Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» (далі \~Товариство) звернулося до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві (а.с. 1 3) відображено наступну позицію. На підставі укладеного 19 жовтня 2016 року кредитного договору № Z02.196.72179 АТ «Ідея Банк» надано [PERSON] кредит в сумі 32 447 грн. строком до 19 жовтня 2021 року. Позичальник грошові зобов`язання (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та комісії) за договором належним чином не виконував, у зв`язку із чим допустив заборгованість. 03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого Товариство набуло право грошової вимоги до [PERSON] за вищевказаним договором у сумі 74\~292,21 грн. (заборгованість за основним боргом в сумі 29\~669,02 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 14\~176,87 грн., заборгованість за нарахованими і несплаченими комісіями 30\~446,32 грн.). За вказаних обставин Товариство просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та за період з 03 грудня 2020 року до 23 лютого 2022 року інфляційні втрати в сумі 10\~573,12 грн. та три проценти річних 2\~735,10 грн. Відзив на позов не надходив. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно із змістом позовної заяви, заявив про розгляд справи за його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився вдруге, про причини неявки, їх поважність суд не оповістив; будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності її учасників. Судом встановлено, що 19 жовтня 2016 року між АТ «Ідея Банк» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № Z02.196.72179 (а.с. 5 7), за умовами якого (п. 1.1 1.4 договору) кредитодавець надав відповідачу кредит в сумі 32 447 грн., зі сплатою 1,99 % річних від залишкової суми кредиту, на строк 60 місяців, зі сплатою позичальником щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості в термінах та розмірах, визначених графіком щомісячних платежів. [PERSON] кредит одержав 19 жовтня 2016 року, що підтверджується ордерами-розпорядженнями (а.с. 8). Згідно з наданим розрахунком (а.с. 10, 11), відповідач порушив зобов`язання щодо повернення позики, сплати процентів, комісії, внаслідок чого допустив заборгованість за договором у сумі 74\~292,21 грн. (заборгованість за основним боргом в сумі 29 669,02 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 14 176,87 грн., заборгованість за нарахованими і несплаченими комісіями 30 446,32 грн.). 03 грудня 2020 року між Товариством та АТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 12/90 (а.с. 19 26), відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 74 292,21 грн. за договором № Z02.196.72179. Як встановлено ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Суд вважає, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором, відповідач користувався кредитними коштами, проте не виконував зобов`язання з їх повернення та сплати процентів, допустив заборгованість. Розмір заборгованості за кредитним договором суд визнає обґрунтованою. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Як встановлено ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку (а.с. 12), за період з 03 грудня 2020 року до 23 лютого 2022 року інфляційні втрати становлять 10 \~573,12 грн., три проценти річних 2\~735,10 грн. Суд визнає, що невиконанням умов кредитного договору порушені права нового кредитора у зобов`язанні, тому позивач має право вимагати повернення позичальником заборгованості за договором від 19 жовтня 2016 року в сумі 74 292,21 грн., інфляційних втрат та трьох процентів річних. Відповідно до змісту позовної заяви, позивач просить стягнути на його користь судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору 2 684 грн. та витрат на правову допомогу 7 000 грн. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 2\~684 грн. (а.с. 4). В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу надано договір від 28 вересня 2021 року № 28092021-1, укладений між Товариством та адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» (а.с. 27 30), додаткова угода до нього від 12 червня 2023 року (а.с. 31 33). Представництво позивача здійснював працівник цього об`єднання адвокат Мартиненко В.В. (а.с. 34, 40). Згідно з договором, додатковою угодою, актом прийому-передачі наданої правової допомоги, розмір винагороди за надання правової допомоги щодо договору № Z02.196.72179 (боржник [PERSON] ) консультацію з клієнтом, вивчення документів та підготовку проекту позовної заяви для направлення її до суду становить 7\~000 грн. Як встановлено ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved