Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Орган опіки та піклування Герцаївської міської ради Чернівецького району звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилається на те, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Малолітній [PERSON] прописаний у господарстві матері за адресою : [ADDRESS] . Матір дитини [PERSON] не приділяє уваги дитинні, часто залишає без нагляду на декілька днів, не забезпечує дитині необхідні умови для проживання, так як у будинку не придбано, брудно, розкидано речі, пляшки з під спиртного, підпалки цигарок, необхідне харчування дитині не надає через відсутність продуктів харчування. Батько малолітнього [PERSON] відповідач [PERSON] участі у вихованні та утриманні сина не приймає. За зареєстрованим місцем проживання [ADDRESS] відсутній більш ніж десять років, його місце перебування (знаходження ) невідоме. Через ухилення відповідачів від виконання покладених на них обов`язків, малолітній [PERSON] опинився у складних життєвих обставинах внаслідок чого з 17 лютого 2022 року останній перебуває на обліку служби у справах дітей Герцаївської міської ради. За заявою матері дитини [PERSON] , малолітнього [PERSON] на підставі рішення орган опіки та піклування Герцаївської міської ради Чернівецького району від 16 грудня 2022 року було влаштовано до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] до 13 березня 2023 року, надавши можливість відповідачці усунути негативні умови побуту, забезпечення потреб дітей, зміни ставлення до процесу виховання. Проте, по поверненню дитини в сім`ю, вона й надалі залишалася наодинці, сама відповідачка була відсутня по місцю проживання тривалий час, в т.ч. виїхала за кордон залиши хворого сина на самоті. У жовтні 2023 року відповідачка викликалася на засіданні комісії з питань захисту дітей при Герцаївської міської ради та попереджена про наслідки ухилення від виконання нею обов`язків по вихованню дітей, але остання так і не поміняла свого відношення до виконання батьківських обов`язків і покращення умов утримання дітей, в т.ч. сина [PERSON] . Попри попередження відповідачки щодо зміни способу життя та наслідків можливої відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, остання жодним чином своє відношення поведінку не змінила, а вжитті соціальними службами заходи не призвели до позитивних результатів. За рішенням органу опіки та піклування Герцаївської міської ради Чернівецького району від 11 жовтня 2023 року було негайно відібрано дитину від батьків, тобто відповідачів. При наведених\~обставинах,\~з метою\~забезпечення безпечних\~умов утримання\~та виховання\~дитини,\~за для\~задоволення її\~потреб відповідно\~до їх\~віку, орган опіки та піклування просив відібрати малолітнього [PERSON] у батьків, [PERSON] та [PERSON] без позбавлення відповідачів батьківських прав та передати дитину органу опіки та піклування. У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Глибочану Т.М.підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучи неодноразово належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в т.ч через сайт Судової влади, в судове засідання не з`явивилися. За таких обставин, в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки представника позивача, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення представниці позивача та дослідивши письмові докази, слід зазначити про наступне. Статтею 51\~Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст.5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). У ч. 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Частиною 1 ст. 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України\~суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 ч.1 ст. 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно з пунктами 2-5 ч.1 ст. 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Отже, основні підстави для відібрання дитини зазначені у ч.1 ст. 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції Чернівецької області. За відомостями Байраківського старостинського округу № 4 Герцаївської міської ради Чернівецького району, неповнолітній [PERSON] , разом з матір`ю [PERSON] , та ще двома сестрами, проживають в господарстві, яке розташоване в [ADDRESS] . Місце реєстрації відповідача [PERSON] значиться [ADDRESS] , за якою останній відсутній більше десяті років, місце його перебування (знаходження ) невідоме, про що свідчить довідка Петрашівського старостинського округу № 5 Герцаївської міської ради Чернівецького району від 12.10.2023 року № 1086. Відповідачка [PERSON] , за місцем проживання характеризується виключно негативно. Остання неодноразово залишала дітей без догляду на тривалий час. Умови проживання у будинку незадовільні, зокрема, на час навідування працівників ради разом із працівниками соціальних служб було брудно, були відсутні умови для проживання дітей, їх навчання, у зимовий період кімнати не опалювалися. У присутності дітей було зафіксовано випадки розпитя спиртних напоїв. [PERSON] користується пільгами в статусі матері одиночки. Перебуває на обліку соціальної служби та отримує державну допомогу як малозабезпечена, а також отримує пенсію по втраті годувальника. Відповідно до характеристики Байраківського ліцею Герцаївської міської ради, неповнолітній [PERSON] навчається у ліцеї з першого класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний учень та має навчальні досягнення початкового рівня. Навчається в повну своїх сил, дотримується правил поведінки, має багато друзів. Мати учня не підтримує контакту із школою, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не навідує. Як вбачається з актів обстеження умов проживання відповідачки з дітьми, житловий будинок складається з 2-х кімнат, а саме, спальної кімнати та вітальні. На час навідування працівників соціальної служби будинок не оплювався (лютий 2022 р, листопад 2022 р.). Умови проживання незадовільні, зокрема брудно, відчувався неприємний запах, розкидані пляшки з під алкогольних напоїв та недопалки цигарок. Діти мали неохайний вигляд, були немиті. На підставі наказу служби у справах дітей Герцаївської міської ради № 4 від 17 лютого 2022 року, дітей відповідачки, в т.ч. малолітнього [PERSON] було взято на облік, як таких що перебувають у складних життєвих умовах, а відповідачку попереджено про відповідальність щодо дотримання прав неповнолітніх дітей. Питання виконання відповідачкою [PERSON] обов`язків стосовно своїх дітей [PERSON] та [PERSON] було предметом обговорення 13 грудня 2022 року комісією з питань захисту прав дитини Герцаївської міської ради. За рішенням комісії, [PERSON] була попереджена про відповідальність та наслідки за невиконання батьківських обов`язків. Через невиконання відповідачкою [PERSON] обов`язків як матір щодо виховання неповнолітнього сина [PERSON] за постановою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2022 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП. За рішенням виконкому Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області № 171 від 16 грудня 2022 року, на період з 14 грудня 2022 року по 13 березня 2023 року малолітнього [PERSON] , [INFO] було влаштовано до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] 11 жовтня 2023 року комісією з питань захисту прав дитини Герцаївської міської ради за наслідками обговорення питання виконання відповідачкою [PERSON] обов`язків стосовно своїх дітей [PERSON] та [PERSON] , прийнято рішення яким рекомендовано службі у справах дітей підготувати висновок про доцільність відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав. На підставі вказаного висновку комісії, відповідно до рішення виконкому Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області № 171 від 11 жовтня 2023 року було негайно відібрано неповнолітнього [PERSON] , [INFO] від батьків відповідачів, без позбавлення батьківських прав. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Герцаївської міської ради Чернівецького району, затвердженого рішенням виконавчого комітету № 172 від 11 жовтня 2023 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати [PERSON] , [INFO] від матері, [PERSON] , [INFO] та батька, [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови : по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). В силу ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи вищенаведені докази у своїй сукупності, суд знаходить встановленим, що відповідачка тривалий час ніде не працює, неодноразово залишала малолітнього [PERSON] без догляду, на попередження державних органів не реагує, не бажає поліпшити умови проживання дитини попри отримання від держави фінансової підтримки. Існування сім`ї на випадкові заробітки відповідачки, ставить дитину у вкрай несприятливі умови. Вказане є свідченням того, що [PERSON] неналежним чином піклується про свого сина [PERSON] , чим створювало загрозу для його життя і здоров`я, а батько дитини [PERSON] , взагалі самоусунувся від його виховання та утримання, не приймаючи участі у його житті. За таких обставин, малолітній [PERSON] страждає і страждатиме через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність підтримки, що виправдовує встановлення державної опіки над дитиною, виходячи зі стану її фізичного здоров`я. Оскільки дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання та фізичного існування, тому необхідне примусове відібрати її від батьків без позбавлення батьківських прав. Такий захід виправдовується ненадійністю ситуації, відсутністю можливості вирішення такої проблеми за допомогою інших засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. Така міра як відібрання дитини від батьків, без позбавлення батьківських прав, відповідатиме якнайкращим інтересам дитини. Відтак, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь держави судові витрати. На підставі ст.ст. 150, 155, 164, 170 СК України,

Outcome: approved