Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд через свого представника адвоката Мацолу А.В. із даним позовом до відповідачки про стягнення суми боргу в розмірі 14000 гривень основного боргу та 2375 доларів США відсотків, що за курсом Національного банку України (36,5686 грн. за 1 долар США), станом на 11.08.2023 року еквівалентно сумі 598810,85 грн., та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 945 доларів США. Посилається на те, що 10.03.2021 року відповідачка [PERSON] , отримала в неї в борг грошові кошти в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, які зобов`язалась повернути у строк до 10.05.2021 року з відсотками в розмірі 200 доларів СІША, що стверджується борговою розпискою. Надалі, 10.03.2021 року, відповідач [PERSON] , отримала у позивачки в борг грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США на термін 2 місяці, які зобов`язалась повернути у строк до 10.05.2021 року з відсотками 100 доларів США до 10.04.2021 року та 100 доларів США до 10.05.2021 року, що також стверджується борговою розпискою. 11.03.2021 року, відповідач [PERSON] , отримала в борг грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів США на термін 3 місяці, які зобов`язалась повернути у строк до 11.06.2021 року з відсоткам, а саме: 450 ( чотириста п`ятдесят) доларів США до 11.04.2021 року, 450 (чотириста п`ятдесят) доларів США до 11.05.2021 року та 450 (чотириста п`ятдесят) доларів США до 11.06.2021 року, про що власноруч написала письмову розписку. Надалі, 11.03.2021 року, відповідач [PERSON] , отримала у позивачки в борг грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США на термін 2 місяці, та зобов`язалась повернути у строк до 30.05.2021 року з відсотками, а саме: 200 (двісті) доларів США до 11.04.2021 року та 200 (двісті) доларів США до 11.05.2021 року, про що власноруч написала письмову розписку. 12.03.2021 року відповідач [PERSON] , отримала у позивачки в борг грошові кошти в сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) доларів США на термін 1 місяць, та зобов`язалась повернути у строк до 12.04.2021 року з відсотками, а саме: 225 (двісті двадцять п`ять) доларів США, про що також власноруч написала письмову розписку. Після закінчення строків зазначених у боргових розписках в телефонному режимі позивачка неодноразово зверталась до відповідача, щодо повернення коштів, однак відповідачка посилалась на фінансові труднощі у зв`язку із хворобою чоловіка, та просила відтермінувати ненадовго повернення боргу. Однак, в подальшому взагалі перестала відповідати на дзвінки та змінила номер телефону. Зі слів спільних знайомих позивачці відомо, що відповідач виїхала за кордон. 28 червня 2023 року та 17 липня 2023 року позивачка направляла на адресу відповідача претензії із вимогою у добровільному порядку повернути їй борг, однак відповідно до трекінгів поштових відправлень листи із претензіями про повернення боргу повертались за зворотною адресою, за закінченням встановленого терміну зберігання. Станом на дату звернення із даним позовом, відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала і у обумовлені сторонами строки, встановлені у розписках, кошти не повернула. У зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, а також уникнення відповідачем мирного вирішення спору, позивачка звернулась до суду з даним позовом, для захисту її законних прав.\~ В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. До суду представник позивачки [PERSON] подала заяву, в якій просить провести розгляд справи у її з позивачкою відсутності. Позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом вручення повідомлення рекомендованим відправленням. Причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи у відсутності сторони позивача та у зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що згідно розписки від 10.03.2021 року [PERSON] отримала у борг від [PERSON] суму коштів у розмірі 2500 доларів США строком до 10.05.2021 року, згідно розписки від 10.03.2021 року отримала кошти в сумі 2000 доларів США до 10.05.2021 року, згідно розписки від 11.03.2021 року отримала суму коштів у розмірі 3000 доларів США строком до 11.06.2021 року, згідно розписки від 11.03.2021 року отримала суму коштів у розмірі 2000 доларів США строком до 30.05.2021 року, згідно розписки від 12.03.2021 року отримала суму коштів у розмірі 4500 доларів США строком на один місяць.\~\~ Позивачка в обґрунтування позову стверджувала, що відповідачка взяті на себе зобов`язання станом на 21.08.2023 року не виконала, суму основного боргу та відсотків, а також неустойку в розмір 3% річних від суми простроченого боргу, за весь період прострочення обумовлений сторонами строк не повернула. Такі обставини на думку позивачки свідчать про порушення її прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, слід виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наявні у матеріалах справи розписки є борговими, позаяк у них чітко зазначено про одержання [PERSON] позики від [PERSON] та обов`язок повернути такі кошти в зазначений строк. Відомостей про повернення відповідачем позивачу боргу матеріали справи не містять. Оскільки відповідач грошові кошти отримані в борг не повернула, то позивач вправі ставити питання про стягнення таких коштів у судовому порядку. Стосовно інших вимог позову про стягнення трьох відсотків річних, то з цього приводу слід зазначити наступне. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ця норма кореспондується з приписами частини першої статті 193 Господарського кодексу України. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Отже, з наведених норм права вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки зобов`язання за договором позики є грошовим, то у зв`язку зі простроченням виконання відповідачкою такого зобов`язання, позивач управі ставити питання про стягнення з відповідача сум, передбачених ст. 625 ЦК України. Згідно наданих позивачем розрахунків 3% річних від простроченої суми заборгованості становить 14000 доларів США.; інфляційні нарахування на суму боргу становлять 945 доларів США, правильність таких розрахунків ніким не оспорюється та не ставиться судом під сумнів. Відповідачка відзиву з належними та допустимими доказами в заперечення проти позову та спростування доводів позивачки не подала. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки грошові кошти в загальній сумі 14000 доларів США основного боргу та 2375 доларів США відсотків, що за курсом Національного банку України (36,5686 грн. за 1 долар США) станом на 11 серпня 2023 року еквівалентно сумі 598810,85 грн. Відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка є інвалідом ІІ групи, тому звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved