Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом із ним. Позовні вимоги мотивує тим, що він та відповідачка [PERSON] є батьками, зокрема, [PERSON] , [INFO] . Оскільки сімейне у нього з відповідачкою не склалось, їхній шлюб рішенням суду від 22.11.2021 було розірвано. Також рішенням суду від 27.12.2022 було визначено місце проживання їхньої старшої доньки [PERSON] разом із ним. Деякий час дочка [PERSON] проживала разом із матір`ю - відповідачкою [PERSON] , проте остання декілька місяців тому повернула дитину йому і з того часу більше життям дочки не цікавилась. Більше того, навіть під час проживання із дітьми, відповідачка ними практично не займалась, не цікавилась їхнім навчанням, життям та розвитком. Зазначає, що відповідачці повнісю байдужа доля дітей, вона нехтує своїми батьківськими обов`язками, безвідповідально ставиться до безпеки дітей, їхнім життям не цікавиться. Фактично відповідачка [PERSON] самоусунулась від виховання дітей. Окрім цього, емоційно дочка [PERSON] ближча з ним. Між ним та дочкою встановлені міцні родинні зв`язки. Також вказує, що він має змогу забезпечити дочку усім необхідним. У судовому засіданні представник позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що на даний час він проживає із цивільною дружиною, яка йому і допомогає в догляді за дітьми. Відповідачка [PERSON] жодної участі в житті дітей не бере, іноді лише телефонує. Представник позивача [PERSON] - адвокат Комарницький Е.Г. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, хоча про місце, дату і час проведення таких була повідомленою належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 52). Відповідачка про місце, дату і час судового засідання також повідомлялась шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади (а.с. 51). Відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавала. Представниця третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Долинської міської ради - Яремій Н.Б. у судовому засіданні підтримала висновок про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком - позивачем по справі - [PERSON] , [INFO] . ІІ. Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі: 16 жовтня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Зобов`язано третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Службу у справах дітей Долинської міської ради надати висновок на виконання своїх повноважень щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] . Від представниці третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Долинської міської ради - Яремій Н.Б. на електронну пошту суду 14.11.2023 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що питання про визначення місця проживання дитини у процесі опрацювання. 06 грудня 2023 року від представниці третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Долинської міської ради - Яремій Н.Б. надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання без її участі. Ухвалою суду від 06.12.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 21 грудня 2023 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Долинської міської ради надійшло рішення №862 від 19.12.2023 "Про затвердження висновку про визначення місця проживання дитини" та висновок про визначення місця проживання дитини. Відповідачка [PERSON] відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надала, хоча була повідомленою про розгляд даної справи у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідачка, хоча і була належним чином повідомленою про місце, дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомила, відзиву на позов не подавала, сторона позивача не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали від 18.01.2024 суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: матеріалами справи встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] , виданого 28.07.2022 (а.с. 13). Рішенням Долинського районного суду Івано - Франківської області від 22.11.2021, справа №343/1897/21, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до рішення Долинського районного суду Івано - Франківської області від 27.12.2022, справа №343/1295/22, визнано недійсним договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 24.09.2021, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , за адресою фактичного місця його проживання: [ADDRESS] . Згідно із рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Калуського району Івано - Франківської області №862 від 19.12.2023 «Про затвердження висновку про визначення місця проживання дитини» (а.с. 45), вирішено затвердити висновок про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Долинської міської ради вважає за доцільне визначити її місце проживання разом із батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно із копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] (а.с. 56), [PERSON] отримує пенсію по інвалідності (3 груп. інвалід армії). Вказане підтверджується і копією довідки про доходи №9227282785271292 (а.с. 55), у відповідності до якої, він отримує пенсію по інвалідності. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із наявністю спору між ними щодо місця проживання малолітньої дитини [PERSON] . ІV. Оцінка суду: вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, враховуючи висновок третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд звертає увагу, що законодавство України не містить норм, які б наділяли будь - кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Як передбачено ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Системний аналіз вказаної вище статті свідчить про те, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави - учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, з огляду на те, що дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, судовий розгляд сімейних спорів, в яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним. ЄСПЛ у рішенні в справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 (заява № 2091/13), вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по - перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по - друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (п. 100 рішення від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Аналіз наведених норм права і практики ЄСПЛ свідчить про те, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. У постановах Верховного Суду від 14.02.2019 в справі № 377/128/18, від 22.08.2018 у справі № 539/1406/17 зазначено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Так, судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них [INFO] народилась дочка [PERSON] , якій на момент розгляду справи виповнилось 5 років. На даний час малолітня дитина [PERSON] проживає разом із батьком - позивачем по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] отримує стабільний дохід, а тому може матеріально утримувати та забезпечувати всім необхідним дочку. Згідно з висновком про визначення місця проживання дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Окрім цього, як встановлено із висновку, 07.11.2023 працівниками Служби у спрпвах дітей Долинської міської ради проведено обстеження умов проживання сім`ї позивача. Дитина проживає разом із батьком. Житлово - побутові умови задовільні, санітарно - гігієнічний стан житла відповідає нормам. На засіданні комісії було заслухано також дитину [PERSON] , яка повідомила, що хоче і надалі проживати з батьком та сестрами. Відповідачка [PERSON] на засідання комісії не з`явилась. Вказаний висновок є достатньо обґрунтованим, обставини, викладені у ньому підтверджені належними доказами, які знайшли своє підтвердження і у судовому засіданні та не суперечать інтересам дитини, тому суд враховує його при вирішені спору у частині визначення місця проживання малолітньої дитини. При цьому, суд зазначає, що матір дитини, яка безумовно відіграє важливу роль у її житті, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати. На час ухвалення рішення по даній справі судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з матір`ю буде мати більш позитивний вплив на дитину, ніж з батьком. Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків. Найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Кожний із батьків не позбавлений права піднімати у майбутньому питання щодо зміни місця проживання дитини з урахуванням обставин, що матимуть істотне значення. Отже, врахувавши досліджені докази, виходячи з балансу інтересів дитини та батьків, з найкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про те, що визначення місця проживання дитини з батьком буде максимально відповідати інтересам дитини. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, з`ясувавши усі обставини справи, приходить висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. На підставі викладеного, ст. 3, 9, 18, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ, ст. 7, 19, 141, 161 СК України, ч. 3 ст. 29 ЦК України, ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved