Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

ОСББ «І. Мазепи-21», в особі свого представника адвоката Патика А.В., звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить: стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по внескам та обов`язковим платежам співвласників об`єднання в сумі 6971,57 грн.; покласти на відповідачів судові витрати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «І. Мазепи-21» по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 2\~500,00 грн. В обґрунтування позову зазначили, що 12.02.2018 року було проведено державну реєстрацію ОСББ «І. Мазепи-21». Відповідно до рішень загальних сборів ОСББ (протоколи за №27 від 18.09.2022, за №24 від 24.04.2021, №13 від 04.12.2019, №7 від 27.12.2018, №2 від 28.02.2018) було затверджено кошторис та встановлені внески на управління багатоквартирним будинком в таких розмірах: з 01.03.2018 у розмірі 4,00 грн. за 1 м.кв; також всатнволено тарифи на обслуговування ліфтів у розмірі 47,00 грн. з кожної квартири, виключенням є квартири 1-х та 2-х поверхів; у 2018 році було збільшено розмір внеску на утримання будинку на 30,00 грн. з квартири за вивезення побутового сміття; на період з 01.01.2020 01.11.2020 у розмірі 5,00 грн.; у 2021 році збільшено розмір внеску на утримання будинку на 20,00 грн.; на 2022 рік в розмірі 45,00 грн. з кожної квартири, обслуговування ліфтів 70,00 грн., обслуговування внутрішньо будинкових газових мереж залишилось 20,00 грн. За період з березня 2018 року по травень 2023 року у відповідачів перед ОСББ утворилась заборгованість у розмірі 6\~971,57 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2022 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Предстаник ОСББ «І.Мазепи-21» в судове засідання не з`явився, подав заяву від 08.01.2023 року, відповідно якої зазначив, що на даний час відповідачі погасили заборгованість по внескам співвласників. В зв`язку з чим, підтримує позовні вимоги в частині стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Просить розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, відповідно якої зазначено, що станом на вересень 2023 року була вже сплачена заборгованість. Їй та її сестрі [PERSON] не було відомо, що вони були учасниками приватизації. Дізналися лише з позовної заяви, особисто їй та сестрі вимоги щодо погашення юоргу не надходили. Якщо б було відомо, борг був би погашений відразу. Позовні вимоги в частині нарахування боргу визнала. У зв`язку з чим, просить зменшити суму заявлених строною позивача витрат на правниу допомогу. Розгляд справи просила проводити без її участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на парві часткової власності в ірвних частинах належить майно, а саме: квартира [ADDRESS] (а.с. 33). В свою чергу, ОСББ «І.Мазепи-21» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 12.02.2018, є юридичною особою, діє на підставі Статуту, затвердженого Рішенням Загальних зборів ОСББ «І.Мазепи-21» (а.с. 31). ОСББ «І.Мазепи-21» створено відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власниками квартир і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Тарифи були затверджені рішенням загальних зборів ОСББ «І.Мазепи-21», тому суд приймає надані розрахунки. Відповідно до ст.ст.\~316,\~317,\~322 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків»\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Відповідно до ч. 2\~ст. 382 Цивільного кодексу\~\~України\~власникам квартири у дво-, або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються\~Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на\~Конституції України\~і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього\~Закону\~та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Згідно зі\~статтею 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Частиною 1\~статті 20 вказаного Закону\~встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено\~Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно із\~статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до\~статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6\~статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Частиною 1\~статті 20 вказаного Закону\~встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно із\~статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», з метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання. Частина 3\~статті 23 цього Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~визначає, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ), однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам. Реалізація вказаних вище положень здійснюється на підставі статті 12 Закону, яка передбачає, що управління багатоквартирним будинком об`єднання здійснює через свої органи управління. Відповідно довідки про заборгованість з оплати внесків на управління багатоквартирного будинку, власникам квартири [ADDRESS] [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~станом на\~травень 2023\~рік мають заборгованість у розмірі 6\~971,57 грн., що не заперечувалось відповідачем [PERSON] по справі. Відповідно квитанції № КХКТ-6М02-КС94-Т0Р1 від 02.09.2023 з призначенням платежу: внески на утримання будинку, платником [PERSON] сплачено суму у розмірі 7170,00 (що включає 6\~971,57 грн.) грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій зазначає, що відповідач сплатила заборгованість по оплаті послуг з утримання багатоквартирного будинку, а тому просить не стягувати з відповідача дану суму. Проте вимоги, щодо стягнення на їх користь судового збору та витрат на професійну правничу допомогу підтримав. Згідно ч. 1ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідачем визнано позов, то 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем при пред`явленні позову у розмірі 1342,00 грн. підлягають йому поверненню з державного бюджету. Інша половина суми сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача. Окрім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн. Згідно ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 27.06.2023 року між позивачем та адвокатським обєднанням «Погрібної Ольги та Патики Андрія» було укладено договір №01 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого позивач замовив надання юридичних послуг, які полягають в представництві інтересів позивача з усіма правами (а.с. 13-14). Вартість витрат на правову допомогу позивач підтверджує даним договором та платіжною інструкцією №702 від 28.06.2023 у розмірі 2500,00 грн. Згідно ч. 1 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Нормами ст.\~30\~Закону України\~"Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відповідно до попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат за правову допомогу, розмір гонорару складає 3 000,00 грн. (а.с.9). Відповідно платіжного доручення №702 від 28.06.2023 року ОСББ «І.Мазепи-21» сплачено АО [PERSON] та [PERSON] , суму у розмірі 2500,00 грн. з призначенням платежу: оплата за проф.. допомогу по дог. від 27.06.2023 р. (а.с. 15). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4\~ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.\~\~\~Враховуючи складність справи, розмір позовних вимог та розмір задоволених вимог,

Outcome: partial