Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

ТОВ «Волиньелектрозбут» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, вказавши в заяві, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , користуються послугами позивача, але оплату за спожиту електричну енергію не здійснюють, у зв`язку з чим за період із січня 2019 року по листопад 2023 року утворилась заборгованість у сумі 17\~416,48 грн. Крім того, просить стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 684,00 грн. 11 грудня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.8 ст.\~128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України\~відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. Також, до суду не надходило\~клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно електронного сайту Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачів про наявність справи у суді, але вони результатів не дали. Відповідно до\~ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі по тексту рішення - НКРЕКП) №429 від 14.08.2018 ТзОВ «Волиньелектрозбут» надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу. З 01.01.2019 ТзОВ «Волиньелектрозбут» є постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Волинської області відповідно до п.2 ч.2 ст.\~62, ст.\~63 Закону України «Про ринок електричної енергії». Відповідно до ч. 4\~ст. 63 ЗУ «Про ринок електричної енергії», п.8 Постанови НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», абз. 14 пп. 1.1.2, ч. 3 пп. 3.1.6, абз. 1-2 пп. 3.1.7, абз. 1-2 пп. 3.2.1, абз.1 пп. 3.2.5, пп. 3.3.1, пп. 3.3.5 ПРРЕЕ, - з 01 січня 2019 року постачання електричної енергії побутовим споживачам здійснюється на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розроблений ТзОВ «Волиньелектрозбут» на підставі типового договору, а також публічної комерційної пропозиції №1 «Універсальна «Побут» (що є невід`ємною частиною та додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), які опубліковані на офіційному сайті ТзОВ «Волиньелектрозбут». Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням ст. ст.\~633,\~634,\~641,\~642 Цивільного кодексу України\~шляхом приєднання споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору. Відповідно до змісту\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п.13\~розділу XVII ЗУ «Про ринок електричної енергії». Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Так, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Згідно зі ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктами 5, 10 ч. 2\~ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.ч. 1, 3 \~ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція викладена, зокрема у постанові ВП ВС від 07.07.2020 №712/8916/17. Статтями\~67,68 ЖК України\~визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з\~ст.\~64\~ЖК України члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язанням з договору найму житлового приміщення. Стаття 526 ЦК України\~визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в\~ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. За період із січня 2019 року по листопад 2023 року позивач надав послуги по постачанню електричної енергії, які відповідачем оплачувалися не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 17\~416,48 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 11-12). Будь-яких, доказів, заперечень відповідачем до суду надано не було. Доказів ненадання або неналежного надання позивачем послуг відповідачу не надано та дана обставина не знайшла свого підтвердження при дослідженні матеріалів справи. Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Волиньелектрозбут» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не було виконано належним чином зобов`язання перед позивачем по оплаті спожитої електричної енергії, чим порушено норми чинного законодавства. Розрахунок вартості спожитої електричної енергії за адресою споживача проведений позивачем у відповідності до положень діючого законодавства та відповідачем не спростований. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved