Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

ВСТАНОВИВ: 14 вересня 2023 року [PERSON] звернувся з позовом до Ізюмської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 вересня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Ізюмської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 листопада 2023 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Ізюмської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова (м. Харків пр.Перемоги буд.52-В) У судове засідання позивач, [PERSON] , не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача, адвокат Потеряєва Ірина Анатоліївна, подала клопотання, в якому просить провести слухання справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник Відповідачка, Ізюмської міської ради Харківської області, в судове засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином. 07 грудня 2023 року надійшло клопотання від представника Ізюмської міської ради Кисельової Наталії, в якій просить суд провести розгляд справи без участі представника Харківської міської ради, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати Позивача, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного межрегіонального управління міністерства юстиції 02.06.2023р. На момент смерті вона постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , де і було зареєстроване її місце проживання. Позивач, [PERSON] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане Кам?янським відділом ЗАГС Ізюмського району Харківської області 11.07.1968р. Після смерті [PERSON] залишилось нерухоме майно - житловий будинок з прилеглими господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] , який належав матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане державним нотаріусом ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області Живолуп І.В. 17 січня 2023 року. За життя, [PERSON] , заповіт не склала. Позивач не зміг прийняти спадщину, що відкрилася після смерті матері, [PERSON] , оскільки постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . З початку повномасштабного вторгнення військ рф в Україну почались постійні жорстокі обстріли села, через які він не міг вийти з будинку та ховався у підвалі. 11 березня 2022р. частину села захопили російські військові, і він з дружиною вирішили евакуювався. 14 березня 2022 р. під обстрілами вони добралися до будинку матері, де ще не було російських солдат. Однак виявилось, що в її будинок потрапив російський снаряд, внаслідок чого він був пошкоджений. В будинку вони знайшли тіло матері, вона загинула. Пізніше Позивач дізнався, що це сталося [INFO]. Вони не мали можливості поховати [PERSON] , оскільки обстріли не вщухали, тому залишили її тіло в пошкодженому будинку та пішки вибирались з села. Згодом, дізналися від сусіда, що [PERSON] була похоронена військовими на городі біля її будинку. 16 березня 2022 року Позивач з дружиною добралися до смт. Нові Санжари Полтавської області, де залишились і були взятті на облік як внутрішньо переміщеної особи. Пізніше - переїхали до м.Харкова, де були також взятті на облік як внутрішньо переміщеної особи та отримали довідки про це від 15.08.2022р. Позивач не міг потрапити до села, оскільки через постійні бойові дії доступ був неможливий. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Мінреінтеграції від 22.12.2022 №309, зі змінами від 11.07.2023р. село Кам?янка Ізюмської міської територіальної громади з 24.02.2022 до 11.09.2022р. віднесено до території активних бойових дій (розділ 2 та 3). Тільки 11.09.2022р. село Кам?янка було звільнено. Однак і після цього Позивач не міг потрапити до села, оскільки туди не пропускали цивільних через високу небезпеку у зв?язку з замінуванням прилеглої території. 13 лютого 2023р. Позивач був мобілізований до ЗСУ та з тих пір проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою №2914 від 04.08.2023 р. Лише у квітні 2023 року до села Кам?янка зміг дістатися син Позивача, [PERSON] , який організував ексгумацію тіла [PERSON] з її городу та направлення його до Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи. У Лікарському свідоцтві про смерть №12-17/54/23 від 19 квітня 2023р., виданому Харківським обласним бюро судово-медичної експертизи, встановлено причину смерті - міно-вибухова травма грудної клітини. Після отримання Лікарського свідоцтва у той же день, [INFO], [PERSON] поховав [PERSON] у селі Кам?янка, що підтверджується довідкою ФОП [PERSON] , який надавав ритуальні послуги, від 09.08.2023р. Свідоцтво про смерть [PERSON] було отримано лише 02.06.2023р. І тільки після цього Позивач зміг звернутися до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3 від 12 липня 2023р. приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистовим С.Ю. відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок матері. Причиною відмови став пропуск строку для прийняття спадщини, встановленого ст.1270 ЦК України. Нотаріус вказав у постанові, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 73173008 від 12.07.2023 р. спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Через активні бойові дії Позивач не міг своєчасно поховати свою матір, її тіло залишалось на території постійних бойових дій та було поховане належним чином тільки через 13 місяців після смерті. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, згідно з ч.3 ст.1223 ЦК України. Відповідно до положень ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, що визначається ст. 1261 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а з урахуванням пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року 3164 «Деякі питання в умовах воєнного стану», відповідно до якого перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Згідно з ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже законодавчо передбачено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. З урахуванням веденого в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачка пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до постанови ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач об`єктивно не міг раніше звернутися до нотаріуса, оскільки не знав достовірно, що спадкодавець помер, то, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в три місці. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved