Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання матері дитини, в якій просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання, в розмірі від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трьох річного віку. В обґрунтування заявленого позову позивачка покликається на те, що 22.02.2020 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Залізничним районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів), актовий запис №27. Під час шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем, відповідач добровільно позивачу матеріальної допомоги не надає. позивач не в змозі наразі працювати, оскільки доглядає за дітьми. Позивач вказує, що джерел доходу, крім соціальних виплат, вона не має, тому у зв`язку з вищевикладеним позивач і була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 15.11.2023 року відкрито спрощене позовне провадження\~у цивільній справі та призначено проведення засідання. В судове засідання позивачка не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і позивач по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.02.2020 року сторони зареєстрували шлюбу у Залізничному районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №27. Від шлюбу у подружжя народилися діти: син [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.02.2021 року), та донька [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.06.2023 року). Згідно довідки про реєстрацію місце проживання особи [PERSON] [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягів з реєстру Солонівської територіальної громади [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Статтею 75СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно\~статті 84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4\~статті 84СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застосування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Отже, на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення коштів підлягають задоволенню, та необхідно стягнути з відповідача на користь позивача кошти на утримання до досягнення дитиною трьох річного віку в розмірі всіх видів доходу відповідача. Згідно з\~статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В порядку, визначеному п.1 ч.1ст. 430\~ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст.141ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до\~Закону України «Про судовий збір»,а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved