Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

У жовтні 2023 року представник позивачів адвокат Яцун Володимир Михайлович, представляючи інтереси позивачів [PERSON] , [PERSON] , звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги позивачі мотивували тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відновився до типу колгоспного двору. Згідно зі ст. 120 ЦК УРСР в ред. 1963 р. зазначений будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами як майно колгоспного двору належав його учасникам: [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частки вищевказаного житлового будинку як членам колишнього колгоспного двору. Після ліквідації колгоспних дворів власники будинку не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок у встановленому законом порядку. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина,\~\~\~ яка\~\~ складається\~\~ з\~\~ фактично\~ належної йому 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її дочка [PERSON] . Спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир Н.М. за № 7/2021. У жовтні 2023 року [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир Н.М. з метою оформлення спадкових прав після померлої матері на 1/2 частки житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] , але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, а також у зв`язку з тим, що за життя померлі офіційно не зареєстрували право власності, а сам будинок відносився до категорії колгоспних дворів і на даний час змінити статус колгоспного двору неможливо, окрім того з уведенням в дію з 15 квітня 1991 Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано. Одночасно нотаріусом роз`яснено про можливість оформлення спадкових прав у судовому порядку. Саме тому представник позивачів просили судовим рішенням визнати за: - [PERSON] право власності на 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , як за членом колишнього колгоспного двору; - [PERSON] право власності на 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою судді від 25 жовтня 2023 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 23 листопада 2023 року. Ухвалою суду від 23 листопада 2023 року витребувано від приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир Н.М. копію спадкової справи № 7/2021 до майна померлої [PERSON] , оголошено в підготовчому судовому засіданні перерву до 15 січня 2024 року. У підготовче судове засідання позивачі та представник позивачів\~ не з`явилися, представник позивачів подав до суду клопотання, у якому указав, що вони підтримують позовні вимоги в повному обсязі, просять їх задовольнити, не заперечують проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, просять розглянути справу за їх відсутності (а. с. 44). Представник відповідача Носівської територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розглянути цивільну справу без участі свого представника (а. с. 51). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачем визнано позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. Судом\~\~ установлено,\~\~ що\~\~ домогосподарство\~ [ADDRESS] згідно із записами в погосподарській книзі сільської ради за 1991-1995 роки № 4/1, особовий рахунок № [NUMBER] відноситься до типу колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року зареєстрованими в ньому значаться [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією довідки Носівської міської ради Чернігівської області № 5823/10-11-М/12.2022 від 13 грудня 2022 року (а. с. 4). У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З матеріалів справи вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] та [PERSON] не втратили право на вказане домоволодіння, їхні частки в майні, яке належало ліквідованому колгоспному двору, є рівними. Отже, [PERSON] та [PERSON] як членам ліквідованого\~\~ колгоспного\~\~ двору\~ належало по 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок. [PERSON] на момент розгляду справи іменується прізвищем [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а. с. 8) та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а. с. 9).\~ [INFO] в м. Бровари Київської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 10). Після її\~\~ смерті\~\~\~ відкрилася\~\~\~ спадщина\~\~ на\~\~ 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , яка фактично належала їй як члену ліквідованого колгоспного двору. Згідно з довідкою № 1.12.3-15/8620 від 15 грудня 2022 року, виданою адміністратором відділу реєстрація місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, станом на 11 листопада 2018 року місце проживання [PERSON] було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею була зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а. с. 11). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 42). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 13). Отже, вона є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир Н.М. до майна померлої [PERSON] заведено спадкову справу за № 7/2021, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 41). Згідно з копією спадкової справи до майна померлої [PERSON] спадщину після її смерті прийняла дочка [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площами 2,4561 га, 0,5204 га, розташовані за адресою: Чернігівська область, Носівський район, Володьководівицька сільська рада, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 59-99). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Судом установлено, що позивач [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир Н.М. з метою оформлення\~\~ спадкових\~\~ прав\~\~ на\~\~ 1/2 частки домогосподарства під номером [ADDRESS] після померлої [PERSON] . Нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на майно, відсутністю будь-якого правовстановлюючого документа на майно. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину підтверджується копією постанови приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир Н.М. від 13 жовтня 2023 року (а. с. 15). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, за [PERSON] у судовому порядку підлягає визнанню право власності на 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Крім того, з прийняттям Закону України «Про державну реєстрацію речових\~ прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснює державний реєстратор, але відповідно до вищевказаного Закону та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної власності на нерухоме майно, яким, у тому числі, є і майно колгоспного двору і, відповідно, державний реєстратор не може зареєструвати за позивачем [PERSON] право власності на 1/2 частини вищевказаного будинку як за членом колишнього колгоспного двору. Отже, право власності позивача [PERSON] на 1/2 частини вищевказаного будинку підлягає визнанню в судовому порядку.\~ Матеріали справи підтверджують, що на будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами виготовлена\~\~ технічна\~\~\~ документація,\~\~\~ відповідно до якої загальна площа будинку становить 60,1 кв. м, житлова площа 18,7 кв. м (а. с. 5-7). Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що\~ є\~ всі підставі для визнання за позивачами права власності на 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , у порядку спадкування та у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів. А, отже, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивачі сплатили судовий збір у сумі 1073,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 3). Ураховуючи, що заява представника відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачам у рівних частинах з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved