Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

29 листопада 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2017 року на неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., встановивши спосіб стягнення аліментів шляхом їх визначення у вигляді 1/4 частини заробітку відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтувала позивач свій позов тим, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, і який має сплачувати відповідач на сина, є недостатнім для забезпечення належного рівня життя дитини, дитина часто хворіє, а відповідач працює, регулярно отримує заробітну плату, у зв`язку із чим є підстави для зміни розміру аліментів та способу їх стягнення. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що не заперечує проти зміни способу стягнення з нього аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] з твердої грошової суми в розмірі 2500 грн. на частку від доходу в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 2015 року, який рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2017 року у справі № 748/2573/17 розірвано (а.с. 9-10). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), який зареєстрований та проживає разом із позивачем (а.с. 6, 7). Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2017 року у справі № 748/2573/17 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на неповнолітнього сина сторін - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. (а.с. 9-10). Позивач зазначила, що розмір аліментів, які сплачує відповідач у розмірі 2500 грн., в умовах збільшення прожиткового мінімуму на дитину, рівня цін на продукти, одяг, розвиток дитини, а також на ліки, оскільки дитина часто хворіє, що підтверджується медичними виписками (а.с. 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21), є недостатнім для матеріального утримання дитини. Відповідач же офіційно працює, регулярно отримує заробітну плату, а тому він має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі. Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави -учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що батьки несуть рівні обов`язки щодо утримання дитини, матеріальне положення сторін, обставини справи, суд вважає за можливе змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, стягнувши їх у частці від заробітку відповідача, а саме у розмірі 1/4 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved