Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом про зменшення розміру аліментів встановлених рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2021 року у справі № 755/9645/21 на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] з 18 359,00 грн. до 5 200,00 грн. щомісячно та звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та [PERSON] 24.07.2018 року укладено шлюб, який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2021 року. Від шлюбу з відповідачкою мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2021 року у справі № 755/9645/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 18 359 грн. щомісячно, починаючи з 03.06.2021 року. Позивач вказує, що при визначенні розміру щомісячних виплат на рівні 18 359 грн. суд виходив з того, що ним як суб`єктом підприємницької діяльності в 2020 році було отримано 881 714,86 грн. доходу, проте на теперішній час його матеріальне становище значно погіршилося, як і спосіб життя, що викликано збройною агресією російської федерацієї та веденням активних бойових дій на території Київської обл. так -як наслідок чого у позивача було пошкоджено житло, він втратив основні джерела свого прибутку, на даний момент він змушений працбвати на декількох роботах, але його прибуток є значно меншим, ніж був станом на 2020 р. Позивач зазначає, що вказані обставини об`єктивно підтверджують, що він перебуває у скрутному фінансовому стані. Будь якого нерухомого майна на даний час у власності не має. Позивач вказує, що аліменти у заявленому ним розмірі 5 200,00 грн. щомісячних відрахувань належним чином забезпечить гармонійний розвиток дитини. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 8 серпня 2023 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін . Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволені позову з обставин викладених в позовній заяві, при цьому наголошуючи на тому, що внаслідок збройної агресії російської федереції значно погіршилося фінансове становище позивача, він втратив свої сталі прибутки, певний період часу працював неофіційно, змушений був перестати займатися своєю підприємницькою діяльністю. Також позивач та його представник спростовували ту інформацію, що позивач ніякого відношення не має до юридичних осіб, ні є їх засновником та кінцевим беніфіціаром на які посилається представник позивача та вказали, що на даний момент позивач взмозі сплачувати аліменти саме в розмірі 5200 грн. Представник відповідача - адвокат Волков А.В. в судове засідання подав відзив на позов в якому заперечував щодо задоволення позову, обгрунтовуючи це тим, що підстав для зменшення розміру аліментів, що були визначені рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 20.07.2021 р., не має, так -як обставини на які посилається позивач по справі вже були предметом дослідження як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції, крім того позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом та фактично з тих же самих підстав. В судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо задоволення позову з обставин викладених у відзиві, наголошуючи на тому, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів в обгрунтування своїх вимог, крім того на даний час відповідач разом зі спільною дитиною, на час введення в Україні військового стану, проживають поза межами України, а саме в Англії, що також потребує значних фінансових витрат для забезпечення малолітній дині належних умов проживання, навчання та догляду. Родина позивача володіє нерухомим майном, яке здає в оренду в зв`зяку з чим має відповідний дохід, крім того позивач є засновником ряду товариств, від яких також отримує певні прибутки, що дозволяє позивачу сплачувати аліменти в розмірі визначеного рішенням суду від 20.07.2021 р. , крім того позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом та з даного приводу було постановлено рішення про відмову в задоволені його вимог. Суд заслухавши думку учасників судово розгляду, дослідивши матеріали справи дійшов настпуного, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. В умовах воєнного стану гарантоване Конституцією України право на судовий захист не припиняється та не обмежується. Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2018 року, який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2021 року. Від шлюбу позивач та відповідачка мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2021 року у справі № 755/9645/21, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27.10.2021 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 18 359 грн. щомісячно, починаючи з 03.06.2021 року, з подальшою індексацією відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів» та до досягнення дитиною повноліття (далі - рішення суду № 755/9645/21. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 27.10.2021 року у справі № 755/9645/21 було встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, [PERSON] був зареєстрований як фізична особа-підприємець та згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 09 липня 2021 року, [PERSON] було задекларовано доходи, отримані від податкових агентів ТОВ «Проспектс Україна», ТОВ «Медстар Солюшенс», ТОВ «Тревел Студіо», ТОВ «Солелат Палац», ТОВ «Мейнстрім», ТОВ «Арткай», за період з 1 кв. 2020 року по 1 кв. 2021 року в сумі 237 284,86 грн. [PERSON] було подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2020 рік, в якій задекларовано суму доходу за звітний (податковий) період у розмірі 644 430,00 грн., а всього отримано доходів у розмірі 881 714,86 грн. Визначаючи розмір аліментів, Дніпровський районний суд м. Києва виходив з того, що [PERSON] є працездатною, фізично здоровою особою, що здатний забезпечувати належний рівень утримання як себе, так і малолітньої дитини, є офіційно працевлаштованим, за ним зареєстровано шість товариств, від діяльності яких відповідач отримує значний рівень доходу, не має інших утриманців та соціальних зобов`язань. Суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, виходив з того, що [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження розміру його дійсних доходів, наявності у нього прав на рухоме та нерухоме майно, з яких можна було б встановити, що станом на момент вирішення спору судом першої інстанції він не мав можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному розмірі, а стягнення аліментів у меншому розмірі в повному обсязі могло б забезпечити повний та гармонійний розвиток дитини. Згідно положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Звертаючись із позовом до суду про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на погіршення його матеріального становища та неможливість сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду у розмірі 18 359,00 грн. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Частиною 2 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини;стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе і членів своєї сім`ї, майновий стан та розмір доходів. Як було встановлено в ході судового розгляду, та фактично не оспорювалося сторонами, що майновий стан позивача змінився, а саме зменшилися його прибутки викликані збройною агресією рф. Погіршення майнового стану позивача підтверджується поданими ним майновими деклараціями, а також те, що позивач на даний час не здійснює підприємницьку діяльність, а також внаслідок бойових дій було пошкоджено житло позивача. У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 06.06.2022 року у справі № 523/8403/19 (провадження № 61-14523св21) викладено правовий висновок щодо застосування статті 192 СК України, відповідно якого статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд приймає до уваги обставини припинення господарської діяльності [PERSON] , як фізичної особи-підприємця, та у зв`язку з цим відсутності відповідних доходів у позивача, що було враховано при ухваленні рішення про стягнення аліментів з [PERSON] . Також судом встановлено наявність у позивача боргових зобов`язань фінансового характеру перед банківськими установами. Вказані документи свідчать про зміну матеріального стану відповідача та зменшення розміру його доходів. Будь яких доказів, які б могли спростувати наведені позивачем обставини та докази, відповідачкою суду не надано. За правилами частин 1, 3 ст. 12, частини 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини на підставі наданих суду доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у частині заявлених позивачем вимог про зменшення розміру стягнення аліментів. Нормою частини 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», який з 01.07.2022 року для дітей віком до 6 років становить 2563 грн., та ті обставини, що малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні матері, позивач є батьком дитини, особою працездатного віку, на даний час працює, медичних показань щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності відповідачу не встановлено, інші неповнолітні особи на утриманні позивача не перебувають, є підстави вважати, що позивач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки у розмірі по 9 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Адже такий розмір аліментів не суперечить нормам матеріального права та з урахуванням рівності обов`язку утримання дитини матір`ю, надасть можливість дотримання принципу необхідного та достатнього для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі та роз`ясненням, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3. У частині позовних вимог про відкликання виконавчого листа № 755/9645/21 слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до частини 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позивач скористався своїм правом подати цей позов про зменшення розміру аліментів. Ураховуючи положення частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої і восьмої статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (статті 7, 155 СК України). Як зазначено вище, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2021 у справі № 755/9645/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини сторін по справі у розмірі 18 359 грн. щомісячно, починаючи з 03.06.2021 року. На час розгляду справи позивач подав до суду розрахунок заборгованості, відповідно до якого станом на 31.01.2023 р. у позивача існує заборгованість в розмірі 365 549 грн. 54 коп., заборгованість виникла з червня 2021 р. Доказів того, що перешкоджали позивачу сплачувати аліменти з червня 2021 р. по лютий 2022 р. до початку повномасштабного вторгнення рф в Україну позивач не надав, як убачається позивач здійснював підприємницьку діяльність мав відповідні доходи, що були досліджені під час судового розгляду справи №755/9645/21, та на підставі вказаних доказів було ухвалено рішення Дніпровським районним судом м.Києва в рамках розгляду вказаної справи. Частиною 2 статті 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2021 у справі № 755/9645/21 у разі подання його стягувачем [PERSON] на виконання має бути виконане у повному обсязі з утриманням заборгованості по аліментам, якщо така має місце, до моменту набрання цим рішенням законної сили. У разі повернення виконавчого документа на вимогу суду виконавче провадження підлягає закінченню, що передбачено пунктом 10 частини 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу судових витрат між сторонами, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 1 579,08 грн. (а.с. 5, 55)

Outcome: partial