Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

25.07.2023 року до суду звернувся представник АТ «ПУМБ» Височин Є.М. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. 10.10.2023 року заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь на користь АТ «Перший Українській Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 1001923031701 від 14.07.2021 року у розмірі 126789 грн. 87 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн., а всього 129473 грн. 87 коп. 16.11.2023 року ухвалою суду заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2023 року по цивільній справі № 334/6131/23 за позовом АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В позові посилалися на те, що 14.07.2021 року між сторонами укладено кредитний договір №1001923031701, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 100000 грн. АТ «ПУМБ» вважає, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 18.06.2023 року у неї виникла заборгованість за договором в сумі 126789 грн. 87 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 80440 грн. 97 коп., заборгованості за процентами у розмірі 7 грн. 30 коп., заборгованості за комісією у розмірі 46341 грн. 60 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, тому, посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та витрати зі сплати судового збору в сумі 2684 грн., справу розглянути за відсутності представника, не заперечували проти заочного розгляду справи. 23.01.2024 року в судове засідання представник позивача не з`явився, в тексті позовної заяви прохали розглянути справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягають у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. 23.01.2024 року відповідач та її представник: адвокат Балюта В.В. в судове засідання не з`явилися, відзив на позов не подали, 23.01.2024 року представник подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, прохав при винесенні рішення врахувати сплачену суму в розмірі 15000 грн., яка не була врахована позивачем. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Майкоп Краснодарського краю народилася відповідач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданий 30.06.2000 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області. Згідно Витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що 14.07.2021 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем була підписана заява № 1001923031701 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої відповідачу надано кредит на суму 100000 грн. 14.07.2021 року відповідач [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту. Заява відповідача про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, становлять укладений сторонами договір, який є договором приєднання в силу ст.634 ЦК України, що підтверджується їхніми підписами в заяві. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст.208 ЦК України за загальним правилом у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою, а договір між сторонами не становить виключення з цього правила. Відповідно до частин першої, другої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, яким є і договір між сторонами, укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). З системного аналізу наведених положень цивільного законодавства випливає, що законом до договору кредитування встановлено обов`язковість письмової форми, про дотримання якої свідчить підпис сторін. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами. В силу ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту ст.611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Позивач виконав свої зобов`язання шляхом надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 100000 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 18.06.2023 року у неї виникла заборгованість за договором в сумі 126789 грн. 87 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 80440 грн. 97 коп., заборгованості за процентами у розмірі 7 грн. 30 коп., заборгованості за комісією у розмірі 46341 грн. 60 коп. Відповідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач договірні зобов`язання за договором належним чином не виконувала у зв`язку з чим, утворилась заборгованість перед позивачем за наданим кредитом, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Однак, 21.09.2023 року [PERSON] вніс грошові кошти на рахунок [PERSON] в АТ «ПУМБ» в розмірі 10000 грн. для погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується копією квитанції №176087997 від 21.09.2023 року. Також, 03.10.2023 року [PERSON] вніс грошові кошти на рахунок [PERSON] в АТ «ПУМБ» в розмірі 5000 грн. для погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується копією квитанції №177136204 від 03.10.2023 року. Згідно копії виписки по рахунку [PERSON] за кредитним договором № 1001923031701 від 14.07.2021 року АТ «ПУМБ» враховано грошові кошти в розмірі 3,64 грн. в якості погашення простроченої заборгованості за відсотками та в розмірі 14996,36 грн. в якості погашення простроченої заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1001923031701 від 14.07.2021 року складає: заборгованість за кредитом у розмірі 65444,61 грн., заборгованість за процентами у розмірі 3,66 грн., заборгованість за комісією у розмірі 46341,60 грн., а всього в сумі 111789,87 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено вимоги позивача частково, а саме з заявленої суми 126789,87 грн. задоволено вимоги на суму 111789,87 грн., тобто на 88,16 %, то з відповідача на користь позивача відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 2366,21 грн.

Outcome: partial