Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Панчелюга Катерина Миколаївна звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спільне життя між сторонами не склалося. Позивач та відповідач не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Фактично, шлюбні відносини між ними припинилися. [PERSON] переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам які мають істотне значення. Від шлюбу мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. В заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого повторно серії [NUMBER] від 04.10.2023 року, [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] ) зареєстрували шлюб 04 лютого 2011 року, місце реєстрації: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №108. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved