Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~22\~червня\~2023\~року\~позивач\~звернулась до\~Броварського\~міськрайонного\~суду Київської\~області із\~даним\~позовом\~в якому\~просила\~визнати\~таким,\~що\~не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~вчинений приватним\~нотаріусом\~КМНО Швець\~Русланом Олеговичем,\~зареєстрований у\~реєстрі за №5175,\~яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь ПАТ ?Приватбанк?, грошові кошти у сумі 159 192,86 грн. за період з 08.07.2008 року по 15.03.2017 року, стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір та понесені нею судові витрати за надання професійної правничої допомоги адвокатом. Свій позов\~обґрунтовувала тим,\~що 13\~червня 2017\~року приватним\~нотаріусом КМНО,\~Швець Русланом\~Олеговичем було винесено\~виконавчий напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~номером №5175\~яким запропоновано звернути стягнення\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~пенсіонер,\~ІПН [NUMBER] ,\~яка проживає\~за адресою\~ [ADDRESS] , на користь ПАТ ?ПриватБанк?, грошові кошти у сумі 159192,86 грн. за період з 08.07.2008 року по 15.03.2017 року, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 26334,56 грн, заборгованість за відсотками - 125039,59 грн., заборгованнсіть по штрафам - 250,00грн, заборгованість по штрафам (відсотки від суми заборгованості) -7 568,71 грн. Про існування даного виконавчого напису їй стало відомо в травні 2023 року з мобільного додатку ?Дія? який позивачем було завантажено. 21 травня 2023 року, позивач звернулася до адвоката Оснач С.А. з метою надання правничої допомоги. Адвокатом Оснач С.А. було роздруковано всі документи виконавчого провадження в тому числі виконавчий напис приватного нотаріуса. Після ознайомлення з виконавчим написом нотаріуса їй стало відомо, що ПАТ ?ПриватБанк? звернувся до нотаріуса Швець Р.О. з метою стягнення з неї суми коштів без її відома та без повідомлень. Вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Отже,\~як зазначається\~у виконавчому\~написі приватного\~нотаріуса Швець\~Руслана Олеговича, підставою вчинення\~виконавчого напису\~нотаріуса став\~кредитний договір\~№237621-СRED\~від 08.07.2008\~року,\~укладений між\~ [PERSON] та\~ПАТ ?ПриватБанк?\~,\~однак копії договору не додано. Строк дії договору не вказує. Приватний нотаріус\~у виконавчому\~написі зазначає,\~що стягнення\~заборгованності проводилось за\~період з\~08.07.2008\~року по\~15.03.2017\~року,\~тобто поза\~межами строку\~позовної давності. Належними доказами,\~які підтверджують\~наявність чи\~відсутність заборгованості,\~а також встановлюють\~розмір заборгованості,\~можуть бути\~виключно первинні\~документи, оформлені у\~відповідності до\~вимог ст.\~9\~Закону України\~Про бухгалтерський\~облік та фінансову звітність. Позивач звертає\~увагу суду\~на те,\~що зі\~змісту виконавчого\~напису нотаріуса\~не видно\~строк дії кредитного договору,\~що в\~свою чергу\~не дає\~можливості встановити\~строк звернення\~до нотаріуса з заявою про видачу виконавчого напису. Із заявою\~про вчинення\~виконавчого напису\~відповідач звернувся\~в червні\~2017\~року,\~після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги. Окрім цього,\~вчиняючи виконавчий\~напис,\~нотаріус не\~врахував та\~не перевірив\~факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Виконавчий напис\~було вчинено\~на підставі\~розрахунку заборгованості,\~підготовленого ПАТ ?ПриватБанк? який\~є відображенням\~односторонніх арифметичних\~розрахунків відповідача\~і не може бути\~доказом безспірності\~грошових вимог\~відповідача до\~позивача та\~правомірності їх нарахувань. Звертає увагу,\~що позивач\~по справі\~не була\~повідомлена приватним\~нотаріусом Швець Русланом Олеговичем\~про наміри\~вчинити виконавчий\~напис,\~про розмір\~та наявність заборгованості за даним договором. 23 червня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 16 листопада 2023 року представник відповідача подала письмові пояснення на позовну заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що АТ КБ ?ПриватБанк? надав всі необхідні документи відповідно до Переліку, а саме кредитний договір, засвідчений банком розрахунок заборгованості, в котрому в повній мірі відображені всі операції позивача, щодо погашення заборгованості, підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає, тим більше неподання документів, що не підтверджують безспірність вимог до позивача. Позивач по справі зазначає, що не була повідомлена про намір всиняти виконавчий напис, але це не відповідає дійсності, оскільки на адресу [PERSON] надсилалась претензія про наявність боргу. Суд, вивчивши надані пиьсмові докази, встановивши обставини у справі та виниклі правовідносини дійшов наступного висновку. Судом встановлено, 08.07.2008 року між [PERSON] та ПАТ ?ПриватБанк? було укладено кредитний договір № 237621-СRED. 13\~червня 2017\~року приватним\~нотаріусом КМНО,\~Швець Русланом\~Олеговичем було винесено\~виконавчий напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~номером №\~5175\~яким запропоновано звернути стягнення\~на користь\~Публічного акціонерного\~товариства Комерційний\~банк ?Приватбанк?\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~пенсіонер,\~ІПН [NUMBER] ,\~яка проживає\~за адресою\~ [ADDRESS] в не сплачену в строк за кредитним договором № 237621-СRED від 08.07.2008 року. Строк, за який провадиться стягнення 3172 днів, а саме: з 08.07.2008 року по 15.03.2017 року. Сума, що підлягала до стягнення, складала 159192,86 грн. в тому числі: -заборгованість за тілом кредиту - 26 334,56 грн; -заборгованість за відсотками - 125 039,59 грн.; -заборгованнсіть по штрафам (фіксована частина) - 250,00грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) -7 568,71 грн. -витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1450 грн. 00 коп. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~76\~ЦПК\~України доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказам; \~2)\~висновками експертів; 3)\~показаннями свідків. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~77\~ЦПК\~України належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета\~доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають \~встановленню при\~ухваленні судового\~рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~80\~ЦПК України достатніми\~є\~докази,\~які\~у\~своїй\~сукупності\~дають змогу\~дійти\~висновку про\~наявність\~або\~відсутність обставин\~справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1,\~5,\~6,\~7\~ст.\~81\~ЦПК\~України кожна\~сторона\~повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона\~посилається\~як\~на\~підставу\~своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім\~випадків\~випадків,\~встановлених\~цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування\~не\~може\~ґрунтуватися\~на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно ч.1,\~2,\~3\~ст.\~83\~ЦПК\~України сторонни\~та\~інші\~учасники \~справи\~подаються докази\~у\~справі\~безпосередньо\~до\~суду. Позивач,\~особи,\~яким законом\~надано право\~звертатися до\~суду\~в\~інтересах\~інших\~осіб,\~повинні\~подати\~докази\~разом\~з\~поданням\~позовної\~заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідно до статей 15, 16\~ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 18\~ЦК\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначено Законом (тут і далі\~Закон в редакції на час вчинення нотаріальної дії) та іншими актами законодавства України Таким актом\~ є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~від\~22\~лютого\~2012\~року\~№\~296/5 (далі - Порядок). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" та\~Глава\~16\~розділу\~ІІ\~Порядку вчинення\~нотаріальних\~дій\~нотаріусами України,\~затвердженого\~наказом\~Міністерства\~юстиції\~України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~частини першої статті 34 Закону України Про нотаріат). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, провадження № 14-84цс19.\~\~ Згідно із частиною першою статті 39 Закону України ?Про нотаріат? порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 ?Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів? в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині ?а після слів ?заставлене майно? доповнити словами ?(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)?; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: ?1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу?, п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: ?Доповнити перелік після розділу ?Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами? новим розділом такого змісту: ?Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) ?Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно?, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання?. Як встановлено судом, укладений між сторонами кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, при цьому суд враховує, що належним чином повідомлений відповідач зворотного суду не довів, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). За таких обставин, приватним нотаріусом не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, останній має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Із матеріалів справи також вбачається, що між [PERSON] та адвокатом Оснач С.А. укладений договір № 177/23 про надання правової допомоги від 23.05.2023 року. Згідно договору позивачем сплачено 15000 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №64 від 23.05.2023 року, звітом від 10.10.2023 року до договору про надання правничої допомоги №177/23 від 23.05.2023 року, актом прийому-передачі виконаних робіт від 10.10.2023 року. \~Відповідно ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами\~розгляду\~справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката\~підлягають\~розподілу між\~сторонами\~разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу\~судових\~витрат: 1)\~розмір\~витрат\~на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі\~гонорару\~адвоката\~за\~представництво\~в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі\~справою,\~включаючи\~підготовку\~до\~її розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а\~також\~вартість\~послуг\~помічника адвоката\~визначаються\~згідно\~з\~умовами договору\~про надання\~правничої\~допомоги\~та\~на\~підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і\~виконаних\~робіт\~та\~їх вартості,\~що\~сплачена\~або\~підлягає сплаті\~відповідною стороною\~або\~третьою особою; 2)\~розмір\~суми,\~що\~підлягає\~сплаті\~впорядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних\~для надання\~правничої допомоги,\~встановлюється згідно\~з\~умовами\~договору про\~надання\~правничої\~допомоги\~на\~підставі відповідних\~доказів,\~які\~підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, враховуючи надані докази та вищезазначені вимоги, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 15000 грн. Відповідно ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позов задоволений, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору, які підтверджуються квитанцією про сплату №67340 від 22.06.2023 року на суму 1073,60 грн.

Outcome: approved