Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» 01 грудня 2023 року направило до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, який надійшов до суду 08 грудня 2023 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2023 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2024 року вирішено питання про розгляд справи у заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 02 листопада 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і відповідачем було укладено договір позики № 01670-11/2022 шляхом реєстрації відповідача на інтернет-сайті позичальника і виконанням ним певних дій, які свідчать про укладення договору, відповідно до умов якого позичальник надав відповідачеві кредит у розмірі 7\~000 грн. строком на 25 днів строком до 26 листопада 2022 року зі сплатою 2,5 % на день від суми кредиту. 18 листопада 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 20018-11/2022, згідно з умовами якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 1\~000 грн. строком на 25 днів до 12 грудня 2022 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на день. 29 червня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 29062023, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 01670-11/2022 від 02 листопада 2022 року. 31 травня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і позивачем було укладено договір факторингу № 31052023, згідно з умовами якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 20018-11/2022 від 18 листопада 2022 року. Відповідач свої зобов`язання за договорами не виконав, чим порушив умови договорів. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором № 01670-11/2022 від 02 листопада 2022 року станом на 30 жовтня 2023 року становить 27 300 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 7\~000 грн., заборгованості за процентами у розмірі 20 300 грн., заборгованість за кредитним договором № 20018-11/2022 від 18 листопада 2022 року станом на 30 жовтня 2023 року становить 3\~900 грн. Розмір заборгованості за кредитними договорами було розраховано первісним кредитором, позивач придбав за договорами факторингу право вимоги за вказаним договорами, жодних нарахувань після укладення договорів факторингу позивачем здійснено не було. Просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 01670-11/2022 від 02 листопада 2022 року у розмірі 27 300 грн. та заборгованість за кредитним договором № 20018-11/2022 від 18 листопада 2022 року у розмірі 3\~900 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~684 грн. Справу просив розглядати без участі представника, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 02 листопада 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № 01670-11/2022 (а.с. 7-9). Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет-сайті ТОВ «ФК «Інвеструм» з виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору. Відповідно до умов договору відповідачеві було надано грошові кошти у розмірі 7 000 грн. строком на 25 днів зі сплатою 2,5 % на день від суми кредиту. Пунктом 1.2 договору про надання фінансового кредиту № 01670-11/2022 від 02 листопада 2022 року встановлено, що строк, на який надається позика за цим договором, становить 25 днів. Відповідно до умов п. 2.3 вказаного договору у разі, якщо клієнт не сплатив у кредит строк, визначений п. 1.2, нарахування відсотків здійснюється на загальних умовах за стандартною відсотковою ставкою у розмірі 2,5 % на добу. П. 2.4 зазначеного договору сторони погодили, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Згідно з додатком до договору про надання фінансового кредиту № 01670-11/2022 від 02 листопада 2022 року сума процентів за користування позикою становить 4 375 грн. за 25 днів, проценти за користування позикою становлять 2,5 % за кожен день користування кредитом, починаючи з дати видачі позики і протягом строку користування. 18 листопада 2022 року ТОВ «ФК «Інвеструм» і [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 20018-11/2022 (а.с. 18-21). Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет-сайті ТОВ «ФК «Інвеструм» з виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору. Відповідно до умов договору відповідачеві було надано грошові кошти у розмірі 1 000 грн. строком на 25 днів зі сплатою 1,5 % на день від суми кредиту. Пунктом 2 договору про надання фінансового кредиту № 20018-11/2022 від 18 листопада 2022 року встановлено, що строк, на який надається позика за цим договором, становить 25 днів. Згідно з додатком до договору про надання фінансового кредиту № 20018-11/2022 від 18 листопада 2022 року сума процентів за користування позикою становить 375 грн. за 25 днів, проценти за користування позикою становлять 2,5 % за кожен день користування кредитом, починаючи з дати видачі позики і протягом строку користування. Правовідносини, що виникли між сторонами урегульовано ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію», ЦК України. Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом W652 (а.с. 9 оберт), який зазначений у тексті договору № 01670-11/2022 від 02 листопада 2022 року у розділі «Підписи сторін та СМС повідомлення з кодом W4152 у тексті договору № 20018-11/2022 від 18 листопада 2022 року (а.с. 21). 31 травня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 31052023 (а.с. 24-27), відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 20018-11/2022 від 18 листопада 2022 року (а.с. 28). 29 червня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 29062023 (а.с. 12-15), відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 01670-11/2022 від 02 листопада 2022 року (а.с. 16). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач перед позивачем свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконала, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики. У зв`язку\~з тим,\~що отримання\~у кредит\~грошових коштів\~відповідачем підтверджено\~належними доказами\~по справі,\~і у\~такого учасника\~справи в\~силу укладеного\~договору виникло\~зобов`язання повернути\~такі кошти\~частинами,\~у розмірах\~та у строки, зазначені у кредитному договорі, відповідач свої зобов`язання не виконує, то з відповідача підлягає стягненню за договором про надання фінансового кредиту № 20018-11/2022 від 18 листопада 2022 року заборгованість у розмірі 3 900 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 1 000 грн. та заборгованості за процентами у розмірі 2 900 грн.; та за договором про надання фінансового кредиту № 01670-11/2022 від 02 листопада 2022 року з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 27\~300 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 7\~000 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 20\~300 грн. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн. (а.с. 1), який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» складає 33 884 грн. (27\~300 грн. + 3 900 грн. + 2 684 = 33 884 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved