Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 29/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] . Виділити [PERSON] в натурі 29/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями та визнати за нею право власності, як на окремий об`єкт нерухомого майна, що знаходиться по [ADDRESS] , а саме: житловий будинок літ. «А,а,а1» загальною площею 32,9 кв.м., що складається із наступних приміщень: тамбур «1-1» площею 31,1 кв.м., кухня «1-2» площею 7,1 кв.м., передпокій «1-3» площею 6,8 кв.м., кімната «1-4» площею 11,5 кв.м., кімната «1-5» площею 4,4 кв.м., разом по житловим: 32,9 кв.м.; по надвірним господарським будівлям та спорудам: літня кухня літ. «Е», убиральня літ. «К», огорожа № 1, частина огорожі № 2, хвіртка № 4. Визначити позивачці з загального в індивідуальне право користування земельну ділянку без зміни цільового призначення, що знаходиться по [ADDRESS] , площею 209 кв.м. відповідно до висновку експерта № 10/3-23 від 17.11.2023 додаток № 2 (на плані зазначено зеленим кольором). Не наполягає на стягненні з відповідача по справі судових витрат на користь позивача. Позовна заява обґрунтована тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] є власником 29/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] . Право власності на 29/50 часток житлового будинку 3 господарськими будівлями по [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] 21.01.2009 р, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Крім того, реєстрація частки нерухомого права власності за позивачем на вищевказане майна підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек номер інформаційної від 10.11.2023 року. Співвласником 22/100 часток вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , являється [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. В даний час [PERSON] бажає виділити належну їй на праві власності частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в об"єкт самостійного користування (окремий об"єкт нерухомості) та визначити порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться по [ADDRESS] . B користуванні співвласників вищевказаного домоволодіння знаходиться земельна ділянка площею 403 кв.м. Виходячи з аналізу вищезазначених норм слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відповідно Висновку експерта № 10/3-23 від 17.11.2023 року щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна вбачається, що на 29/50 часток домоволодіння [ADDRESS] , належних [PERSON] ( I співвласнику Відповідно до запропонованого варіанту поділу житлового будинку (Відповідно Висновку експерта № 10/3-23 від 17.11.2023) з господарськими будівлями та спорудами реальні частки співвласників (з округленням) будуть мати вигляд: І співвласника ( [PERSON] ) - 29/50 Інших співвласників - 21/50. Для здійснення запропонованого варіанту розподілу житловогобудинку проводити переобладнання не треба. Ha 29/50 частки домоволодіння, належних [PERSON] на праві спільної часткової власності, припадають приміщення житлового будинку загальною площею 32,9 м, зі складом приміщень, врахованих вимогами ДБНB 2.2-15.2005, обладнаного самостійними системами інженерного забезпечення, придатного до подальшої експлуатації, обладнана самостійними системами інженерного забезпечення. Вищевказана частина домоволодіння розміщена на земельній ділянці площею 209 га, має в складі\~господарські будівлі та споруди, облаштована окремим входом в зазначену частину домоволодіння, отже являється об`єктом самостійного користування. На 21/50 частину домоволодіння, належного на праві спільної часткової власності ІІ співвласнику ( [PERSON] ), припадають приміщення житлового будинку загальною площею 31,5 кв.м. зі складом приміщень, врахованих вимогами діючих нормативно- правових актів у галузі будівництва, обладнаного самостійними системами інженерного забезпечення. Вищевказана частина домоволодіння має в складі господарські будівлі та споруди, розміщена на відокремленій земельній ділянці площею 194 га, отже являється об"єктом самостійного користування. Крім того, між співвласниками склався порядок користування земельною ділянкою, який існує і на сьогоднішній день. Межа користування вказана на викопіровці плану земельної ділянки червоним кольором і проходить по крапках А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, 3, ІК,Л,М,Н. Зеленим кольором зазначена земельна ділянка, запропонована в користування І співвласнику [PERSON] . Синім кольором зазначена земельна ділянка, запропонована в користування інших співвласників. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.11.2023 відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін та призначено судове засідання. У судовому засіданні позивач [PERSON] просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Наріжна Д.Є. в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог. Згідно з ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.2008 (номер спадкової справи зареєстровано в реєстрі 2.268) [PERSON] отримала у спадок спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається із 29/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 349911025 від 11.10.2023, за адресою: [ADDRESS] , встановлено право спільної часткової власності на 29/50 частин будинку за власником [PERSON] та 22/100 частин за власником [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є власниками будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується технічним паспортом від 18.10.2023, реєстраційний номер у реєстрі будівельної діяльності ТІ01:7148-3150-0712-4540. Як вбачається із висновку експерта № 10/3-23 за результатами проведеної будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 17.11.2023, запропоновано варіант поділу (виділу) нерухомого майна житлового будинку, господарських будівель і спору (по фактичному користуванні) та визначено можливість встановлення порядку користування земельною ділянкою між [PERSON] та іншими співвласниками. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у\~статті 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої, другої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1\~ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою\~статті 358 ЦК України\~передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з частиною першою\~статті 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до\~статті 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна. Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт. Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні\~статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна. Аналіз змісту статей\~356,\~367,\~364 ЦК України\~свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №336/1136/19, провадження №61-4521св21, які суд враховує на підставі частини 4\~статті 263 ЦПК України\~при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин. Відповідно до роз`яснень, даних у п.6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Враховуючи викладене, а також те, що частки кожної із сторін є фактично окремими об`єктами нерухомого майна - мають самостійні комунікації й за технічними показниками домоволодіння може бути поділено самостійні об`єкти нерухомого майна, суд вважає за можливе на підставі\~ст.364\~ЦК України задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, враховуючи думку відповідача, який не заперечує проти задоволення позову. Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено

Outcome: approved