Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що 02.06.1976 вона отримала ордер № 54 серія А на право зайняття квартири [ADDRESS] загальною площею 50,8 кв.м. (житлова 29.51 кв.м.). Відповідно до довідки № 02/07 від 07.07.2023, вона є членом житлово-будівельного кооперативу і їй виділена вищевказана квартира. Будинок зданий в експлуатацію в 1976 році. Вартість квартири виплачена повністю. Станом на 31.12.2012 право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Посилаючись на викладене, позивач просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою судді від 30.10.2023 позовну заяву залишено без руху. На виконання вимог ухвали, позивачем усунуто зазначені в ній недоліки у визначений строк. 15.11.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 07.12.2023 закрито підготовче провадження у справі. До початку розгляду справи від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримує та просить суд його задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки та розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада». Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке. Відповідно до ордера № 54 серія А від 02.06.1976, його було видано [PERSON] на право зайняття квартири [ADDRESS] загальною площею 50,8 кв.м. (житлова 29.51 кв.м.) (а.с. 05). Із довідки № 02/07 від 07.07.2023 випливає, що [PERSON] є членом житлово-будівельного кооперативу і їй виділена квартира [ADDRESS] . Вартість квартири виплачена повністю (а.с. 07). Комунальним підприємством «Волиньпроект» Волинської обласної ради підтверджено, що станом на 31.12.2012 право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.06). Положення ст.328 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.\~128\~Цивільного кодексу\~України (в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. Відповідно до\~ст. 384 ЦК України\~у разі викупу квартири, член житлово-будівельного кооперативу стає власником квартири. Із Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, вбачається, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Згідно з ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Як роз`яснено у п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, з урахуванням положень ч. 1 ст.15 та ст.392 ЦК України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки [PERSON] набуто право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку, який було встановлено чинним на момент набуття права власності законодавством, шляхом сплати у повному обсязі пайових внесків за вказану квартиру На підставі наведеного та

Outcome: approved