Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 2010 року по 2021 рік проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Починаючи з січня 2021 року відповідач проживає окремо від сім`ї, з 10.08.2021 перебуває за кордоном, має іншу сім`ю та не планує повертатися в Україну, не займається вихованням дитини, не бере будь - якої участі у вихованні сина, не турбується його станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, у добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, не цікавиться його подальшою долею. За вказаних обставин позивач просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина та стягнути з нього аліменти на утримання дитини. Ухвалою судді від 25.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд їх задовольнити, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням дитини, не контактує та не цікавиться сином, матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає. Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання сина. Вказав, що має нову сім`ю, перебуває за кордоном, повертатися в Україну наміру не має. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Теплицької селищної ради Гижко О.Г. у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судовому засіданні з`ясовано думку малолітнього [PERSON] , який у присутності соціального педагога [PERSON] зазначив, що проживає разом із мамою та бабусею. У 2020 році він востаннє бачив батька, який в подальшому йому не телефонував та не цікавився його життям, проти позбавлення відповідача батьківських прав заперечень не висловив. Практичний психолог та соціальний педагог Теплицької ЗОШ № 1 [PERSON] повідомила суду, що вихованням дитини займається виключно матір і бабуся. Батько жодного разу сином не цікавився та не відвідував навчальний заклад. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки у матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи. Суд, заслухавши позивача та його представника, а також думку дитини, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками у свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Сторони проживали без реєстрації шлюбу. Відповідно до витягу № 203 від 17.08.2023, виданого Теплицькою селищною радою, малолітній [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] . Батько дитини [PERSON] за вказаною адресою не зареєстрований (а.с. 15). Згідно з довідою, виданою Росошанським старостинським округом Теплицької селищної ради, [PERSON] на території Росошанського старостинського округу не проживає, участі у вихованні сина не бере (а.с. 16). Відповідно до заяви, надісланої відповідачем до суду, яка підписана його ЕЦП, [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та стягнення з нього аліментів, зазначив, що участі у вихованні дитини не бере, не займається його фізичним, духовним і моральним розвитком сина, матеріальної допомоги на його утримання не надає, повертатися в Україну не планує, оскільки має нову сім`ю за кордоном. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету № 270 від 30.08.2023, виконавчий комітет Теплицької селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с. 12-14). Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства, на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлені судом обставини справи свідчить про те, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні та утриманні малолітнього сина, не створює умови для належного рівня життя та духовного розвитку дитини, а також готування до самостійного дорослого життя, що є достатньою правовою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, що передбачено ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на вищевикладене, оскільки в матеріалах справи відсутні докази незадовільного стану здоров`я або непрацездатності відповідача, відомості про перебування на його утриманні інших осіб, тяжкого матеріального становища, докази на підтвердження інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.09.2023 та до досягнення сином повноліття. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами,

Outcome: approved