Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.06.2015 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, починаючи з 28.02.2015 р. і до досягнення дітьми повноліття включно.\~\~У зв`язку з досягненням старшим сином, [PERSON] [INFO] повноліття, виплати на нього припинилися. Разом з позивачкою проживає одна неповнолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , на якого наразі відповідач перераховує аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку, що становить 1690 грн. на місяць. Дитина навчається у школі, ходить на секцію з футболу, а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних затрат, у зв`язку з чим збільшуються витрати на навчання, фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток дитини та забезпечення здоров`я і благополуччя дитини. Відповідач залишив без уваги збільшення витрат на утримання сина та окрім перерахування аліментів участі в утриманні сина не бере, приховує дійсний розмір свого доходу, додаткового фінансування дітей від відповідача за останні 4 роки не було. Ухвалою суду від 06.09.2023 року позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 03.10.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] прохає відхилити позовні вимоги [PERSON] за безпідставністю. За викладеними у відзиві запереченнями, відповідач вказує, що сплачує аліменти на утримання сина, заборгованість відсутня, що також не заперечується позивачем: за червень 2023 року в розмірі 1800, 06 грн.; за липень 2023 року в розмірі 1961, 43 грн.; за серпень 2023 року в розмірі 2601,52 грн. що значно перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вказана інформація підтверджується копією довідки про доходи. Також зазначає, що обов?язок утримувати своїх дітей лежить на обох батьках, а не є тільки обов?язком батька, як про це думає позивач. З урахуванням вказаного, встановивши, що раніше визначений судом розмір аліментів є достатнім для забезпечення належного утримання сина [PERSON] і його гармонійного розвитку. Також зазначає, що він не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки на його утриманні зараз перебуває малолітній син [PERSON] , [INFO] та дружина - [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що свідчить про погіршення його майнового стану. У наданій відповіді на відзив, 18.10.2023 року, [PERSON] не погоджується з вищевказаними аргументами, наведеними відповідачем у його відзиві, та вважає, що відповідач не зазначає конкретних обставин, за яких він не має змоги збільшити виплату аліментів. Позивач вказує, що [PERSON] працює у ТОВ «АВАТОР НЕТ» на посаді менеджера (управителя) з адміністративної діяльності із середньою заробітною платою 7587,80 грн. на місяць. Позивачка являється інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою до акту МСЕК серія 12 ААВ №103218, через обмежені фізичні можливості, викликані наслідками захворювання немає можливості в отриманні додаткового доходу для утримання себе та сина. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала збільшити розмір аліментів на неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття У судове засідання, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, відповідач не з`явився. Встановивши фактичні обставини справи, суд наголошує, що спірні правовідносини регулюються нормами сімейного законодавства. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.14). Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.06.2015 року у справі №534/884/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] щомісячно, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.02.2015 і до досягнення дітьми повноліття включно. Згідно довідки до акту МСЕК серія 12 ААВ №103218 [PERSON] являється інвалідом 2 групи (а.с.52). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.09.2023 року, відповідач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.25). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.09.2023 року, у відповідача народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.25 зворотнього боку). Згідно довідки про доходи від 02.10.2023 року, поданою відповідачем вбачається, що він працює в АТ «Укрзалізниця» ВП «Полтавська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» на посаді інженера 1 категорії і його дохід за період з березня 2023 по серпень 2023 року без урахування аліментів склав 74534,06 грн., а сплачених аліментів було стягнуто 17160,01 грн. (а.с.38). Положеннями\~ст. 51 Конституції України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.7та ч.8\~ст.7\~СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 2\~ст. 141 СК України\~визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини ( крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу). Згідно з ч. 2\~ст. 150 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі,зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно п. 1 ст. 18, п.п. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того. щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому,\~ст. 182 СК України\~визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» було \~встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років 2833 гривні. Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривень. Положеннями\~ст.192 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 прийшов до висновку про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно до ч.17\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено наступне: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2\~ст.182 СК України. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, відповідно до положень\~ст. 192 СК України\~особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22. Із аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Згідно з ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст.89 ЦПК України). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, позивач повинна надати докази, що підтверджують наявність юридичних складових - певних умов, які дають підстави для збільшення розміру аліментних зобов`язань. Звертаючись із позовом [PERSON] прохала збільшити розмір аліментів, визначений рішенням суду, посилаючись на значне покращення матеріального становища платника аліментів, який приховує свої дійсні доходи, а також просила врахувати, що присуджений розмір аліментів на сьогодні є недостатнім для дитини відповідного віку та в умовах постійного збільшення цін та недостатнім для матеріального утримання сина, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Виходячи з досліджених доказів, суд вважає, що в даному випадку позивачем не було доведено\~зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та інших істотних обставин, які можуть вплинути на розмір аліментів. Таким чином, оскільки позивачем не доведено обставин, які б слугували підставою збільшення розміру аліментів, суд доходить висновку про залишення позову без задоволення. Питання про судові витрати вирішено у відповідності до\~ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed