Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] , рідна сестра її чоловіка [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Зазначена квартира була зареєстрована на праві власності в рівних частках на її ім`я та на ім`я її колишнього чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . На випадок своєї смерті вона залишила заповіт на користь сторонньої особи [PERSON] . Спадкоємців першої черги, другої, треті черги за законом після її смерті немає. Дітей у них не було. Її чоловік [PERSON] був її єдиним рідним братом. Але він помер ще [INFO] . 17 листопада 2009 року [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт на все своє майно на користь свого рідного брата та її чоловіка [PERSON] . Після його смерті у [PERSON] не залишилося більше ніяких родичів. Іноді її проходила відвідувати її давня подруга, яка упросила її скласти заповіт на користь своєї доньки, [PERSON] . Але [PERSON] офіційно звернулася до нотаріуса з заявою про відмову від спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] . Таким чином, на даний час, окрім неї, більше ніхто не претендує на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] . На даний час вона залишилася єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом, яка прийняла спадщину після її смерті відповідно до вимог ст. 1264, ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини вона звернулася з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Нікопольського району Бойко Л.П. Після закінчення встановленого законом строку для прийняття спадщини вона знов звернулася до нотаріуса Бойко Л.П. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , як спадкоємиця четвертої черги за законом після її смерті. Однак приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 24.10.2023 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру, посилаючись на те, що наданими нею документами не підтверджується факт її проживання однією сім`єю разом [PERSON] не менш 5 років до дня відкриття спадщини оскільки на час її смерті, їхнє офіційне місце проживання було зареєстровано за різними адресами, в сусідніх квартирах. Зокрема, на час смерті [PERSON] була зареєстрована на постійне місце проживання в квартирі [ADDRESS] , а вона - в квартирі [ADDRESS] того ж житлового будинку. Але фактично, починаючи з 2017 року і по день своєї смерті [PERSON] проживала разом з нею в окремій кімнаті в їхній з чоловіком двокімнатній в квартирі [ADDRESS] внаслідок постійного домашнього насильства її чоловіка по відношенню до неї. [PERSON] просила її з чоловіком змінити своє місце проживання і поселитися поруч з нею, придбавши зазначену квартиру, щоб її брат був завжди поруч з нею та мав можливість у разі потреби захистити її від неправомірних дій з боку її чоловіка. Таким чином, з 2007 року вона з чоловіком проживали поруч з його сестрою [PERSON] і йому часто доводилося втручатися в сімейні конфлікти його сестри та захищати її від неправомірних дій з боку її чоловіка. [PERSON] не тільки допускав фізичне насилля по відношенню до своєї дружини, а ще неодноразово виганяв її з дому, посилаючись на те , що вона нібито не має ніяких прав на квартиру, в якій вони проживали. Тому [PERSON] часто залишалася проживати у них на декілька тижнів. В 2017 році після того, як чоловік [PERSON] знов допустив по відношенню до неї неправомірні дії та причинив їй тілесні ушкодження, вона звернулась з заявою до поліції та на СМЕ в м. Нікополь. Після цих події її чоловік запропонував їй поселитися разом з ними в окремій кімнаті їхньої квартири. В жовтні 2018 року [PERSON] у відсутність свого чоловіка вирішила забрати деякі речі зі своєї квартири, однак її чоловік повернувся додому раніше. У них виник конфлікт, під час якого її чоловік в черговий раз допустив по відношенню до неї домашнє насилля, на що вона викликала поліцію. Таким чином, [PERSON] була змушена поселитися разом зі своїм рідним братом [PERSON] та з нею за місцем їхнього проживання внаслідок постійного домашнього насилля з боку її чоловіка по відношенню до неї. За час сумісного проживання вона разом з нею вели спільне господарство: разом харчувалися, разом несли витрати по оплаті за спожиті комунальні послуги, разом купляли речі побутового користування, предмети гігієни на спільні кошти та для спільного користування. Після смерті чоловіка [PERSON] вони продовжили проживати однією сім`єю та вести спільне господарство, оскільки на той час рідна сестра її чоловіка тяжко захворіла і за станом свого здоров`я потребувала постійного стороннього догляду. Тому вони, як і раніше, разом харчувалися, разом несли усі витрати на проживання та на її лікування. Вона передавала їй з чоловіком частину своєї пенсії на ведення спільного господарства та на своє лікування, залишок зберігала на своє поховання. Після смерті [PERSON] усі її документи та особисті речі залишилася в її квартирі, за місцем її фактичного останнього проживання. Їй необхідно встановити факт її постійного проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] не менш 5 років на час відкриття спадщини для оформлення своїх спадкових прав на майно, що залишилося після її смерті та для отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру. Тому вона змушена звернутися до суду з вказаною заявою в зв`язку з тим, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення її прав на спадкове майно, яке вона успадкувала після смерті рідної сестри свого чоловіка [PERSON] . Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи виконком Покровська сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши заявника та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2\~ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до\~ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №156 (а.с.15). Згідно свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] від 15.05.1970 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 травня 1970 року. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище дружини [PERSON] (а.с.12). [INFO] помер чоловік [PERSON] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №143 (а.с.11). Згідно довідки про причину смерті №72 від 26.02.2020 року, [PERSON] помер у віці 83 років [INFO] . Причина смерті: хронічна серцева недостатність (а.с.12). [INFO] померла рідна сестра чоловіка заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №16 (а.с.9). Згідно довідки про причину смерті №6 від 07.01.2023 року, [PERSON] померла у віці 83 років [INFO] . Причина смерті: [PERSON] інтоксикація. Злоякісне новоутворення молочної залози (а.с.19). Згідно довідки №714 від 12.05.2022 року про реєстрацію місця проживання, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 22 вересня 2021 року по теперішній час (а.с.8). Згідно довідки №871 від 05.05.2020 року про останнє місце проживання померлої та осіб, які проживали й були зареєстровані з ним по день смерті, [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований за адресою - [ADDRESS] з 18.12.1973 року по 12.03.2020 року. На день його смерті були зареєстрована: [PERSON] , [INFO] (а.с.14). [INFO] померла рідна мати чоловіка заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №535 (а.с.16). [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі всю належну їй на праві особистої власності частку квартири [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , що підтверджується заповітом від 17 листопада 2009 року, посвідченого нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Бойко Л.П. і зареєстрованого в реєстрі за №4120 (а.с.17). Згідно свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 липня 2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.19). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.09.1993 року, виданого Відділом комунальної власності міськвиконкому м. Орджонікідзе, квартира за адресою [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] порівну. Загальна площа квартири становить 44,4 кв. м (а.с.21). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72977745 від 27.06.2023 року, приватним нотаріусом Бойко Л.П. заведена спадкова справа №247/2023. Спадкодавець [PERSON] (а.с.25). 24 жовтня 2023 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бойко Л.П. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті [PERSON] та надала усі необхідні документи. Однак приватний нотаріус Бойко Л.П. своєю постановою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що неможливо встановити факт проживання померлої [PERSON] та [PERSON] за однією адресою не менш як п`ять років (а.с.26-27). Факт того, що [PERSON] дійсно постійно сумісно проживала однією сім`єю разом з рідною сестрою її чоловіка [PERSON] на час відкриття спадщини та вела з нею спільне господарство на день її смерті також підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків. Так, допитаний в судовому засіданні\~свідок\~ [PERSON] надав показання, згідно яких повідомив, що з 2017 року [PERSON] жила з [PERSON] до своєї смерті, оскільки чоловік її постійно бив. Окрім цього, допитана в судовому засіданні\~свідок\~ [PERSON] надала показання, згідно яких повідомила, що [PERSON] її вітчим. [PERSON] її мати, [PERSON] сестра вітчима. Чоловік [PERSON] бив її та з 2017 року та стала жити з її мамою до дня смерті. Окрім цього, допитана в судовому засіданні\~свідок\~ [PERSON] надала показання, згідно яких повідомила, що вона знає сім`ю. [PERSON] останні роки жила з [PERSON] , оскільки чоловік її бив, жили з 2017 року до дня смерті [INFO] . Окрім цього, допитаний в судовому засіданні\~свідок\~ [PERSON] надав показання, згідно яких повідомив, що [PERSON] жила у матері [PERSON] останні роки до дня її смерті, оскільки її чоловік бив. [PERSON] , а також він допомагав доглядати за [PERSON] , вони жили з 2017 року до смерті [PERSON] його теща, [PERSON] тесть. Окрім цього, допитана в судовому засіданні\~свідок\~ [PERSON] надала показання, згідно яких повідомила, що [PERSON] її сестра, [PERSON] чоловік її сестри. [PERSON] з 2017 року до своєї смерті жила з [PERSON] , оскільки чоловік її постійно бив. Окрім цього, допитана в судовому засіданні\~свідок\~ [PERSON] надала показання, згідно яких повідомила, що [PERSON] її мати, [PERSON] тітка, яка проживала разом з її матір`ю останні роки до дня своєї смерті. Окрім цього, допитана в судовому засіданні\~свідок\~ [PERSON] надала показання, згідно яких повідомила, що з травня 2022 року вона проживала по [ADDRESS] . [PERSON] вона знає, допомагала [PERSON] , яка проживала з [PERSON] до дня своєї смерті. Встановлення факту постійного проживання заявниці разом з [PERSON] має юридичне значення внаслідок того, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення її майнових прав на спадкове майно, що залишилося після її смерті. Інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину після смерті матері заявниці або претендують на неї, немає. Окрім заявниці, ніхто не претендував і не претендує на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] . [PERSON] офіційно звернулася до нотаріуса з заявою про відмову від спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] . Таким чином, на даний час, окрім неї, більше ніхто не претендує на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] . На даний час вона залишилася єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом, яка прийняла спадщину після її смерті відповідно до вимог ст. 1264, ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №60124148 від 07.05.2020 року, за параметрами відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] інформація відсутня (а.с.45). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60124250 від 07.05.2020 року, приватним нотаріусом Бойко Л.П. заведена спадкова справа №76/2020. Спадкодавець [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №60124265 від 07.05.2020 року, приватним нотаріусом Бойко Л.П. відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с.46). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П., спадкоємцем на зазначене у цьому свідоцтві майно [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] (а.с.49). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №62134765 від 20.10.2020 року приватним нотаріусом Бойко Л.П. здійснена реєстрація видачі свідоцтва про право на спадщину. Спадкова справа 65803012. Номер у нотаріуса: 76/2020. Спадкодавець: [PERSON] . Спадкоємець: [PERSON] . Спадкове майно: двокімнатна квартира, частина, за адресою [ADDRESS] (а.с.58). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення; Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України, окрім справ передбачених ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №750/12880/19. За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявниці, встановлюється з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву [PERSON] \~про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідно задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved