Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 06 липня 2005 року між Банком та [PERSON] був укладений договір № SAMDN22000003010933, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 600 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 21.96 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору, у нього станом на 31 жовтня 2018 року виникла заборгованість в розмірі 2 455 доларів США (505.24 доларів США заборгованість за тілом кредиту та 1\~949.76 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом), а рішенням Турійського районного суду Волинської області від 19 грудня 2013 року стягнуто з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 505,24 доларів США та за процентами - 805,12 доларів США, а всього - 1310,36 доларів США, позивач просив стягнути із відповідача залишок суми заборгованості - 1\~144.64 доларів США заборгованості за відсотками за користування кредитом та судові витрати. Суддя своєю ухвалою прийняла позовну заяву до розгляду, відкрила провадження у справі та розгляд справи постановила проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача - [PERSON] не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, до позовної заяви додала клопотання, в якому вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи та просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] не з`явився у судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про дату, час і місце розгляду справи в контексті положень частини восьмої статті 128 ЦПК України був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд своєю ухвалою від 08 січня 2024 року постановив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша\~статті 1056-1 ЦК України). Як установив суд, що 06 липня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений договір №SAMDN22000003010933 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки (а. с. 7, далі\~договір), згідно з яким Банк відкрив відповідачу картковий рахунок, видав платіжну картку, на яку встановив кредитний ліміт у розмірі 600 доларів США та визначив базову відсоткову ставку за кредитним лімітом в розмірі 1.83% на місяць. Також сторони у договорі погодили, що дія кредитного ліміту зупиняється в останній день місяця, до якого діє картка, а погашення заборгованості за кредитним лімітом та нарахованими процентами здійснюється щомісячними платежами у розмірі 7% від залишку заборгованості за кредитним лімітом на кінець звітного місяця. Період здійснення платежу -\~місяць, наступний за звітним. Пунктами 9.3, 9.4 договору визначено, що термін дії договору співпадає з терміном дії, який вказаний на лицьовій стороні Карти, а обов`язки сторін по цьому договору припиняються з моменту належного виконання сторонами зобов`язань. На виконання умов договору 06 липня 2005 року Банк видав відповідачу картку № [NUMBER] , термін дії якої встановлено до липня 2011 року (а. с. 27). На картку відповідача 29 липня 2005 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 600 доларів США, який 26 вересня 2008 року було збільшено до 1236 доларів США, 05 листопада 2008 року\~зменшено до 600 доларів США, 18 лютого 2009 року до 530 доларів США, 22 лютого 2009 року\~- до 510 доларів США. 04 листопада 2019 року кредитний ліміт зменшено до 0 гривень (а. с. 26). Банк, надавши відповідачу кошти, свої зобов`язання виконав. Отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по належному відповідачу картковому рахунку (а. с. 23-25). Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 31 жовтня 2018 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 2 455 доларів США, яка згідно з наданим Банком розрахунком складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 505.24 доларів США та заборгованості за процентами за користування кредитними коштами \~у розмірі 1\~949.76 доларів США (а. с. 8-9). Водночас відповідно до заочного рішення Турійського районного суду Волинської області від 19 грудня 2013 року, що набрало законної сили, з відповідача стягнуто заборгованість за кредитом у розмірі 505,24 доларів США та за процентами - 805,12 доларів США, а всього - 1310,36 доларів США, станом на 19 грудня 2013 року (а. с. 4-5). Згідно із частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У правовідносинах, що виникли між сторонами, права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Виходячи з того, що відповідно до довідки Банку (а. с. 27) відповідачу 06 липня 2005 року було видано картку № [NUMBER] , термін дії якої встановлено до липня 2011 року, що, в свою чергу, є кінцевим строком дії кредитного договору, то вимоги Банку про стягнення процентів, нарахованих після 30 липня 2011 року (закінчення строку кредитування), є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Такі висновки узгоджуються з правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 28 березня 2018 року у справі №14-10цс18, від 4 липня 2018 року у справі №14-154цс18, Верховного Суду у постанові від 24 червня 2021 року у справі № 202/25349/13. За змістом частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою вказаної статті процесуального закону передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що нарахування процентів після 30 липня 2011 року (закінчення строку кредитування), є безпідставними, а заборгованість за кредитом у розмірі 505,24 доларів США та за процентами - 805,12 доларів США, нарахованими до закінчення строку кредитування, стягнута рішенням Турійського районного суду Волинської області від 19 грудня 2013 року, то суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову Банку. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні. На підставі викладеного, статей\~526,\~530,\~549,\~610,\~612,\~625,\~629,\~634,\~1054 ЦК України\~та

Outcome: dismissed