Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

10 листопада 2022 року позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача ПрАТ «МетЛайф» про захист прав споживача, стягнення страхової суми та відшкодування моральної шкоди. Свій позов обґрунтовує тим, що 29 листопада 2007 року між ним та ЗАТ «Американська Компанія Страхування Життя АІГ Життя», правонаступником якого є відповідач - ПрАТ «МетЛайф», укладено договір страхування (далі по тексту рішення - Договір страхування), відповідно до умов якого він сплатив першу страхову премію в розмірі 2000 гривень та отримав страховий поліс. Позивач зазначає, що він у відповідності до п.п. 11.3 Договору страхування своєчасно сплачував та продовжує сплачувати страхові внески. ПрАТ «МетЛайф» встановило йому спеціальну пропозицію - програму страхування додаткових ризиків на випадок непрацездатності внаслідок нещасного випадку за період з 01 червня 2019 року по 01 грудня 2032 рік, код програми - РІ, страхова сума - 250 000 гривень. Позивач також повідомляє, що у лютому 2022 року з ним стався нещасний випадок - падіння в гаражну яму, внаслідок чого він пошкодив праву ногу. В подальшому травма спровокувала тромбоз глибоких вен правої ноги. На підставі вказаного захворювання йому встановлено третю групу інвалідності з протипоказаннями робіт з фізичним перевантаженнями, довготривалим ходінням, стоянням. На виконання п.п. 11.3 та п. 14 Договору страхування він 12 вересня 2022 року звернувся до відповідача з письмовою заявою про виплату страхового відшкодування. Листом від 27 вересня 2022 року ПрАТ «МетЛайф» повідомило йому про відмову у виплаті страхового відшкодування. Така відмова відповідача мотивована тим, що він проходив лікування захворювання, а не наслідків нещасного випадку. Вважаючи неправомірною відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування, [PERSON] зазначає, що ПрАТ «МетЛайф» відповідно до підпунктів 3.2-3.4 Договору страхування зобов`язане в разі настання страхового випадку виплатити йому страхове відшкодування в розмірі, що передбачений спеціальною пропозицією програми страхування додаткових ризиків страхування на випадок постійної непрацездатності внаслідок нещасного випадку, тобто 250 000 гривень. Обґрунтовуючи позов в частині вимог про стягнення моральної шкоди, позивач зазначає, що протиправними діями відповідача йому, як споживачу, завдано значної моральної шкоди. Внаслідок відмови відповідача виплатити страхове відшкодування він перетерпів душевні страждання, хвилювання та стрес, відчував несправедливість по відношенню до себе, особливо враховуючи тривалий час лікування, відвідування медзакладів, пережитого фізичного болю та встановлення йому інвалідності. Завдану йому мораль шкоду позивач оцінює в розмірі 20 000 гривень. На підставі наведеного позивач просить стягнути з ПрАТ «МетЛайф» на його користь 250 000 гривень страхового відшкодування та 20 000 гривень моральної шкоди. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. 14 грудня 2022 року від представника відповідача ПрАТ «МетЛайф» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача зазначає, що Договором страхування встановлено перелік страхових випадків, серед яких є страхування на випадок постійної непрацездатності внаслідок нещасного випадку. Згідно із зареєстрованими Міністерством фінансів України 20 листопада 2002 року Правилами добровільного страхування життя громадян ЗАТ «Американська компанія страхування життя АІГ Життя», на підставі яких укладено Договір страхування, нещасним випадком є випадкова, зовнішня, насильницька, раптова, не спричинена застрахованою особою навмисно та не пов`язана з іншими подіями, подія, що сталась протягом строку дії договору страхування та спричинила таке тяжке тілесне ушкодження або таку травму застрахованій особі, в результаті якої вона є тимчасово або постійно, повністю чи частково непрацездатна, потребує госпіталізації чи убита. На переконання сторони відповідача, надані [PERSON] документи свідчать про настання в нього розладу здоров`я внаслідок захворювання, а не внаслідок нещасного випадку. А тому, відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року в справі призначено судово-медичну експертизу, на час виконання якої провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 07 липня 2023 року поновлено провадження у справі з метою вирішення питання про витребування доказів на виконання клопотання експерта. Ухвалою суду від 17 липня 2023 року вирішено питання про витребування доказів (медичної справи [PERSON] та його історії хвороби). Ухвалою суду від 05 вересня 2023 року провадження у справі зупинено на час проведення судово-медичної експертизи. Ухвалою суду від 27 жовтня 2023 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання. 05 грудня 2023 року на адресу суду від представника відповідача ПрАТ «МетЛайф» Москалюк К. В. надійшли додаткові пояснення, в яких сторона відповідача висловлює свою думку щодо висновку експерта за результатами виконання судово-медичної експертизи. Зокрема, представник відповідача вважає, що хоча у висновку експерта зазначено про існування причинно-наслідкового зв`язку між травмою позивача та розладом його здоров`я, у результаті чого йому було встановлено третю групу інвалідності, однак експерт не вказує, що цей зв`язок є прямим. Представник відповідача вважає, що стійкий розлад здоров`я [PERSON] зумовлений особливостями прояву захворювання. Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу підготовчого засідання від 16 січня 2024 року, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, заявою від 23 січня 2024 року просить розгляд справи здійснювати без його участі. У вказаній заяві позивач повідомляє, що він позов підтримує, який просить задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «МетЛайф» у судове засідання не з`явився, 15 січня 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача Москалюк К. В. про розгляд справи без участі представника ПрАТ «МетЛайф». Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що 29 листопада 2007 року [PERSON] підписав Заяву на укладення договору добровільного страхування життя в ЗАТ «Американська Компанія Страхування Життя АІГ Життя» (а. с. 8-10). 01 грудня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «Американська Компанія Страхування Життя АІГ Життя», правонаступником якого є відповідач - ПрАТ «МетЛайф», укладено договір страхування (страховий поліс) № 100078150 (а. с. 8). У своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача визнає, що станом на дату звернення [PERSON] до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування діяв страховий поліс у редакції від 22 жовтня 2021 року. З дослідженої судом копії страхового полісу № 100078150 «Пакет Програм Страхування Життя «Золотий Капітал» установлено, що [PERSON] застрахувався на випадок смерті або дожиття (код програми Е), страхова сума - 48 334 гривень, початок дії програми страхування - 01 грудня 2007 року, закінчення дії програми страхування - 01 грудня 2032 року, страховий внесок - 1660 гривень. Цей страховий поліс є підтвердженням факту укладання Договору Страхування. Разом із заявою на укладення договору страхування, Правилами та Програмами Страхування основних та додаткових ризиків, додатковими свідченнями цей Страховий поліс є невід`ємною частиною Договору Страхування. У разі подання заяви на здійснення страхових виплат страховик здійснює такі виплати відповідно до Правил страхування (а. с. 55). Відповідно до додатків до полісу № 100078150 (невід`ємні частини Договору страхування) страхувальник [PERSON] встановлено такий перелік страхових випадків: -Страхування на випадок смерті внаслідок нещасного випадку; -Страхування на випадок постійної непрацездатності внаслідок нещасного випадку; -Страхування на випадок розладу здоров`я внаслідок нещасного випадку, що призвів до госпіталізації; -Страхування на випадок розладу здоров`я внаслідок нещасного випадку, який призвів до хірургічного втручання; -Страхування на випадок смерті внаслідок нещасного випадку з виплатою додаткової страхової суми у випадку сирітства; -Страхування на випадок постійної непрацездатності внаслідок нещасного випадку; -Страхування на випадок постійної та повної непрацездатності страхувальника (звільнення від сплати страхових премій на час непрацездатності) (а. с. 15). Також установлено, що сума страхової виплати в разі настання страхового випадку - постійної непрацездатності внаслідок нещасного випадку, становить 250 000 гривень (а. с. 15). Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Положення цієї статті кореспондується з частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування», за змістом якої договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про страхування» страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов`язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Умови договору страхування життя можуть також передбачати обов`язок страховика здійснити страхову виплату у разі нещасного випадку, що стався із застрахованою особою, та (або) хвороби застрахованої особи. Відповідно до вимог ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Таке ж положення міститься у п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування». Наведені положення законодавства визначають, що обов`язок здійснення виплати виникає у страхової компанії виключно за умови настання страхового випадку. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно з п. 2 Програми РІ «Страхування на випадок постійної непрацездатності внаслідок нещасного випадку» страховим випадком за цією Програмою є постійна непрацездатність застрахованої особи внаслідок нещасного випадку. У свою чергу, відповідно до Правил добровільного страхування життя громадян ЗАТ «Американська Компанія Страхування Життя АІГ Життя», які зареєстровані Міністерством фінансів України 20 листопада 2002 року, нещасний випадок - випадкова, зовнішня, насильницька, раптова, не спричинена застрахованою особою навмисно та не пов`язана з іншими подіями, подія, що сталась протягом строку дії договору страхування та спричинила таке тяжке тілесне ушкодження або таку травму застрахованій особі, в результаті якої вона є тимчасово або постійно, повністю чи частково непрацездатна, потребує госпіталізації чи убита. Тимчасова і постійна непрацездатність застрахованої особи визнаються страховими випадками, якщо вони виникли внаслідок травм, одержаних застрахованою особою внаслідок нещасного випадку, який мав місце під час дії Договору Страхування (п. 3.6 Правил добровільного страхування життя громадян ЗАТ «Американська Компанія Страхування Життя АІГ Життя») (а. с. 11). Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] зазначає, що у лютому 2022 року з ним стався нещасний випадок - падіння в гаражну яму, внаслідок чого він пошкодив праву ногу. В подальшому травма спровокувала тромбоз глибоких вен правої ноги та встановлення йому третьої групи інвалідності. Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 044906 від 06 вересня 2022 року підтверджується, що [PERSON] встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання. У зв`язку з інвалідністю [PERSON] протипоказана робота з фізичними перевантаженнями, довготривалим ходінням, стоянням (а. с. 25). Крім того, довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 344239 від 04 жовтня 2023 року підтверджується, що [PERSON] після повторного огляду продовжено третю групу інвалідності, яка встановлена 01 жовтня 2023 року, до 04 жовтня 2024 року, причина інвалідності - загальне захворювання. У зв`язку з інвалідністю [PERSON] протипоказана робота з фізичними перевантаженнями, довготривалим перебуванням на ногах. Суд установив, що 12 вересня 2022 року [PERSON] звернувся до відповідача із письмової заявою про здійснення страхової виплати (заповнений бланк ПрАТ «МетЛайф»)(а. с. 30-31). На вказану заяву позивач отримав відповідь ПрАТ «МетЛайф» про відсутність підстав для виплати йому страхового відшкодування. Мотивуючи таку відповідь, страховик інформує позивача, що зазначена ним подія не є страховим випадком (а. с. 33). Таким чином, у предмет доказування в спірних правовідносинах входить встановлення наявності/відсутності причинно-наслідкового зв`язку між нещасним випадком та настанням постійної непрацездатності позивача. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року в справі призначено судово-медичну експертизу з метою встановлення причинно-наслідкового зв`язку між травмою, отриманою [PERSON] у результаті нещасного випадку, який трапився ним в лютому 2022 року (падіння в гаражну яму) та настанням такого розладу його здоров`я, внаслідок якого йому встановлено третю групу інвалідності. Висновком експерта Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи № 49 від 12 жовтня 2023 року підтверджується, що за результатами експертного дослідження комісія експертів дійшла висновку про те, що провокуючим фактором для активного прояву діагностованої у [PERSON] спадкової тромбофілії (Лейденська мутація в гетерозиготивному стані) у вигляді флеботромбозу правої великогомілкової вени), а в подальшому і до розвитку патологічних змін обох нижніх кінцівок була травма правої гомілки, на яку вказує підекспертний, і яка підтверджена об`єктивно під час звернення за медичною допомогою («Забійна рана правої гомілки. Післятравматичний лімфонабряк» 21 лютого 2022 року). Також експерти дійшли висновку, що між травмою, отриманою [PERSON] у результаті нещасного випадку, який відбувся з ним в лютому 2022 року (падіння в гаражну яму) та настанням такого розладу здоров`я, внаслідок якого йому встановлено третю групу інвалідності з протипоказанням до робіт з фізичними перенавантаженнями, довготривалим ходінням, стоянням, а також втратою ним загальної працездатності є причинно-наслідковий зв`язок. Враховуючи наведене, суд вважає підтвердженою належними, достовірними та допустимими доказами ту обставину, що у лютому 2022 року з [PERSON] стався нещасний випадок (падіння). Внаслідок цього нещасного випадку [PERSON] травмував праву ногу, а в подальшому така травма стала провокуючим фактором для активного прояву хвороби, що призвело до постійної втрати ним загальної працездатності. Таким чином, згідно з Програмою РІ до страхового полісу до полісу № 100078150 (Страхування на випадок постійної непрацездатності внаслідок нещасного випадку) вищевстановлені судом обставини є страховим випадком, та, відповідно, підставою для здійснення страховиком страхової виплати. Статтею 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»). Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що ПрАТ «МетЛайф» безпідставно відмовило у виплаті страхового відшкодування [PERSON] , а тому позовні вимоги про стягнення страхової виплати за договором добровільного страхування (Поліс № 100078150) в розмірі 250 000 гривень у цій справі підлягають до задоволення. Вирішуючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, суд враховує таке. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст.1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) зроблено висновок, що, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому, як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2022 року в справі № 607/11755/20 (провадження № 61-13672св21). Враховуючи встановлені обставини справи, беручи до уваги висновок суду про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог позивача про стягнення страхового відшкодування, суд вважає, що з вини відповідача позивачу завдано моральну шкоду. Суд ураховує, що внаслідок невиконання зобов`язання за договором добровільного страхування щодо страхової виплати позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає у порушені його звичного способу життя, необхідності докладення додаткових зусиль для захисту своїх прав. Метою добровільного страхування від наслідків нещасного випадку є бажання людини захистити найголовніше - своє здоров`я та життя. Сумлінно виконуючи договір страхування багато років поспіль, вчасно сплачуючи відповідні платежі, позивач мав правомірні очікування на добросовісне виконання страховиком своїх зобов`язань в разі настання страхового випадку. Суд ураховує, що після відмови страхової компанії виплатити йому страхове відшкодування позивач міг відчувати несправедливість, бути пригніченим, розчарованим, зазнавати душевних страждань з цього приводу. Визначаючи розмір компенсації заподіяної моральної шкоди, суд ураховує, що позивач не підтвердив доказами обсяг заподіяних йому моральних страждань, а також належним чином не обґрунтував заявлений розмір моральної шкоди. Разом з тим, враховуючи засади розумності та справедливості, конкретні обставини цієї справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ПрАТ «МетЛайф» в користь позивача [PERSON] компенсації за завдану моральну шкоду в розмірі 1500 гривень. Підсумовуючи наведене, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ПрАТ «МетЛайф» на користь [PERSON] 250 000,00 гривень страхового відшкодування та 1500 гривень моральної шкоди. Розподіл судових витрат. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ураховуючи ціну позову та часткове задоволення позову (93,15 % від ціни позову), принцип пропорційності розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з ПрАТ «МетЛайф» в дохід держави 2515,05 гривень судового збору. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 6 ст. 139 ЦПК України). До складу документально підтверджених судових витрат позивача належать витрати на проведення судово-медичної експертизи в розмірі 7 330,70 гривень, про що свідчить відповідна квитанція про оплату вартості експертизи Волинському бюро судово-медичної експертизи. Тож, такі витрати позивача також підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Виходячи з раніше визначеної судом пропорції розподілу судових витрат у цій справі, суд приходить до висновку, що з відповідача у користь позивача слід стягнути 6828,55 гривень, витрат за проведення експертизи.

Outcome: partial