 року №о/р 616 221/14, компенсаційні виплати з 04.03.2019 року та з 30.10.2018 року [PERSON] припинено, на підставі листів прикордонної служби, вирішено здійснити перерахунок виплат. (а.с. 25 і 26 на звороті) Відповідно до розрахунків переплати допомоги, сума переплати компенсації за надання соціальних послуг [PERSON] , з 04.03.2019 року по 29.02.2020 року склала 2 383,91 грн., а саме: за 04.03.2019 р. - 173,51 грн.; за 04.2019 р. - 192,10 грн.; 05.2019 р. - 192,10 грн.; за 06.2019 р. - 192,10 грн.; за 07.2019 р. -200,70 грн.; за 08.2019 р. - 200,70 грн.; за 09.2019 р. - 200,70 грн.; за 10.2019 р. - 200,70 грн.; за 11.2019 р. - 200,70 грн.; за 12.2019 р. - 210,20 грн.; за 01.2020 р. - 210,20 грн.; за 02.2020 р. - 210,20 грн.; з 30.10.2018 року по 03.03.2019 року склала 790,87 грн., а саме: за 10.2018 р. - 11,88 грн.; за 11.2018 р. - 184,10 грн.; за 12.2018 р. - 192,10 грн.; за 01.2019 р. - 192,10 грн.; за 02.2019 р. - 192,10 грн.; 03.2019 р. - 18,59 грн. (а.с.25, 27) Як вбачається, з позовної заяви [PERSON] в добровільному порядку повернув на рахунок Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної в місті Чернігові частину надміру виплачених коштів в сумі 2 383,91 грн. Відповідно до листа про надання інформації від 10.10.2023 року №21-10/331 Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради станом на 10.10.2023 року залишок коштів (по компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги), що підлягають поверненню відповідачем, становить 790,87 грн. (а.с.31) Позивачем неодноразово на адресу відповідача направлялись повідомлення №227 від 17.09.2019 р., № 80 від 18.08.2020 р., № 116 від 06.05.2020 р. та листи від 17.11.2020 р. №24/2407, від 21.01.2021 р. №24/994, від 19.04.2023 р. №21-05/3709, про відшкодування надміру виплачених коштів. (а.с.23, 26, 29 і 30 плюс на звороті) На день звернення до суду з даним позовом кошти не повернуті. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про соціальні послуги», соціальні послуги - комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв`язання їхніх життєвих проблем. Постановою Кабінету Міністрів України № 558 від 29 квітня 2004 затверджено Порядок призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги (далі - Порядок). Згідно п.1 вказаного Порядку непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата (далі - компенсація). На підставі постанови Кабінету Міністрів України № 859 від 23 вересня 2020 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» постанова Кабінету Міністрів України № 558 від 29 квітня 2004 « Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» втратила чинність з 25.09.2020 року. Постановою Кабінету Міністрів України № 859 від 23 вересня 2020 року затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (далі - Порядок №859). Пунктом другим даної постанови установлено, що фізичним особам, які надають соціальні послуги, щомісячні компенсаційні виплати, призначені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 558 "Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги", проводяться до дати призначення таким фізичним особам іншої виплати на догляд, установленої законодавством, або до 31 грудня 2022 року. Пункт один Порядку №859, встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є: - особами з інвалідністю I групи; - дітьми з інвалідністю; - громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; - невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; - дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1161. Якщо у зв`язку з введенням в Україні або окремих її місцевостях надзвичайного або воєнного стану фізична особа, яка надає соціальні послуги, та особа, якій вона надає соціальні послуги з догляду, стали внутрішньо переміщеними особами, компенсація призначається і виплачується за новим місцем їх проживання/перебування. Відповідно до пункту 11 Порядку №859, виплата компенсації припиняється в разі: 1) зміни місця проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, чи фізичної особи, яка надає соціальні послуги; 2) смерті особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; 3) смерті фізичної особи, яка надавала соціальні послуги; 4) отримання особою, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, соціальних послуг з догляду вдома, паліативного, стаціонарного догляду або перебування такої особи на повному державному утриманні; 5) перебування фізичної особи, яка надає соціальні послуги, за межами України понад 30 календарних днів. До 30-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні перебування фізичної особи, яка надає соціальні послуги, разом з особою, яка потребує надання соціальних послуг, на лікуванні за кордоном, що підтверджується відповідними документами. Порядок надання відомостей стосовно фізичних осіб, які надають соціальні послуги, про перетин державного кордону або перебування за межами України в період отримання компенсації визначається законодавством; 6) перебування фізичної особи, яка надає соціальні послуги, на стаціонарному або санаторно-курортному лікуванні протягом 30 календарних днів. У разі виникнення обставин, визначених у підпунктах 1, 4-6 цього пункту, внаслідок яких припиняється надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, фізична особа, яка надає соціальні послуги, особа/законний представник особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, зобов`язані в десятиденний строк письмово повідомити про припинення надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі уповноваженому органу, що здійснює виплату компенсації. Її виплата припиняється з місяця, наступного за місяцем, у якому сталися зміни. Отже, відповідач протягом десяти днів повинен був повідомити Управління про те, що він перебував закордоном та не надавав соціальні послуги на постійній основі, однак він цього не зробив, що і призвело до надміру виплачених бюджетних коштів. Про обов`язок повідомляти Управління про обставини які можуть вплинути на виплату компенсації [PERSON] був повідомлений під підпис, під час оформлення соціальної допомоги. Частиною першою та третьою пункту 19 вказаного Порядку №859 передбачено, що суми компенсації, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку фізичної особи, яка надає соціальні послуги, через подання документів із завідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату компенсації тощо, стягуються відповідно до законодавства. Якщо фізична особа, яка надає соціальні послуги, не повернула добровільно надміру виплачені їй суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви уповноваженого органу, що призначив компенсацію. Уповноважені органи, що призначають та виплачують компенсацію, здійснюють контроль за наданням соціальних послуг фізичними особами, які надають соціальні послуги (п.20 Порядку №859). За положеннями ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Частина 2 ст. 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Аналізуючи всі доводи учасників справи, суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України). Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо наявності правових підстав для набуття та збереження спірних грошових коштів. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, оскільки одержані кошти відповідачем в рахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі були надмірно перераховані у зв`язку з недобросовісними діями відповідача, а також те, що на вимогу органу, що призначив допомогу, відповідач не повернув в повному обсязі відповідну надміру виплачену суму коштів, а тому сума залишку надміру перерахованої компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі має бути повернута відповідачем у примусовому порядку, як така, що одержана без належної правової підстави. Позивачем понесені та документально підтверджені (а.с.4) витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп., які згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved