Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У жовтні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 30 219, 52 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивача зазначив, що 28 лютого 2023 року трапилося ДТП за участі транспортного засобу "Citroen" державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "Honda" державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Учасники ДТП склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Honda" державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Альфа-Гарант». Позивач [PERSON] , як власник пошкодженого автомобіля звернувся до ТДВ «Альфа-Гарант» з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 07 березня 2023 року. Експертами страхової компанії здійснено огляд пошкоджень, складено звіт та виплачене страхове відшкодування 26540,48 грн. Згідно висновку експерта №37 від 29 травня 2023 року вартість матеріального збитку. Заподіяного власнику транспортного засобу "Citroen" державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП становить 56760 грн. Позивач просить стягнути різницю між фактичним матеріальним збитком 56760 грн та виплаченим розміром страхового відшкодування 26540,48 грн, тобто 30219,52 грн та витрати за проведення експертного дослідження 4800 грн й суми сплаченого судового збору. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 03 жовтня 2023 року справу передано судді Шролик І.С. Ухвалою судді 05 жовтня 2023 року відкрито спрощене провадження та справу призначено до судового розгляду. Від представника відповідача - адвоката Рябчука І.В.14 листопада 2023 року надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про заміну на належного відповідача. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись, що розмір завданої позивачу майнової шкоди не перевищує ліміту відповідальності страховика. Долучив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Представник позивача 28 листопада 2023 року надіслав заперечення на клопотання про заміну неналежного відповідача та відповідь на відзив. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав та мотивів викладених у відзиві. Окрім того зазначив, що відповідач [PERSON] визнає себе винним у ДТП й даний факт не підлягає доведенню. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, заслухавши позицію представників сторін, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого 24 червня 2014 року [PERSON] є власником транспортного засобу "Citroen" державний номерний знак [NUMBER] . З повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановлено, що 28 лютого 2023 року трапилося ДТП за участі транспортного засобу "Citroen" державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "Honda" державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Honda" державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП застрахована в ТДВ «Альфа-Гарант», поліс страхування №209022568 від 17 травня 2022 року, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 130000 грн. [PERSON] , як потерпілий власник пошкодженого автомобіля звернувся до ТДВ «Альфа-Гарант» з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 07 березня 2023 року й вдруге 31 травня 2023 року звернувся із вимогою про виплату страхового відшкодування, на підставі висновку експерта №37 від 29 травня 2023 року. Згідно висновку експерта № 37 від 29 травня 2023 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу "Citroen" державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП становить 56760 грн. без врахування ПДВ. За проведення експертного дослідження позивач сплатив 4800 грн. Страховиком ТДВ «Альфа-Гарант» 16 серпня 2023 року проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 26540,48 грн, який обраховано, виходячи з вартості відновлюваного ремонту - 43317 грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу 63,95 %, й відрахуванням розміру ПДВ 3346,09 грн. Спір між сторонами виник з приводу стягнення з винуватця ДТП [PERSON] різниці між розміром завданих збитків та сумою виплаченого страхового відшкодування. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Слід також зазначити, що якщо потерпілий звернувся до страховика, при цьому, страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження №61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи різницю між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно із висновком експерта транспортно-товарознавчої експертизи №37 від 29 травня 2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля заподіяного власнику транспортного засобу "Citroen" державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП становить 56760 грн. З акту надання послуг №57 від 23 травня 2023 року вбачається, що транспортний засіб "Citroen" державний номерний знак [NUMBER] був відремонтований згідно наряду замовлення від 19 травня 2023 року. Вартість відновлюваного ремонту становила 56760,00 грн, без врахування ПДВ. З огляду на те, що розмір виплаченого страхового відшкодування, який визначений з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу 63,95 % не забезпечує компенсацію збитків завданих потерпілому, приходжу до переконання, що вимоги [PERSON] до [PERSON] , як винуватця ДТП є обґрунтованими. Проте, з наданої страховиком ТДВ «Альфа-Гарант» відповіді на адвокатський запит від 25 серпня 2023 року вбачається, що розмір виплаченого страхового відшкодування окрім зменшення на розмір фізичного зносу також був зменшений на розмір податку на додану вартість, тобто без урахування розміру ПДВ - 3346,09 грн. За загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. У разі якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати здійснюється без урахування сум ПДВ. Вартість ПДВ відшкодовується страховиком при наданні доказів проведення ремонту автомобіля. Це слідує з того, що податок на додану вартість - це непрямий податок, який входить в ціну товарів (робіт, послуг) та сплачується покупцем, але його облік та перерахування до державного бюджету здійснює продавець. Позивач надав суду докази, що пошкоджений автомобіль ним відремонтований на підставі наряду-замовлення від 19 травня 2023 року. Отже, розмір ПДВ на який страховиком зменшено виплату страхового відшкодування 3346,09 грн, може бути стягнутий зі страховика за наданням відповідних доказів, що ФОП [PERSON] , який здійснив ремонтні роботи є платником податку на додану вартість. З огляду на ту обставину, що за наданням відповідних доказів страховик має доплатити розмір страхового відшкодування, що зменшений на розмір ПДВ, тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі досліджених доказів, суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] , як винуватця ДТП на користь [PERSON] , як потерпілого слід стягнути майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 26873,43 грн, що перевищує розмір виплаченого страхового відшкодування, зменшеного на коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля. Щодо розподілу судових витрат Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, та розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 954,72 грн. Також, позивачу слід компенсувати за рахунок відповідача витрати за проведення транспортної товарознавчої експертизи в сумі 4800,00 грн., які ним понесені згідно квитанції від 26 травня 2023 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial