Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Зміст позовних вимог. Позивач звернулася до суду з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» і просить визнати виконавчий напис вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 26.11.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 20371, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» заборгованості в загальному розмірі 6634,00 грн, таким що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис № 20371 з приводу заборгованості, яка виникла внаслідок укладення кредитного договору № 2976265 від 21.11.2019 між ТОВ «ФК «Арагон» та [PERSON] право вимоги за яким відступлено ТОВ «ВВС-Факторинг». Також позивача зазначає, що вказаний виконавчий напис було видано з порушенням Нормативно-правових актів, які регулюють зазначені відносини, оскільки укладений між банком та позивачем кредитний договір не був посвідчений нотаріально, а тому стягувачем не було надано нотаріусу документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Враховуюче викладене, позивач просить визнати виконавчий напис № 20371 від 26.11.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. таким, що не підлягає виконанню. Рух справи. Ухвалою суду від 03.11.2023 року провадження у даній справі було відкрито та призначено до підготовчого судового засідання та витребувано докази, що мають значення для розгляду справи. Ухвалою суду від 03.11.2023 року забезпечено позовні вимоги, шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса вчиненого. Ухвалою суду від 29.11.2023 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. Позиція сторін в судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився. Причини неявки відповідача в судове засідання, суду невідомі. Правом надання відзиву не скористався. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обставини встановлені судом 26.11.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. за зверненням ТОВ «ВВС-Факторинг» було вчинено виконавчий напис № 20371, щодо стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2976265 від 21.11.2019 року укладений з ТОВ « «ФК «Арагон», правонаступником всіх прав та обов`язків, якого на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу № 31/03.2020 від 31.03.2020 року є ТОВ «ВВС-Факторинг» (а.с. 7) Із тексту виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 31.01.2020 року по 01.06.2021 року включно у розмірі: 1200,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3984,00 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 600,00 грн - прострочена заборгованість за пенею. За вчинення виконавчого запису стягнено плати згідно ст. 31 Закону України «Про нотаріат». Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ВВС- Факторинг» складає 6634,00 грн. На виконання виконавчого напису № 20371 від 26.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. 08.02.2022 року було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення суми боргу у розмірі 6634,00 грн., проведення виконавчих дій у розмірі 663,4,00 грн. (а. с. 8) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчуком П.В. від 14.08.2023 року виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 20371 від 26.11.2021 року прийнято до виконання (а.с.9) Позивач вважає, що виконавчий напис № 20371 від 26.11.2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. є протиправним, тобто таким, що винесений із порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки кредитний договір, який надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально, а заборгованість не має ознак безспірності, оскільки ним не отримано листа-вимоги про погашення боргу по кредиту. Нормативно-правове обґрунтування. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу II Порядку. Так, згідно зістаттею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимогстатті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі N 750/1627/18. Відповідачем ТОВ «ВВС-Факторинг» суду не надані докази, що для вчинення виконавчого напису були надані первинні бухгалтерські документи стосовно наявності суми заборгованості за кредитним договором № 2976265 від 21.11.2019 року. Крім того, захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання фінансовою установою, стягувачем письмової вимоги боржнику про усунення порушень, однак відповідачем також не надано докази, які підтверджують отримання такої письмової вимоги (повідомлення) позивачем. У зв`язку з викладеним, позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги товариства або їх добровільно виконати, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Також, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. З моменту прийняття даної постанови та до 10.12.2014 р. була чинна редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10.12.2014 р. набула чинності постанова КМУ від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, перелік був доповнений новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", відповідно до якого дозволено вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено заборгованість, для чого стягувач повинен надати: оригінал кредитного договору та засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. по справі N 826/20084/14, яка залишена в силі ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р., про визнання незаконним та нечинним п. 1 тап. 2постанови КМУ від 26.11.2014 р. N 662, визнано незаконним та нечинним, зокрема, розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", а відтак Перелік діє у попередній редакції, яка не передбачає можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 26.11.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі N 826/20084/14. Отже, на момент вчинення приватним нотаріусом Сазоновою О.М. оспорюваного виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована. Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, укладений між позивачем та ТОВ « ВВС-Факторинг» до якого перейшло право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 31/03.2020 від 31.03.2020 року, який на підставі договору відступлення правових вимог за кредитним договором № 2976265 від 21.11.2019 року ТОВ "ФК "Арагона" укладений з ТОВ «ВВС-Факторинг», що наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а відповідач, нотаріус не надали суду доказів протилежного. У матеріалах справи відсутні докази того, що між банком та позивачем укладено кредитний договір № 2976265 від 21.11.2019 року, який посвідчений нотаріально, дана обставина також не спростована відповідачем, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису нотаріусом. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах від 21 вересня 2021 року у справі N 910/10374/17 (провадження N 12-5гс21), від 06 жовтня 2021 року у справі N 361/4793/20 (61-5910св21). Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивачу направлено письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором, що свідчить про те, що під час вчинення спірного виконавчого напису у нотаріуса не було доказів визнання позивачем пред`явленої до стягнення суми заборгованості. Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. З огляду на наведене, з урахуванням приписів ст. ст. 15,16,18 ЦК України, ст. ст. 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 по справі N 201/11696/16-ц. Враховуючи викладене вище та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про визнання виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВВС- Факторинг» заборгованості в сумі 6634,00 грн. таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141ЦПКУкраїни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову судовий збір в розмірі 1 610 грн 40 коп (1 073 грн 60 коп за подання позову (а. с. 1) та 536 грн. 80 коп. за подання заяви про забезпечення позову (а. с. 2) відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача ТОВ «ВВС-Факторинг».

Outcome: approved