Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до держави Україна в особі Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що в Чечелівському відділі ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебував на виконанні виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з 23.11.2011 року та до повноліття дитини. 29.05.2019 року старший державний виконавець Мазур А.С. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження ВП [NUMBER] у зв`язку з його виконанням. 15.10.2020 року позивач поштою отримав постанову від 17.09.2020 року начальника Чечелівського відділу ДВС Сухова І.О. про скасування процесуального документу від 29.05.2019 року. Крім того, позивачем було отримано розрахунок заборгованості без дати складання, складений начальником відділу Суховим І.О. в якому зазначається про заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 129 706,41 грн. Також, 22.09.2020 року на підставі розрахунку було винесено постанову державним виконавцем Савенко О.О. про арешт майна боржника, а 09.10.2020 року винесено постанову про розшук майна боржника. Враховуючи викладене, позивач був вимушений звернутись до Дніпропетровського районного суду зі скаргою на дії державного виконавця. Так, 10.03.2021 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було задоволено його скаргу частково та визнано дії начальника Чечелівського відділу ДВС м.Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сухова І.О. щодо складання розрахунку заборгованості без дати складання - неправомірними та незаконними; зобов`язано державного виконавця Савенко О.О. скасувати постанову про арешт майна та розшук майна боржника.20.07.2021 року Дніпровський апеляційний суд також підтвердив незаконність розрахунку, однак оскільки в суді, було долучено новий розрахунок від 06.04.2021 р., в якому зазначалося про заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 21226,17 грн., винесення постанови про арешт та розшук його майна визнано правом державного виконавця. 07.09.2022 року Верховним судом України задоволено його касаційну скаргу в повному обсязі, зобов`язано державного виконавця Савенко О.О. скасувати постанову про арешт та розшук майна. Під час судового засідання в липні 2021 року в Дніпровському апеляційному суді представник Чечелівського ДВС надала новий розрахунок від 06.04.2021 року, в якому зазначалося про заборгованість зі сплати аліментів в розмірі - 21 226,17 грн. 07.12.2021 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області визнано незаконним даний розрахунок від 06.04.2021 року. 25.05.2022 року даний розрахунок був також визнаний незаконним Дніпровським апеляційним судом. 19.07.2022 року він отримав черговий розрахунок від 21.06.2022 року, в якому зазначалося про заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 7650,05 грн. Даний розрахунок також було визнано незаконним Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області від 08.09.2022 року. 23.09.2022 року рішення набрало законної сили. 07.09.2022 року Верховним судом України задоволено його касаційну скаргу в повному обсязі, зобов`язано державного виконавця Савенко О.О. скасувати постанову про арешт майна та розшук майна. Постанову Верховного суду України від 07.09.2022 року Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управлніння Міністерства юстиції (м. Дніпро) отримав 29.09.2022 року. 19.10.2022 року він був вимушений звернутися зі скаргою до Міністерства юстиції України щодо невиконання рішення Верховного Суду Україні від 07.09.2022 року. Згідно відповіді Міністерства Юстиції України від 20.12.2022 року арешт та розшук всього його тривав до 14.11.2022 року, навіть незважаючи на рішення Верховного Суду України. Міністерство юстиції України в своїй відповіді проігнорувало надання пояснень чому арешт з майна знімали з 29.09.2022 р. по 14.11.2022 р. Крім того, йому повідомили, що був складений новий розрахунок та враховуючи заборгованість винесена повторна постанова про арешт коштів від 14.11.2022 року. 26.01.2013 року він отримав черговий розрахунок від 12.10.2022 року, в якому зазначалося про заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 6 803,06грн. 26.04.2023 року даний розрахунок також було визнано незаконним Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області та зобов`язано скасувати постанову про арешт коштів. 12.05.2023 року рішення набрало законної сили. 28.02.2023 року він отримав черговий розрахунок від 14.02.2023 року, в якому зазначалося про заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 4 715.94грн. Даний розрахунок йому надіслали поштою, простим листом. 06.03.2023 року під час судового засідання за його скаргою №4-с/175/4/23 (суддя Білоусова О.М.) державним виконавцем було надано йому постанову про арешт коштів боржника від 14.02.2023 року, яку йому не надсилали. 04.05.2023 року даний розрахунок також було визнано незаконним Дніпропетровським районним Дніпропетровської області та зобов`язано скасувати постанову про арешт коштів. 09.05.2023 року рішення набрало законної сили. Отже, сума заборгованості за 2,5 року судових розглядів знизилась майже в 27,5 рази (з 129 706,41 грн. до 4715,94 грн.), представники держави України продовжують вдаватись до незаконних дій, порушення Конституції України та Конвенції про захист прав людини та свобод. З листопада 2022 р. та по теперішній час на його рахунки знову накладено арешт, який триває понад 7 місяців без жодної законної підстави, своїми діями державний виконавець позбавила його можливості забезпечити життєдіяльність йому та його сім`ї в умовах війни, так як заборгованість за аліментами платника аліментів визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Згідно останньої офіційної інформації Головного управління статистики у Дніпропетровській області середня заробітна плата працівника у Дніпровському районі складала - 14040,00 грн. Тобто 14 040,00 - 18,0%-1,5% = 11 302,20 грн. Аліментний платіж тоді складає 11 302,2 / 4= 2825,55 грн., відповідно за 3 місяці - 8 476,65 грн. Оскільки в розрахунку від 12.10.2022 року була зазначено сума - 6 803,06 грн., а розрахунку від 14.02.2023 року була зазначена сума - 4715,94 грн., позивач стверджує, що жодних законних підстав арештовувати його майно (кошти) у представників держави не було. Крім того, позивач вважає, що протиправні дії державного виконаця були направлені на позбавлення його спілкування із сином. Приходячі до такого висновку, позивач зазначив, що 19.10.2017 року, вже перебуваючи в Польщі, [PERSON] отримала судовий наказ Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про стягнення аліментів повторно у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, хоча він сплачує аліменти ще з 2011 року (справа №204/4126/17). У свої заяві вона повідомила завідомо неправдиву інформацію, що він проживає на території Луганської області (м. Ровеньки). На сьогодні судовий наказ визнано таким, що не підлягає виконанню. Дані дії були вчинені для блокування його приїзду до Польщі (як нібито боржника по аліментах). 17.04.2018 року до Чечелівського відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровськїй області ним була подана заява на отримання довідки-розрахунку заборгованості за аліментами. В порушення 10-денного строку та ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо щомісячного розрахунку заборгованості, довідки-розрахунки заборгованості за аліментами від 17.04.2018 та 08.05.2018 р., була вручена йому тільки 08.05.2018 р. на його особисту вимогу під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №47152260. Крім того, 08.05.2018 року ним було отримано постанову про арешт майна боржника від 18.04.2018 р., постанову про арешт коштів боржника від 20.04.2018 р., постанову про звернення стягнення на доходи боржника у ПАТ КБ «Приватбанк» від 18.04.2018 р., постанову про звернення стягнення на доходи боржника у ПАТ «Банк Кредит Дніпро» від 17.04.2018 р. Також при вручені зазначених постанов державний виконавець запропонувала йому виступити «посередником» між ним та колишньою дружиною [PERSON] щодо надання ним дозволу на перебування його сина за кордоном. В травні 2018 року [PERSON] був вимушений звернутись до Дніпропетровського районного суду зі скаргою на дії державного виконавця та подати заяву про злочин, передбачений ст.364 КК України. Після того, державним виконавцем Бучинською С.С. зменшено суму заборгованості та знято всі арешти. Так, 14.12.2020 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було задоволено скаргу [PERSON] та визнано дії державного виконавця Чечелівського відділу ДВС Бучинської С.С. неправомірними, а розрахунки заборгованості від 17.04.2018 року та 08.05.2018 року незаконними. Очевидні і беззаперечні порушення державою Україна в справі №175/1733/18 прав [PERSON] та прав його малолітньої дитини, законним представником якої він є, було використано позивачем при подачі скарги до Європейського Суду з Прав Людини. В вересні 2019 року Європейський Суд з Прав Людини визнав скаргу позивача - прийнятою. В жовтні 2020 року Європейський Суд з Прав Людини направив на комунікацію Уряду України на скаргу позивача. На думку позивача, розрахунок заборгованості від 01.03.2021 року, складений державним виконавцем Савенко О.О., в якому зазначається про заборгованість зі сплати аліментів у розмірі - 12 538,83 грн., а також постанови про внесення в реєстр боржників, постанови про обмеження права полювання, права керування транспортним засобом, права виїзду за межі України - це спроба змусити позивача відмовитись від власного сина. На сьогодні малолітній син позивача перебуває за межами України, заочне рішення про його вивезення без згоди батька скасовано, тобто відсутні всі законні підстави перебування сина позивача за кордоном. Однак, добровільно повертати дитину в Україну [PERSON] відмовляється, створюючи всілякі перешкоди для спілкування батька з дитиною, навіть за межами України. Всі дії [PERSON] та Чечелівського відділу ДВС були спрямовані на позбавлення позивача можливості виховувати, спілкуватися з дитиною. Також це використовується [PERSON] в польському суді, як головний аргумент неповернення малолітнього сина в Україну. Крім цього, 20.08.2020 року Експертною групою судових експертів Окружного суду у м.Кракові був досліджений психологічний стан сина позивача. Висновком встановлено, що малолітній «відчуває потребу в присутності батька у своєму житті, йому не вистачає його близькості», а також «малолітній потребує психологічної підтримки, спрямованої на зняття напруженості та негативних емоцій.., та проходження психіатричної консультації на наявність розладів настрою». Розрахунок від 01.03.2021 року та постанови обмеження прав позивача були винесені саме перед остаточним судовим засіданням апеляційної інстанції Республіки Польща (11.03.2021 року), де остаточно вирішувалось питання повернення дитини. На думку позивача відбулось умисне та свавільне порушення його конституційних прав, забезпечених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколом №1 Конвенції. Також, державний виконавець звинуватила позивача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України, та майже 7 місяців в Автоматизованій системі виконавчого провадження позивач був боржником, що використовувалось в судових інстанціях інших країн. Крім того, позивач вважає дії державних виконавців Чечелівського відділу ДВС м. Дніпра умисними, свавільними, системними, узгодженими з [PERSON] та спрямованими для шантажу, приниження, зниження ділової репутації позивача та використання цієї неправдивої інформації в судових інстанціях іншої країни. На думку позивача, зловживання державних виконавців щодо обмеження прав людини, закріплених Конституцією України, має системний характер та повторність, оскільки обмеження прав позивача майже ідентичні, як у 2018, 2020 роках, так і 2021 році. Свої моральні страждання, враховуючи неодноразову спробу шантажу, позивач оцінює в розмірі 20 000 євро, що еквівалентно до 783044,00 грн. (за курсом НБУ на 02.06.2023 р. 1 ЄВРО = 39,1522 грн.). Умисні, систематичні, незаконні та свавільні дії, рішення, бездіяльність органу влади, призвели до низки юридичних обмежень щодо його цивільних прав (придбання медикаментів, продуктів харчування, тощо) та здійснення ним професійної діяльності, тобто зневаги до його приватного життя. З грудня 2020 року по грудень 2021 року він працював помічником адвоката, але арешт та розшук його майна негативно впливав на його професійну діяльність. Постійні судові процеси (для оскарження 5 розрахунків знадобилось загалом 15 судових засідань в різних судових інстанціях України), які тривали з листопада 2020 по травень 2023 року негативно впливали на його працездатність. З вересня 2020 року і по теперішній час він знаходиться в реєстрі боржників, тому можна стверджувати, що сукупність негативних наслідків, яких він зазнав у результаті втручання органів влади у право на повагу до «приватного життя» істотно вплинуло на можливість розвивати відносини із зовнішнім світом і стосувалось сфери його особистого життя. Систематичні прийняття (вчинення) протиправних та незаконних рішень, дій та бездіяльності органів ДВС, які були спрямовані на те, щоб фінансовими обмеженнями (арештом майна, розшуком майна) унеможливити його поїздки до Польщі для участі у і засіданнях по справі за його заявою про повернення дитини (сина [PERSON] ) в Україну. Тобто мала місце змова (зловмисна домовленість) представників органів ДВС з його колишньою дружиною [PERSON] , метою якого було обмежити або унеможливити його контакти з сином на території Польщі через постійні арешти, розшук його майна та накладення різного роду обмежень в рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів на утримання дитини. 26.04.2023 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було задоволено його скаргу, визнано незаконним розрахунок від 12.10.2022 року та зобов`язано скасувати постанову про арешт коштів від 14.11.2022 року. 12.05.2023 року рішення набрало законної сили. 04.05.2023 р. року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було задоволено його скаргу, визнано незаконним розрахунок від 14.02.2023 року та зобов`язано скасувати постанову про арешт коштів від 14.02.2023 р. 09.05.2023 року рішення набрало законної сили. Тобто повторний арешт його майна триває з листопад 2022 року та по теперішній час, понад 7 місяців, без жодної законної підстави. При цьому представниками держави України повністю умисно ігнорується рішення Верховного Суду України від 07.09.2022 року. Крім цього, він керуюся тяжкістю діянь з боку представників держави Україні (державних виконавців) щодо умисного безпідставного обмеження його прав протягом 30 місяців, визнання незаконними 5 розрахунків та зменшення заборгованості в 27,5 рази, порівнюючи перший та п`ятий розрахунок. Розуміння того, що закони та судові рішення в Україні не вартують навіть паперу, на якому вони надруковані і їх можна безкарно не виконувати роками, розуміння того, що він потрібен синові, а він не може нічого зробити в рамках закону і навіть приїхати до нього, розуміння того, що зв`язок з дитиною втрачається кожного дня від бездіяльності представників держави, які фактично «викрали» в нього дитину, розуміння того, що представники держави, які утримуються за його податки, тиском та шантажем фактично змушують його відмовитись від дитини. Крім цього, хоче зазначити, що мета цього позову не його збагачення за рахунок держави, а лише справедлива сатисфакція за завідомо незаконні дії представників держави. Присудження йому морального відшкодування у меншому розмірі ніж позовні вимоги, на його думку, ніяким чином не буде спонукати Міністерство юстиції України провести ефективне службове розслідування незаконних дій державних виконавців, привести у відповідність Конституції України, Закон України «Про виконавче провадження» чи прийняти законопроект про розміри стягнення моральної шкоди з державної влади. Тільки задоволення його позову у повному обсязі дозволить привернути увагу до того свавілля і беззаконня, які вчинять представники держави. Просить стягнути з держави Україна в особі Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 783 044,00 грн. Представник Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Савенко О.О. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, просила суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, та пояснила, що на виконанні відділу перебуває зведене виконавче провадження № [NUMBER], до складу якого входять: виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 204/4126/17 від 15.01.2019 р., виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця виконавче провадження відкрито 24.01.2019 р. Виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа - дублікату № 2-6997/11 від 25.01.2019 року, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Дніпропетровська, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 23 грудня 2011 року і до повноліття. Старшим державним виконавцем відділу Мазур А.С. 29.05.2019 р. винесена постанова про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження [NUMBER]. Старшим державним виконавцем відділу Мазур А.С. 29.05.2019 р. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» в якій зазначено, «що заборгованість зі сплати аліментів по дублікату виконавчого листа №2-6997/11 відсутня станом на 08.01.2019 р. При перевірці 15.09.2020 р. виконавчого провадження [NUMBER] постановою начальника відділу Сухова І.О. від 15.09.2020 року постанову про закінчення виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа-дублікату № 2-6997/11 від 25.01.2019 року, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, скасовано. Підготовлено розрахунок заборгованості по аліментам з урахуванням 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, а саме від продажу квартири, згідно договору купівлі - продажу від 30.08.3016 року та неврахованих відсотків, отриманих боржником за депозитним договором в АТ Банк «Кредит - Дніпро», та виплачених нарахованих процентів на залишок по рахунку в АТ «АБ» «Рада Банк» м. Дніпро та ПАТ КБ «ПриватБанк» - в строк до 17.09.2020 року. Начальником відділу [PERSON] складений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 17.09.2020 за період з 23.12.2011 р. по 08.01.2019 р. в розмірі 160978,10 грн., а потім в розмірі 129706,41 грн. Відповідно до постанови від 17.09.2020 р. начальника відділу Сухова І.О., скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 29.05.2020 р., постановою начальника відділу від 17.09.2020 р. приєднано виконавче провадження до зведеного виконавчого провадження [NUMBER]. Ухвалою Дніпропетровського районного суду від 06.10.2020 р. по справі 2-6997/11 визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мазур Анастасії Сергіївни по складенню розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 08.01.2019 р. за виконавчим листом №2-6997/11, виданий 25.01.2019 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області. Державним виконавцем Савенко О.О. винесено постанову про розшук майна транспортного засобу «HYNDAI», державний номер [NUMBER] від 09.10.2020 р. З урахуванням ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову від 22.09.2020 р. про арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику - [PERSON] . Продаж транспортного засобу «HYNDAI», державний номер [NUMBER] , не здійснювався. Ухвалою Дніпропетровського районного суду від 10.03.2021 р. по справі 2-6997/11 визнано дії начальника Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сухова І.О. щодо складення розрахунку заборгованості без дати складання, неправомірними; зобов`язано державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно - Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савенко О.О. скасувати постанову про арешт майна [PERSON] від 22.09.2020 року у виконавчому провадженні № [NUMBER], постанову про розшук майна [PERSON] від 09.10.2020 року у виконавчому провадженні № [NUMBER], накладений на підставі розрахунку заборгованості без дати складання, складеного начальником Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального правління Міністерства юстиції Суховим І.О. На ухвалу Дніпропетровського районного суду від 10.03.2021 р. по справі 2-6997/11 було подано апеляційну скаргу та постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.07.2021 р., яку задовольнити частково. Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 року скасовано в частині скасування арешту та розшуку майна та в цій частині відмовилено [PERSON] у задоволенні скарги. В решті ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 року та додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.04.2021 року - залишено без змін. На ухвалу Дніпропетровського районного суду від 10.03.2021 р. по справі 2-6997/11 було подано апеляційну скаргу та постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.07.2021 р., яку задоволено частково. Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 року скасовано; провадження за скаргою [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] , на дії державного виконавця відділу Чечелівського ДВС м.Дніпра Піденно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, закрито. Таким чином, на підставі рішення апеляційної інстанції розшук та арешт майна (коштів) боржника [PERSON] не припинено та не скасовано. На підставі постанови ВС України від 07.09.2022 р., державним виконавцем Савенко О. О. постановами від 07.10.2022 р. припинено розшук майна боржника та знято арешт з майна [PERSON] . Державним виконавцем Савенко О.О. складений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 06.04.2021 р. за період 23.12.2011 р. по 08.01.2019р., у розмірі 21226,17 грн. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2021 по справі №175/3198/21 визнано дії державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савенко О.О. щодо складення розрахунку заборгованості від 06.04.2021 року, неправомірними, а розрахунок заборгованості від 06.04.2021 року, незаконним. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.05.2022 р. по справі №175/3198/21 апеляційну скаргу начальника Чечелівського відділу Державної Виконавчої Служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сухова І.О. - залишено без задоволення; ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2021 року - залишено без змін. З урахуванням постанови апеляційної інстанції по справі №175/3198/21 складений розрахунок заборгованості від 21.06.2022 р. за період 01.01.2016 р. по 08.01.2019 р., який складає 7650,05 грн. На адресу відділу 30.09.2022 р. №23276/17.730 надійшла постанова Верховного суду від 07.09.2022 р. по справі №2-6997/11, якою у задоволенні клопотання [PERSON] про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду було відмовлено. Касаційну скаргу [PERSON] задоволено. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 20.07.2021 року в частині скасування арешту та розшук майна скасовано, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 року у цій частині залишено в силі. На підставі постанови ВС України від 07.09.2022 р., державним виконавцем Савенко О. постановами від 07.10.2022 р. припинено розшук майна боржника та знято арешт з майна [PERSON] . З урахуванням ухвали Дніпропетровського районного суду від 08.09.2022 р. по справі № 2-6997/11 державним виконавцем Савенко О.О. складений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 21.06.2022 р. та складений новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 12.10.2022 р. та заборгованість за період з 01.01.2016 р. на 08.01.2019 р. складає в сумі 6803,60 грн. На підставі постанови ВС України від 07.09.2022 р., державним виконавцем Савенко О. постановами від 14.11.2022 р. знято арешт з коштів [PERSON] в розмірі 129706,41 грн. Постановою державного виконавця Савенко О.О. від 14.11.2023 р. накладено арешт в розмірі 6803,60 грн., на підставі заборгованості зі сплати аліментів. Підставою подачі позову у справі № 204/3138/21, зокрема, стало скасування постановою Верховного Суду від 07.09.2022 року постанови Дніпровського апеляційного суду від 20.07.2021 року, в якій суд касаційної інстанції дійшов висновку про незаконність арешту та розшуку майна боржника. Крім того, позивач посилався на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25.05.2022 року, якою визнано незаконним розрахунок від 06.04.2021 року та ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2022 року, якою також визнано незаконним розрахунок заборгованості по аліментам, і апеляційну скаргу задоволено; ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2023 року про закриття провадження у справі скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №2- 6997/1 від 26.04.2023 р. скаргу [PERSON] , заінтересовані особи Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокадацькому айонах міста Дніпра Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] на дії державного виконавця - задоволено. Визнано розрахунок заборгованості від 12.10.2022 року, незаконним та зобов`язано скасувати постанову про арешт коштів [PERSON] від 14.11.2022 року, у виконавчому провадженні N58205306, накладений на підставі розрахунку заборгованості від 12.10.2022 р., відповідно до скарги відділу та клопотання стягувача. Ухвалою Дніпровським апеляційним судом від 05.06.2023 р. повернуто справу до суду першої інстанції для усунення недоліків, тобто, рішення не вступило в закону силу. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №2- 6997/1 від 26.04.2023 р. скаргу [PERSON] , заінтересовані особи Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] на дії державного виконавця - задоволено. Визнано розрахунок заборгованості від 14.02.2023 року, незаконним та зобов`язано скасувати постанову про арешт коштів [PERSON] від 14.02.2023 року, у виконавчому провадженні [NUMBER], накладений на підставі розрахунку заборгованості від 14.02.2023 р. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №2- 6997/1 від 04.05.2023 р., Дніпровським апеляційним судом постановою скасовано в частині зобов`язання виконавця скасувати постанову про арешт коштів боржника від 14.02.2023 р., в іншій частині залишено без змін. На підставі рішення апеляційної інстанції суд вважає, що у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів , сукупний розмір якої перевищує суми платежів за три місяці. На підставі ч.1 ч.2 ст.56, ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», винесена державним виконавцем Савенко О.О. постанова про арешт коштів боржника від 14.11.2022 р. та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 6803,60 грн. У зв`язку з складанням нового розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, арешт коштів боржника в розмірі 6803,60 гривень, знято постановою державного виконавця Савенко О.О. від 14.02.2023 р. На підставі ч.1 ч.2 ст. 56, ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», винесена державним виконавцем Савенко О.О. постанова про арешт коштів боржника від 14.02.2023 р. та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 4715,94 гривень. Вважає, що події у Польщі, та звернення [PERSON] до суду не стосуються органу ДВС. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі №175/1733/18 від 14.12.2020 року, скаргу [PERSON] задоволено частково, а саме: державним виконавцем помилково зараховано за жовтень 2015 року дохід від повернення депозиту за рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27.10.2015 р., в розмірі 100332,50 грн., але такий дохід встановлено судом станом на 27.10.2015 р. в розмірі 17410,84 грн. та визнано дії державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області Бучинської С.С. неправомірними, а довідки-розрахунки заборгованості по ВП№47152260 від 17.04.2018 р. та 08.05.2018 р. незаконними (ухвала набрала чинності 30.12.2020 р., яку не оскаржував [PERSON] та Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро). В вересні 2019 Європейський суд визнав позивача скаргу прийнятною за обставинами, що розгляд справ на дії державного виконавця у судових інстанцій України тривав більше 2,5 років замість 10 днів. Вважаю, що ця інформація не стосується до дій органу державної виконавчої служби. Ствердження незаконного відновлення закритого виконавчого провадження [NUMBER], ні є дійсним, а саме с таких підстав: постанова начальника відділу Сухова І.О. від 15.09.2020 р. про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження [NUMBER] не скасована, ухвалою Дніпропетровського районного суду від 06.10.2020 р. по справі 2-6997/11 визнано неправомірними дії виконавця щодо закриття цього виконавчого провадження визнано неправомірними. Арешт на кошти боржника [PERSON] не знято на теперішній час, відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 04.07.2023 р. Станом на 01.03.2021 р., боржником не надано жодних документів про зміну доходів (заробітку), не надано декларацію про зміну його доходів тощо. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.03.2021 складає: 12538,83 грн. Державний виконавець на свою вимогу від 01.03.2021 р. №7936, отримав інформацію про розмір заробітку боржника [PERSON] від 22.03.2021 р. та 23.03.2021 р., на підставі отриманою інформації розрахунок заборгованості зі сплати аліментів складений 26.04.2021 р. із заборгованістю станом на 01.03.2021 р. в розмірі 7638,17 грн. Станом на 23.06.2021 р. заборгованість зі сплати аліментів відсутня, заборгованість боржником погашено в повному обсязі та на підставі цього факту державним виконавцем скасовано постанови відповідно до тимчасових обмежень застосованих до позивача. В рамках виконавчого провадження [NUMBER] [PERSON] є боржником і арешт коштів Дніпровським апеляційним судом не знято від 04.07.2023 р. Враховуючи, що [PERSON] разом із дитиною проживає у Польщі і в розумінні національного законодавства України є іноземним елементом, таке судове рішення в силу приписів ЗУ «Про міжнародне приватне право», Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993р. (Договір ратифіковано Постановою ВР №3941- XII від 04.02.1994р.) після надання згоди компетентним польським органом, має виконуватись на території Республіки Польща. Наразі, за такою згодою [PERSON] навіть не звертався до компетентних органів щодо виконання рішення за межами України, а компетенція органа державної виконавчої служби обмежується юрисдикцією України і територією. За таких обставин, примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби на території іншої держави не допускається і є неможливим. Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звертає особливу увагу суду, що позивачем до матеріалів справи не надано жодних доказів того, що державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) йому завдано душевних чи інших страждань, в чому вони знайшли своє відображення, як вплинули на нього. Вважає, що даний позов пред`явлений до неналежного відповідача, суду не надано доказів на підтвердження моральної шкоди у визначеному позивачем розмірі, Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) переконаний, що у даному випадку відсутні правові підстави для ухвалення судового рішення про задоволення позовних вимог, отже в задоволені позову слід відмовити у повному обсязі. Витрати, понесені з судовим розглядом, покласти на [PERSON] в повному обсязі. Свідок [PERSON] допитаний у судовому засіданні, пояснив, що у травні 2018 р. йому було незаконно нарахована заборгованість по аліментам в сумі 149000,00 грн. Державний виконавець [PERSON] запропонувала йому бути посередником між ним та його дружиною [PERSON] , а саме пропонувала йому надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, взамін на що [PERSON] забере виконавчий документ про стягнення аліментів. Він не погодився, не сплатив жодної копійки. Звернувся до суду, оскаржив вказану заборгованість по аліментам, яка була визнана судом незаконною, скасована у травні 2019 р. виконавче провадження було закрито. Постанову про закриття виконавчого провадження [PERSON] не оскаржувала. За іншим виконавчим провадженням про стягнення аліментів державним виконавцем [PERSON] нарахована заборгованість 129000,00 грн., постановами накладено арешт на його кошти в установах банків, оголошено розшук його майна, внесено його у реєстр боржників, обмежено йому право полювання, керування транспортним засобом, права виїзду за межі України, права користування вогнепальною зброєю, звернуто стягнення на його заробітну плату (доходи). Рішенням суду у 2021 р. зазначений розрахунок заборгованості по аліментам визнаний незаконним, зобов`язано державного виконавця видалити його з реєстру боржників, скасовані зазначені вище постанови державного виконавця. Крім того, у 2020 р. експертною групою судових експертів окружного суду у м.Кракові був досліджений психологічний стан його сина та встановлено, що малолітній син відчуває потребу присутності батька у своєму житті та потребує психологічної підтримки. Крім того, зазначив, що 13.10.2020 р. він прийшов до державного виконавця Савенко О.О. приніс квитанції про сплату аліментів, на що державний виконавець відмовилась їх приймати, роз`яснивши йому, що він може звернутися до суду та оскаржити її дії. Крім того, державний виконавець фактично звинуватив його у кримінальному злочині за ст. 164 КК України. На протязі 39 - ти місяців він звертався до судів, які визнали дії державних виконавців незаконними. Крім того, він звертався до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину відносного нього посадовими особами органу ДВС. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 29.05.2019 року старшим державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мазур А.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа (дубліката) № 2-6997/11, виданого 25.01.2019 року, виданого Дніпропетровським районним судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] (а.с.6). Згідно постанови про зняття арешту з майна від 07.10.2022 р. ВП№58205306 Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),знято арешт з всього рухомого та нерухомого майна, що належить боржнику [PERSON] . Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),. Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на підставі постанови Верховного Суду по справі №2-6997/11, згідно якої скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 20.07.2021 р. в частині скасування арешту та розшуку майна (а.с.219). Згідно постанови про припинення розшуку майна боржника від 07.10.2022 р. ВП [NUMBER] Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), припинено розшук майна боржника, який оголошено постановою Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 09.10.2020 р. «HYUNDAI», д.н.з. [NUMBER] , що належить боржнику [PERSON] , на підставі постанови Верховного Суду по справі №2-6997/11, згідно якої скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 20.07.2021 р. в частині скасування арешту та розшуку майна (а.с219-.220). 19.10.2022 р. [PERSON] звернувся до Міністра юстиції України, заступника Міністра юстиції України, начальника управління Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), зі скаргою, в якій просив повідомити на якій підставі не виконується остаточне рішення Верховного Суду від 07.09.2022 р. (а.с.17). Згідно розрахунку заборгованості за ВП [NUMBER], згідно дублікату виконавчого листа №2-6997/11 від 25.01.2019 р., виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, заборгованість по аліментам [PERSON] за період з 01.01.2016 р. по 08.01.2019 р. станом на 14.02.2023 р. складає 4715,94 грн. (а.с.172-177). Згідно розрахунку заборгованості за ВП [NUMBER], згідно дублікату виконавчого листа №2-6997/11 від 25.01.2019 р., виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, заборгованість по аліментам [PERSON] за період з 25.01.2016 р. по 08.01.2019 р. складає 3744,71 грн. (а.с.178-183). Згідно Єдиного реєстру боржників станом на 01.06.2023 р. [PERSON] , [INFO] , перебуває у вказаному реєстрі, як боржник про стягнення аліментів (а.с.44). Згідно постанови про арешт коштів від 14.02.2023 р. ВП [NUMBER] Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках в установах банків та належать боржнику [PERSON] в межах суми звернення стягнення 4715,94 грн.(а.с.152). Згідно довідки АТ «Універсал Банк» від 18.07.2023 р., 09.05.2023 р. на адресу банку надійшла постанова про арешт коштів [NUMBER] від 14.02.2023 р., виконавчий лист №204/4126/17, виданий 15.01.2019 р., яку було виконано у межах суми звернення стягнення 4715,94 грн. Станом на 18.07.2023 р. до банку не надходило постанови про зняття арешту з коштів (а.с.159).Згідно постанови про зняття арешту з коштів від 14.02.2023 р. ВП [NUMBER] Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), знято арешт з грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках в установах банків та належать боржнику [PERSON] , заборгованість зі сплати аліментів складає в розмірі 4715,94 грн. за період з 01.01.2016 р. по 08.01.2019р. станом на 14.02.2023 р.(а.с.218). Згідно постанови про арешт коштів від 08.08.2023 р. ВП [NUMBER] Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках в установах банків та належать боржнику [PERSON] в межах суми звернення стягнення 3744,71 грн.(а.с.184). Згідно постанови про зняття арешту з коштів від 08.08.2023 р. ВП [NUMBER] Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), знято арешт з грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках в установах банків та належать боржнику [PERSON] , на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.05.2023 р. №2-6997/11 (а.с.185, 222).Згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 10.10.2023 р. №2-6997/11, скаргу [PERSON] , заінтересовані особи: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] на дії державного виконавця задоволено. Визнано дії державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савенко О.О. щодо складення розрахунку заборгованості від 14.02.2023 року неправомірними. Визнано розрахунок заборгованості за період з 25.01.2016 року по 08.01.2019 року, складений державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савенко О.О. - незаконним. Скасувано постанову державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савенко О.О. від 08.08.2023 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні [NUMBER] (а.с.197-199). 10.08.2023 р. [PERSON] звернувся до Міністра юстиції України, заступника Міністра юстиції України, начальника управління Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зі скаргою щодо арешту його грошових коштів, що містяться на рахунках в установах банків, не виконання рішення Дніпровського апеляційного суду від 04.07.2023 р., атестації керівництва та держвиконавців Чечелівського відділу державної виконавчої служби та дисциплінарних заходів вжитих щодо керівництва та держвиконавців Чечелівського відділу державної виконавчої служби (а.с.165-166). Згідно листа від 08.09.2023 р. Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області, останнім начальнику Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), начальнику Другого Правобережного відділу державної виконачої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надано доручення здійснити перевірку зведеного виконавчого провадження [NUMBER], відповідно до вимог ст..74 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.167, 168). Згідно постанови про арешт коштів від 14.11.2023 р. ВП [NUMBER] Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках в установах банків та належать боржнику [PERSON] в межах суми звернення стягнення 6803,60 грн.(а.с.153). Згідно постанови про зняття арешту з коштів від 14.11.2023 р. ВП [NUMBER] Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), знято арешт з грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках в установах банків та належать боржнику [PERSON] , заборгованість зі сплати аліментів складає в розмірі 6803,60 грн. за період з 01.01.2016 р. по 07.01.2019р. (а.с.216). Згідно листа Секретаріату Європейського суду з прав людини від 30.09.2019 р. заява №44158/19 Omelchenko v.Ukraine, подана 02.08.2019 р. отримано звернення [PERSON] та суд розгляне справу за першої можливості (а.с.30). Згідно часткового висновку стосовно заяви [PERSON] за участі [PERSON] за участі Районного прокурора про повернення малолітнього [PERSON] в Україну, зробленого на підставі спеціальних експертиз, проведених 31.07.2020 р. в Експертній групі судових експертів Окружного суду у м.Краків (а.с.37-43), малолітній «відчуває потребу в присутності батька у своєму житті, йому не вистачає його близькості», а також «малолітній потребує психологічної підтримки, спрямованої на зняття напруженості та негативних емоцій.., та проходження психіатричної консультації на наявність розладів настрою». Згідно листа заступника директора Департаменту міжнародного права -начальника міжнародної правової допомоги від 21.05.2021 р., у зв`язку зі заявою про сприяння поверненню в Україну малолітнього [PERSON] , [INFO] , поданою відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року надіслано у додатку копії рішення Окружного суду м. Кракова від 28.01.2020 р. про відмову у поверненні дитини та рішення Регіонального суду м. Кракова від 11.03.2021 р., яким скасовано рішення Окружного суду м. Кракова від 28.01.2020 р. та винесено нове рішення про поверненні дитини з Республіки Польща в Україну. Рішення Регіонального суду м. Кракова від 11.03.2021 р. є остаточним та оскарженню не підлягає. Відповідно до інформації Міністерства юстиції Республіки Польща Регіональний суд м. Кракова у своєму рішенні від 11.03.2021 р. надав час матері дитини для добровільного виконання цього рішення до 15.07.2021 р. (а.с.26). Згідно ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2020 р. №175/1733/18, скаргу [PERSON] на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] задоволено частково. Визнано дії державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області Бучинської С.С. щодо складення Довідок-розрахунків заборгованості №47152260/17 від 08.05.2018 року та 17.04.2018 року неправомірними. Визнано довідки-розрахунки заборгованості №47152260/17 від 08.05.2018 року та 17.04.2018 року, складені державним виконавцем Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області Бучинською С.С. незаконними. Стягнуто з Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 352,40 грн. У задоволенні інших вимог скарги відмовлено (а.с.27-29). Згідно ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.06.2021 р. №175/5360/13-ц, скаргу [PERSON] , заінтересовані особи: Чечелівський відділ ДВС м. Дніпра Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] на бездіяльність державного виконавця - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність державних виконавців Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо неналежного виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 року та постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.06.2018 року, у виконавчому провадженні №58655011 по цивільній справі №175/5360/13. Зобов`язано державних виконавців Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м Дніпро) вчинити усі необхідні та передбачені законом виконавчі дії, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, у виконавчому провадженні №58655011, спрямовані на виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 року та постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.06.2018 року у цивільній справі №175/5360/13 (а.с.35-36). Згідно рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30.06.2021 р. №204/2774/21, скаргу [PERSON] , суб`єкт оскарження - Чечелівський відділ ДВС м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), заінтересована особа - [PERSON] , про визнання розрахунку зі сплати аліментів від 01.03.2021 року незаконним, зобов`язання державного виконавця видалити відомості про [PERSON] з Єдиного реєстру боржників, зобов`язання державного виконавця скасувати постанови- задоволено. Визнано розрахунок зі сплати аліментів від 01.03.2021 року, складений державним виконавцем Чечелівського відділу ДВС м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савенко О.О., незаконним. Зобов`язано державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савенко О.О. видалити відомості про [PERSON] з Єдиного реєстру боржників України у виконавчому провадженні № 58180195, накладені на підставі розрахунку зі сплати аліментів від 01.03.2021 року. Зобов`язано державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савенко О.О. скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 01.03.2021 року у виконавчому провадженні № 58180195, накладені на підставі розрахунку зі сплати аліментів від 01.03.2021 року. Зобов`язано державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савенко О.О. скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 01.03.2021 року у виконавчому провадженні № 58180195, накладені на підставі розрахунку зі сплати аліментів від 01.03.2021 року. Зобов`язано державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савенко О.О. скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 01.03.2021 року у виконавчому провадженні № 58180195, накладені на підставі розрахунку зі сплати аліментів від 01.03.2021 року. Зобов`язано державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савенко О.О. скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.03.2021 року у виконавчому провадженні № 58180195 накладені на підставі розрахунку зі сплати аліментів від 01.03.202 року (а.с.31-34). Згідно постанови Дніпровського апеляційного суду від 25.05.2022 р. №175/3198/21 апеляційну скаргу начальника Чечелівського відділу Державної Виконавчої Служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сухова Ігоря Олеговича - залишено без задоволення. Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2021 року - залишено без змін (а.с.12-14). Згідно постанови Верховного Суду від 07.09.2022 р. №2-6997/11 у задоволенні клопотання [PERSON] про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовлено. Касаційну скаргу [PERSON] задоволено. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 липня 2021 року в частині скасування арешту та розшук майна скасовано, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року у цій частині залишено в силі (а.с.7-11). Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2022 р. №2-6997/11 скаргу [PERSON] на дії державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савенко О.О., заінтересована особа [PERSON] - задоволено. Визнано неправомірними дії державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савенко О.О. щодо складання розрахунку заборгованості від 21.06.2022 року, а сам розрахунок заборгованості від 21.06.2022 року - незаконним (а.с.15-16). Згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2022 року №204/7383/21, позовну заяву [PERSON] до Держави Україна в особі Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2000 (дві тисячі) грн. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000 (тридцять тисяч) грн. Стягнуто з Чечелівського відділу ДВС у м. Дніпрі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (код ЄДРПОУ 34984488) на користь держави судові витрати у справі у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. В іншій частині позовної заяви відмовлено (а.с.118-129). Ухваоюи Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21.03.2023 р. №204/3138/21, провадження у цивільній справі № 204/3138/21 за позовом [PERSON] до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення моральної шкоди - закрито (а.с.99-102). Згідно ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.04.2023 р. №2-6997/11, скаргу [PERSON] , заінтересовані особи Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] на дії державного виконавця- задоволено. Визнано дії державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Савенко О.О. щодо складання розрахунку заборгованості від 12.10.2022 року неправомірними. Визнано розрахунок заборгованості від 12.10.2022 року, складений державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Савенко О.О. незаконним. Зобов`язано державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Савенко О.О. скасувати постанову про арешт коштів [PERSON] від 14.11.2022 року, у виконавчому провадженні [NUMBER] накладений на підставі розрахунку заборгованості від 12.10.2022 року, складений державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Савенко О.О. (а.с.20-22). Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.05.2023 р. №2-6997/11, скаргу [PERSON] , заінтересовані особи: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] на дії державного виконавця - задоволено. Визнано дії державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савенко О.О. щодо складення розрахунку заборгованості від 14.02.2023 року неправомірними. Визнано розрахунок заборгованості від 14.02.2023 року, складений державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савенко О.О. незаконним. Зобов`язано державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савенко О.О. скасувати постанову про арешт коштів [PERSON] від 14.02.2023 року у виконавчому провадженні [NUMBER], накладений на підставі розрахунку заборгованості від 14.02.2023 року, складений державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савенко О.О. (а.с.23-25). Згідно постанови Дніпровського апеляційного суду від 09.05.2023 р. №204/3138/23, апеляційну скаргу [PERSON] - задоволено. Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2023 року про закриття провадження у справі - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.103-107). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2023 року №204/3138/21, позовну заяву [PERSON] до Держави України в особі Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про стягнення моральної шкоди з органу державної влади - задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь [PERSON] 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на користь держави в рахунок відшкодування судових витрат суму у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп. (а.с.108-111). Згідно постанови Дніпровського апеляційного суду від 04.07.2023 р. №2-6997/11, апеляційну скаргу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечеловському, та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), апеляційну скаргу представника [PERSON] - адвоката Верби Андрія Петровича - задоволено частково. Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровського області від 04 травня 2023 року у справі за скаргою [PERSON] на дії державного виконавця, заінтересовані особи Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] - скасовано в частині зобов`язання державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савенко О.О. скасувати постанову про арешт коштів [PERSON] від 14 лютого 2023 року у виконавчому провадженні [NUMBER], накладений на підставі розрахунку заборгованості від 14 лютого 2023 року, складеного державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савенко О.О. У задоволенні вимог скарги [PERSON] про зобов`язання державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савенко О.О. скасувати постанову про арешт коштів [PERSON] від 14 лютого 2023 року у виконавчому провадженні [NUMBER], накладений на підставі розрахунку заборгованості від 14 лютого 2023 року, складеного державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савенко О.О. - відмовлено. Постанову державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про арешт коштів [PERSON] від 14 лютого 2023 року у виконавчому провадженні [NUMBER], накладений на підставі розрахунку заборгованості від 14 лютого 2023 року, складеного державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савенко О.О. - скасовано. В іншій частині ухвалу суду - залишено без змін (а.с.142-143). Згідно постанови Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2023 р. №2-6997/11, апеляційну скаргу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) задоволено частково. Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2023 року у справі за скаргою [PERSON] , заінтересовані особи Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] на дії державного виконавця скасовано в частині визнання дій державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Савенко О.О. щодо складення розрахунку заборгованості від 14лютого 2023року неправомірними. Визнано дії державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Савенко О.О. щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам, без дати його складання, за період з 25 січня 2016 року по 08 січня 2019 року, складеного державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Савенко О.О.- неправомірними. В іншій частині ухвалу суду - залишено без змін. Стягнуто з Другого Правобережного відділу Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ЄДРПОУ 44896456) на користь [PERSON] понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 3600 грн. Згідно із ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. У практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди. Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди. При цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст. 3, 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. Зазначені обставини знайшли своє відображення висновках Верховного Суду, викладеними у постанові від 24.03.2020 року у справі № 818/607/17 .Частиною 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців. Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно з частинами першою, другою статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України). Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України). Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду № 5 від 25.05.2011 року, № 1 від 27.02.2009 року) передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Судом встановлено, що численними судовими рішеннями, дослідженими судом, встановлено неправомірність дій та бездіяльності державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), щодо виконання ВП № [NUMBER], зокрема судами встановлено, що розрахунки заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] є незаконними, в той час, як внаслідок неправомірних дій держвиконавця, позивач був змушений тривалий час в судовому порядку захищати своє порушене право, оскаржуючи відповідні дії/бездіяльність державного виконавця, щодо зарахування сплачених ним коштів по ВП № [NUMBER], ставити питання про скасування заборон та обмежень в користуванні власністю. Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та враховує ті обствини, які встановлені судами в рішеннях, які досліджувались судом та є преюдіціальними в розумінні ч.4 ст.82 статті ЦПК України, при розгляді даної справи , а саме: ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2020 р. №175/1733/18, (а.с.27-29), ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.06.2021 р. №175/5360/13-ц (а.с.35-36), рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30.06.2021 р. №204/2774/21, (а.с.31-34), постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.05.2022 р. №175/3198/21 (а.с.12-14), постановою Верховного Суду від 07.09.2022 р. №2-6997/11 (а.с.7-11), ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2022 р. №2-6997/11 (а.с.15-16), рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2022 року №204/7383/21 (а.с.118-129), ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21.03.2023 р. №204/3138/21 (а.с.99-102), ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.04.2023 р. №2-6997/11 (а.с.20-22), ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.05.2023 р. №2-6997/11 (а.с.23-25), постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.05.2023 р. №204/3138/23 (а.с.103-107), рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2023 року №204/3138/21 (а.с.108-111), постановою Дніпровського апеляційного суду від 04.07.2023 р. №2-6997/11 (а.с.142-143), ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10.10.2023 р. №2-6997/11 (а.с.197-199), постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2023 р. №2-6997/11. Таким чином, хоча позивач і зазначив в позовних вимогах про стягнення моральної шкоди період протиправної діяльності державного виконавця з 2019 р. по 2023 роки, за який, на його думку, посадовими особами ВДВС йому було заподіяно моральну шкоду, але в ході слухання справи позивач не заперечував, що за період 2019-2022 роки рішеннями судів на його користь вже була стягнута моральна шкода за протиправні дії державного виконавця, встановені рішеннями судів різних інстанцій. Позивач в ході слухання справи уточнив, що протиправними діями державного викорнавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), пов`язаними з незаконим нарахуванням йому заборгованості державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - Савенко О.О. , яка здійснила розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 14.02.2023 року, згідно якого заборгованість зі сплати аліментів склала 4715,94 грн. та постановою державного виконавця Савенко О.О. від 14.02.2023 року ВП [NUMBER], було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт його коштів, йому була заподіяна моральна шкода. Крім того, із-зі тривалого невиконанням рішення суду, він був вимушений звертатися до Міністерства юстиції України з приводу невиконання такого рішення та затягування у поновленні його прав. Протиправність дій державного виконавця встановлено постановою Верховного Суду від 07.09.2022р, справа №2-6997/11 (а.с.7-11), постановоюДніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.04.2023 р.(а.с.20-22), ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.05.2023 р. (а.с.23-25), тому саме за вказані протиправні дії просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 783044,00 грн. Позивач, визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди в розмірі 783 044,00 грн., не врахував, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29.11.2022 р. стягнуто з державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000,00 грн., яке ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14.03.2023 р. в цій частині залишено без змін; а також постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.11 2023 р., якою стягнуто з державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000,00 грн , пов`язаної з протиправними діями державного виконавця. Судом при визначенні розміру моральної шкоди також враховується і те, що рішеннями національних судів право позивача було поновлено, скасовано довідки про розмір заборгованості, а також арешти майна, визнані протиправними дії державного виконавця, що на думку суду, є достатньою компенсацією порушеного права. Враховуючи пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України, яка передбачає загальні засади цивільного судочинства, а саме: справедливість, добросовісність та розумність, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 783044,00 грн. є не співмірними з заподіянною моральною шкодою та розмір такої шкоди підлягає зменьшенню. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028,00 гривні. Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 3028,00 грн. Відповідно до частини 6 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial