Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Зміст позову. [PERSON] звернулася до суду з названим позовом та просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача. Рух справи в суді. В силу ст.274 ЦПК України, справи про стягнення аліментів можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження. 04 грудня 2024 року було відкрито провадження по даній справі і призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 03 січня 2024 року. 03 січня 2024 року справу було відкладено до 18 січня 2024 року в зв`язку з неявкою відповідача та відсутності підтвердження його повідомлення про дату та час судового засідання. На сайті Судової влади України було опубліковано оголошення про виклик відповідача в судове засідання на 18.01.2024 на 09 год. 00 хв. В судовому засіданні 18.01.2024, [PERSON] просила задовольнити позов з причин зазначених в ньому. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився. Заяв, клопотань на адресу канцелярії суду не направляв. Суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Позивачем надані письмові докази, які досліджені в судовому засіданні, та з яких убачається наступне. Як встановлено під час судового розгляду, рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 січня 2020 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] . Батьками [PERSON] та [PERSON] , є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] . Судовим наказом Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2019 року було стягнуто із [PERSON] , аліменти на дітей [PERSON] , народженого [INFO] , [PERSON] , народженого [INFO] , та [PERSON] , народженої [INFO] , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.12.2019, до досягнення найстаршою дитиною- [PERSON] повноліття. Оскільки судовий наказ виданий Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області мав чіткі терміни, а саме, "з 05.12.2019, до досягнення найстаршою дитиною - [PERSON] повноліття" восени 2023 року, після досягнення повноліття сином [PERSON] , [PERSON] не отримувала аліменти на дітей, однак самостійно, власними силами, намагалася матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати дітей, а також виконувала всі інші обов`язки, які покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дітей. Позивач проживає разом із дітьми у власному будинку [ADDRESS] . Самостійно веде господарство та піклується про дітей. У зв`язку з підвищенням цін на продукти, одяг та ліки, тих доходів, які отримує позивач, не вистачає, щоб у повному обсязі задовольнити всі потреби дітей. Норми права, що підлягають застосуванню. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України зобов`язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. В даному випадку норми закону передбачають обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачом аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У постанові Об`єднаної палати КЦС ВС від 05.09. 2019 у справі № 760/4569/18-ц Верховний Суд зазначив, що положення ст. 81 та ч. 3 ст. 181 СК України вказують на необхідність визначення розміру аліментів від частки доходу платника, а не його заробітку Також суд враховує, що при стягненні з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1\\3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде цілком узгоджуватися із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Висновки суду. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дітей, а тому вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей, в розмірі 1\\3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення із позовом до суду - 16 листопада 2023 року і до досягнення [PERSON] повноліття. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішення питання судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180-182, 191 СК України,

Outcome: approved