Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

02\~листопада 2023\~року [PERSON] \~звернулась до\~суду із\~заявою про\~встановлення факту\~належності правовстановлюючого\~документу Державного акту на право приватної власності на землю серії МК Юж 66, виданого 18 листопада 1993 року Южноукраїнською Радою народних депутатів Миколаївської області на ім`я [PERSON] , зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №66, що належить [PERSON] , який помер [INFO] у м. Южноукраїнськ, Вознесенського району, Миколаївської області. Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] її батько [PERSON] помер. Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,10 гектарів, розташованої на території міста Южноукраїнська Миколаївської області. У шестимісячний строк після смерті батька вона звернулася до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Лобової О.М. із заявою про прийняття спадщини. 24 січня 2023 року нотаріусом була заведена спадкова справа №06/2003. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державний акт на право приватної власності на землю, виданий спадкодавцю з помилкою в прізвищі « [PERSON] » замість « [PERSON] », яку виправити неможливо, що є перешкодою в оформленні спадкових справ. Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року замінено у справі заінтересовану особу Южноукраїнську міську раду Миколаївської області на Южноукраїнську міську територіальну громаду в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області В судовому засіданні, а токож в подальшому, заявник та її представник заяву підтримали. В судове засідання представник заінтересованої особи Южноукраїнської міської територіальної громади в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області не з`явився, надіслав на адресу суду заяву із проханням розглядати справу без участі уповноваженого представника міської ради, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши заявника та її представника, а також свідків, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, складеного російською мовою (прізвища зазначені мовою оригіналу) /а.с. 9/. 04 листопада 1994 року заявник уклала шлюб із [PERSON] у зв`язку з чим змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с. 10/. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 листопада 2022 року /а.с. 11/ [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Южноукраїнську, Вознесенського району, Миколаївської області. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії МК Юж 66 /а.с. 13/, виданого 18 листопада 1993 року Южноукраїнською Радою народних депутатів Миколаївської області на ім`я [PERSON] , останньому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,10 га на території м. Южноукраїнська. Постановою приватного нотаріуса Лобової О.М. від 30 вересня 2023 року /а.с. 12/ [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки державний акт на право приватної власності на землю, виданий спадкодавцю з помилкою в прізвищі « [PERSON] ». У паспорті громадянина України та у картці фізичної особи платника податків прізвище померлого спадкодавця вказано « [PERSON] » /а.с. 14, 15/. Згідно копії свідоцтва про право власності від 10 січня 2002 року /а.с. 16/ житловий будинок по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . В інвентаризаційній справі на домоволодіння [ADDRESS] /а.с. 17-26/ прізвище власника вказано « [PERSON] ». Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] був її сусідом по земельним ділянкам та батьком [PERSON] . Близько двадцяти років тому [PERSON] отримав\~земельну ділянку,\~та будував\~будинок на\~цій ділянці,\~він,\~як і\~всі вони,\~отримав державний\~акт на\~право приватної\~власності на\~землю. Близько року тому [PERSON] помер. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] батько [PERSON] та проживав за адресою: [ADDRESS] . Вона проживає по сусідству із вказаним будинком. Приблизно у 2000 році [PERSON] переїхав жити за вказаною адресою, будував будинок на ділянці для забудови. На той час всім виділяли земельні ділянки для індивідуального будівництва та видавався акт на раво власності на земельну ділянку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає у [ADDRESS] , знала батька заявниці - [PERSON] двадцять років. Він проживав по-сусідству за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] сам будував будинок, земельна ділянка виділялась для індивідуального будівництва. Її чоловік отримував державний акт на право приватної власності на землю разом із [PERSON] . Близько року тому [PERSON] помер. Як встановлено судом, Державний акт на право приватної власності на землю серії МК Юж 66, виданий 18 листопада 1993 року Южноукраїнською Радою народних депутатів Миколаївської області на ім`я [PERSON] , зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №66 містить невірне зазначення прізвища спадкодавця. На теперішній час видача державних актів про право власності на землю не передбачено та не пердбачено можливості внесення виправлінь до виданих актів. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим, суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж. Виходячи з того, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, в судовому засіданні достеменно встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії МК Юж 66, виданий 18 листопада 1993 року Южноукраїнською Радою народних депутатів Миколаївської області на ім`я [PERSON] , зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №66, належить [PERSON] . Встановлення даного юридичного факту необхідно [PERSON] для оформлення спадщини після смерті [PERSON]

Outcome: approved