Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 12березня 2012 року, серії [NUMBER] , та витягу про державну реєстрацію прав № 33723371 від 04 квітня 2012 року, квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної часткової власності: [PERSON] в розмірі 1/5 (мати позивачки), [PERSON] в розмірі 1/5 (батько позивачки), [PERSON] в розмірі 1/5 (брат позивачки по матері), позивачці - [PERSON] в розмірі 1/5 та [PERSON] в розмірі 1/5 (рідний брат позивачки). В березні 2022 року батько позивачки [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть від 17 березня 2022 року, серії [NUMBER] . Позивачка, у зв`язку із тим що вона на той час була вагітною, породіллею та зайнята доглядом новонародженої дитини, домовилась із рідним братом [PERSON] , що він успадкує 1/5 частки квартири після смерті батька. Разом з тим, брат позивачки - [PERSON] раптово помер [INFO] . Після смерті брата, позивачка прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент його смерті проживала разом із ним за однією адресою та інші спадкоємці відсутні. Для оформлення спадщини після смерті брата, в т.ч. тієї, яку останній мав успадкувати після смерті батька у вигляді 1/5 частки квартири, позивачка зверталася Першу тернопільську державну нотаріальну контору. Однак, у нотаріальній конторі позивачкою було з`ясовано, що брат [PERSON] , заяви про прийняття спадщини після смерті батька не подавав, спадкову справу не заводив, відповідно свідоцтво про прийняття спадщини не отримував. Виходячи з наведеного Перша тернопільська державна нотаріальна контора рекомендувала позивачці звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Пре введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався згідно з Указами Президента України. Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" №164 від 28 лютого 2022 року № 164, в редакції від 06 березня 2022 року установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Тобто, держава Україна надала в т.ч. позивачці починаючи з 24 лютого 2022 року право подати заяву про прийняття спадщини включно до завершення воєнного стану. Позивачка мала право на таке розраховувати. Так, [PERSON] 28 липня 2023 року звернулася в Першу тернопільську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини після смерті батька. Однак, нотаріальна контора надала письмове роз`яснення від 28 липня 2023 року № 1267/01-16 в якому вказала, що оскільки позивачка не звернулася у встановленні строк із заявою про прийняття спадщини, то їй потрібно звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, і в такому випадку є всі підстави для визначення їй судом додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає. [PERSON] просить визначити їй додатковий тримісячний строк із дати набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого у березні 2022 року [PERSON] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2023 року відкрито провадження у справі № 607/17336/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Протокольною ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2023 року, залучено до участі у справі у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Першу Тернопільська державну нотаріальну контору та витребувано інформацію про заведення спадкової справи після померлого у березні 2022 року [PERSON] , та про наявність заповітів [PERSON] . 31 жовтня 2023 року на виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2023 року Перша Тернопільська державна нотаріальна контора повідомила, що згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 23 жовтня 2023 року № 74446828, спадкова справа після померлого у березні 2022 року [PERSON] не заведена та згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 23 жовтня 2023 року, № 74446833 заповіти від імені [PERSON] відсутні. Протокольною ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, який розпочато в тому ж складі суду та учасників. Представник позивачки [PERSON] адвокат Яворський А. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. В судовому засідання пояснив, що у березні 2022 року позивачка домовилася з братом [PERSON] , що саме він успадкує майно після смерті батька, оскільки вона через стан свого здоров`я, перебування на її утриманні новонародженої дитини, не мала можливості звернутися до нотаріуса. Проте у грудні 2022 року раптово помирає [PERSON] . Коли позивачка звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті брата, їй стало відомо що останній не звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті їхнього батька [PERSON] . Представник відповідача Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав суду, що у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не перешкоджає суду вирішувати спір по суті. Представник третьої особи Першої тернопільської державної нотаріальна контора в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, у якому просив суд справу розглядати без його присутності. Заслухавши пояснення представника позивачки, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне. З свідоцтва про право власності на житло від 12 березня 2012 року серії [NUMBER] та витягу про державну реєстрацію прав № 33723371 від 04 квітня 2012 року вбачається, що квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної часткової власності: [PERSON] в розмірі 1/5 та членам її сім`ї: [PERSON] в розмірі 1/5, [PERSON] в розмірі 1/5, [PERSON] в розмірі 1/5 та [PERSON] в розмірі 1/5. 19 жовтня 2020 році у віці 62 роки померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 21 жовтня 2020 року, видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] у віці 68 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 17 березня 2022 року, видане Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районні Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Згідно довідки № 148 від 07 серпня 2023 року виданої Галущинським Старостинським округом Підволочиської селищної ради Тернопільської області [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , у період з 28 серпня 2018 року по 27 вересня 2019 року. [PERSON] народилася [INFO] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 вересня 1989 року, виданого міським відділом ЗАГС. [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 квітня 1987 року, виданого міським відділом ЗАГС. [INFO] у віці 35 років помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 15 грудня 2022 року, видане Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районні Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). З свідоцтва про поховання реєстраційний номер 719 виданого 14 грудня 2022 року після померлого [PERSON] , вбачається що саме [PERSON] здійснювала поховання брата. На підтвердження тверджень про неможливість звернутися до нотаріуса у зв`язку з вагітністю та пологами позивачка надала довідку ПрАТ «Птахофабрика Тернопільська» № 201 від 05 вересня 2023 року, згідно якої [PERSON] на протязі 2022 року була на лікарняному: з 28.01.2022 по 01.02.2022 р.; з 02.02.2022 по 04.02.2023 р.; з 05.02.2022 по 08.02.2022 р.; з 25.03.2022 по 01.04.2022 р.; з 02.04.2022 по 04.04.2022 р.; з 05.04.2022 по 06.04.2022 р.; з 25.04.2022 по 29.04.2022 р.; з 30.04.2022 по 02.05.2022 р.; з 03.05.2022 по 05.09.2022 р.; з 06.09.2022 по 19.09.2022 р. А з 20 вересня 2022 року по 27 червня 2025 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років. Згідно обмінної картки інформацію про вагітну/породіллю з пологового стаціонару [PERSON] поступила у відділення КНПТКМЛ №2 - 27 червня 2022 року, а була виписана 01 липня 2022 року. З свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , вбачається, що у графі мати вказано [PERSON] . Згідно довідки ПП «ТернопільКомСервіс» № 327 від 24 серпня 2023 року, за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З медичної виписки № 6124 та з медичної карти [PERSON] , довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ № 204996, слідує, що [PERSON] мав третю групу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням. За змістом листа Першої Тернопільської державної нотаріальної контори № 1267/01-16 від 28 липня 2023 року зазначено, що оскільки позивачка не звернулася у встановленні строк із заявою про прийняття спадщини, то їй потрібно звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно Інформаційних довідок № 74446824, № 74446833 зі Спадкового реєстру від 23 жовтня 2023 року, які надала Перша тернопільська державна нотаріальна контора, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася; від імені [PERSON] заповіти відсутні. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд доходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначено, що «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2023 року у справі № 345/4153/22 (провадження № 61-9356св23) зазначено, що: «лише якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Водночас необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, Верховного Суду у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею за законом після смерті батька [PERSON] померлого у березні 2022 року, однак пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки через свій стан здоров`я та народження сина не змогла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Вказане підтверджується вже дослідженими судом документами, з яких вбачається, що в період з січня 2022 року до травня 2022 року [PERSON] часто перебувала на лікарняних, [INFO] - народила дитину, та продовжує перебувати у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років. Крім того, на час відкриття спадщини - березень 2022 року, п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" №164 від 28 лютого 2022 року № 164, в редакції від 06 березня 2022 року, передбачав, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється, а відтак позивачка мала право очікувати, що зможе подати заяву про прийняття спадщини до завершення воєнного стану. [PERSON] стало відомо, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті батька, померлого у березні 2022 року, лише коли вона звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини після померлого [INFO] брата [PERSON] . Тобто, після спливу встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд доходить до переконання, що позивачка з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, позов [PERSON] підлягає до задоволення, слід визначити позивачці додатковий строк у три місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер у березні 2022 року.

Outcome: approved