Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 74259 вчинений 09.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 21727,75 грн., та стягнути судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує, що в додатку «Дія» він побачив, що відносно нього існує виконавче провадження № 63951035, його заробітна картка була заблокована у АТ «Ощадбанк». Звернувшись до приватного виконавця Палігіна О.П., він отримав документи, які свідчили про те, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 74259 від 09.10.2020 відкрито виконавче провадження № 63951035 від 17.12.2020 про стягнення заборгованості за кредитом на суму 21727,75 грн. За місцем його роботи надійшла постанова приватного виконавця Палігіна О.П. від 04.07.2023 про арешт коштів боржника на суму 21727,75 грн. на користь відповідача та від 18.07.2023 про звернення стягнення на його заробітну плату, також стягнення винагороди приватному нотаріусу та виконавцю, а всього на суму 23712,98 грн. 21.04.2019 у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» позивач отримав кредит у сумі 2050 грн. строком на 30 днів. Вказаний кредит із відсотками за його користування він повернув ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Повідомлень про існування боргу він не отримував. Позивач посилався на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства. Так, нотаріус не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та не перевірив наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив зупинити стягнення на підставі виконавчого напису. Ухвалою судді від 22.11.2023 заяву\~позивача\~про забезпечення позову\~-\~задоволено. Зупинено виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом\~Станіславичем 09.10.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 74259 про стягнення з [PERSON] на користь\~ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 22927,75 грн. Ухвалою судді від 22.11.2023 відкрито провадження у справі та ухвалено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу запропоновано надати відзив, третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору подати до суду пояснення. Копію ухвали від 22.11.2023 було направлено на адреси сторін, крім того відповідачу та третім особам було направлено копію позовної заяви з додатками. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло. Відповідач своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. пояснення щодо позову до суду не подали. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що 21.04.2019\~між [PERSON] \~та ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~було укладено кредитний договір № 502306344. Правонаступником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підставі договору відступленні прав вимоги за кредитними договорами № 28/1118-01 від 28.11.2018 є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 05/0820-01 від 05.08.2020 є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 09.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено та зареєстровано в реєстрі виконавчий напис за № 74259 про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за кредитним договором № 502306344 від 21.04.2019 у розмірі 21727,75 грн. в тому числі: 6500 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн. прострочена заборгованість за комісією; 10361,73 грн. прострочена заборгованість по несплачений відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн. строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 4866,02 грн. строкова заборгованість за штрафами та пенями. Плата за вчинення виконавчого напису 1200 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 22927,75 грн. 17.12.2020\~приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Чернігівської області\~Палігіним О.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63951035 щодо виконання виконавчого напису № 74259, що вчинений 09.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 22927,75 грн. 18.07.2023\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Чернігівської області\~Палігін О.П. виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також постанову про арешт коштів боржника. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно п. 3.1 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому, безспірною є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість судового спору між сторонами з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо, нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів . Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 137/1666/16). Таким чином, розмір боргових зобов`язань позивача перед відповідачем товариством, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим випискою по рахунку позивача за Договором кредиту, що є порушенням вимоги п. 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5. Суд приймає до уваги твердження позивача, що нотаріусу не були подані всі необхідні документи, визначені Порядком та Переліком, у зв`язку чим нотаріус вчинив нотаріальну дію з порушенням вимог\~Закону України «Про нотаріат». Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б доводили наявність підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості з позивача. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно судових витрат по справі суд зазначає наступне. На підставі ст.\~141\~ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1610 грн. 40 коп. (1073 грн. 60 коп. - за подання позову; 536 грн. 80\~коп. - за подання заяви про забезпечення позову).

Outcome: approved