Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, укладений 24 червня 1994 року, актовий запис №262. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 24 червня 1994 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Спільне життя у них не склалось. З липня 2018 року вони фактично припинили спільне проживання, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Шлюб існує формально. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Ухвалою від 10 серпня 2023 року позовну заяву було передано за територіальною підсудністю на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 вересня 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ст.190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, крім випадків, якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до неї була направлена на адресу відповідача, однак, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0600234343073, рекомендований лист із додатками повернувся до суду без вручення відповідачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Відповідачу було повторно направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до неї. Рекомендований лист із додатками було отримано відповідачем 27 грудня 2023 року, що підтверджується особистим підписом відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №0600239579423. Відзиву на позовну заяву відповідач не подала. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 червня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Подільської районної держадміністрації м. Києва, районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №262, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 24 серпня 1994 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дочок. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказав, що спільне життя у них не склалось. З липня 2018 року вони з дружиною фактично припинили спільне проживання, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Шлюб існує формально. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Згідно з ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя суперечить його інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved