Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 2/3 частини боргу за спожиті послуги в сумі 59882,31 грн та з [PERSON] 1/3 частину боргу за спожиті послуги в розмірі 29941,15 грн. В обґрунтування вимог вказано, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/3 ідеальній частині кожному. [INFO] [PERSON] помер, його спадкоємцем на належну частину квартири є [PERSON] , якій на дату подачі позову до суду належить 2/3 частини квартири. В позові позивач посилається на те, що в період з 01.11.2014 року по 01.09.2023 року власники не сплачували за послуги, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 89823,46 грн. Представник позивача зазначила, що за період з 01.11.2014 р. по дату смерті [PERSON] [INFO] відповідач [PERSON] успадкувала майнові зобов`язання, які виникли за його життя, а з 06.11.2018 р. відповідачі несуть особисту відповідальність за несплату наданих комунальних послуг. Беручи до уваги те, що відповідачі є співвласниками зазначеної квартири, позивач просить стягнути заборгованість з кожного відповідно до частки у праві власності на майно. ІІ. Процедура та позиції сторін 12.10.2023 року ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін; задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та витребувано з КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради інформацію про реєстрацію права власності та/чи перехід прав власності на квартиру [ADDRESS] . 10.11.2023 р. на виконання вимог ухвали суду від 12.10.2023 р. КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради направило відомості, які витребував суд (а.с. 27). Ухвалою суду від 22.11.2023 р. задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів; витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Фещенко А.С. належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 11.12.2023 р. на виконання вимог ухвали суду від 22.11.2023 р. від приватного нотаріуса надійшла належним чином завірена копія спадкової справи, заведена після смерті [PERSON] , (а.с. 38-80). В судове засідання 10.01.2024 року представник позивача направила заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених в позові (а.с.85). Відповідачі в судові засідання 22.11.2023 р. та 10.01.2024 р. не з`являлись з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з доданими до неї документами направлялись відповідачам за зареєстрованим місцем їх проживання та за місцем знаходження їх майна (а.с.17,18), однак поштові відправлення повернулись не врученими з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 35,36,82-85). Враховуючи, що представник позивача скористалась своїм правом і подала заяву про розгляд справи без її участі,\~проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлялась\~належним чином,\~в судове\~засідання неодноразово не\~з`являвся,\~про причини\~неявки суд\~не повідомила,\~в установлений\~строк відзив\~на позов\~не подала, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 223, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами і ухвалити заочне рішення. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до положень ст. 259 ЦПК України складення повного тексту судового рішення відкладено до десяти днів. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно зі статтею 162\~Житлового\~кодексу\~України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Зі змісту статті 5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» вбачається, що до житлово-комунальних послуг, зокрема, належить послуга з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Відповідно до положення п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України\~«Про\~житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до пункту 6 частини 1\~статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Згідно зі ст. 525\~ЦК\~України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] забезпечується послугами з централізованого опалення, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго", на квартиру відкритий особовий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Зі змісту Інформації КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] станом на 22.10.2004 року на праві спільної приватної власності належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 27). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується змістом свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (на звороті а.с.43). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.09.2023 року право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] зареєстровано на [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.11.2019 року (а.с 3). Відповідно до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Зі змісту ч. 2 ст. 1223 ЦК України вбачається, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із частинами 1,3,5\~статті 1268 Цивільного кодексу України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно\~проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі змісту ч. 2 ст. 1219 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. За правилами ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Зі змісту копії спадкової справи, заведеної після померлого [PERSON] , вбачається, що його донька [PERSON] прийняла спадщину за законом, подавши 23.04.2019 року заяву про вступ в спадщину (на звороті а.с. 42), дружина [PERSON] відмовилась від спадщини ( а.с. 43). 04.11.2019 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька - [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 78). Отже співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , частка якої становить 2/3, та [PERSON] , частка якої становить відповідно 1/3. Приписами ст.\~1216\~ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею \~1218\~ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Виходячи з аналізу ст.ст. 608, 1219 ЦК України характер спірних зобов`язальних правовідносин, які виникли між сторонами, допускає правонаступництво. Відповідно до ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. На підставі матеріалів справи судом не встановлено, що позивачу було відомо про отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину і про те, що остання повідомляла про це КП «Житомиртеплокомуненерго». Отже, суд вважає, що на підставі норм ст.ст. 1281, 1282 ЦК України позивач, як кредитор спадкодавця [PERSON] , має право вимоги до відповідача [PERSON] , як спадкоємиці після його смерті, про стягнення заборгованості за надані та отримані ним за життя житлово-комунальні послуги. Таким чином, на підставі наведених вище правових норм та судової практики, суд робить висновок, що до [PERSON] , яка прийняла спадщину, в порядку спадкування перейшли обов`язки щодо сплати заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, яка утворилась за життя спадкодавця, яка є предметом даного позову, та щодо сплати за житлово-комунальні послуги на утримання майна, право на яке вона набула в порядку спадкування з моменту смерті спадкодавця - з 06.11.2018 року. Дослідивши надані докази, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , яка на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] , забезпечується послугами з централізованого опалення, які надає позивач, однак відповідачі порушують свій обов`язок щодо оплати за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість. Зі змісту розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) вбачається, що заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , яка утворилась за період з 01.11.2014 року по 30.09.2023 року, становить 89823,46 грн (а.с. 6-7). Згідно з ч. 1\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (частина друга\~статті 355 цього Кодексу). При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта\~статті 355 цього Кодексу). Відповідно до частини четвертої ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру. Крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанова ВС від 20.09.2018 у справі № 522/7683/13-ц, постанова ВСУ від 04.11.2015 у справі 6-734цс15, постанова ВС від 01.09.2020 у справі № 352/2163/13-ц). Беручи до уваги те, що право власності на квартиру належить [PERSON] , частка якої становить 2/3, та [PERSON] , частка якої становить 1/3, а відтак вони зобов`язані нести витрати по утриманню належного їм майна у розмірі, пропорційному часткам, які належать їм у праві спільної часткової власності на квартиру. Виходячи із фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та про стягнення зі співвідповідачок заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, яка утворилась за період з 01.11.2014 року по 01.09.2023 року, пропорційно до розміру часток у праві власності на майно, а саме з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню 59882,31 грн заборгованості, відповідно з [PERSON] - 29941,15 грн. V. Розподіл судових витрат На підставі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме з [PERSON] в сумі 1789,40 грн (2/3 частини від 2684,00 грн) та з [PERSON] в сумі 894,70 грн (1/3 частина від 2684,00 грн).

Outcome: approved