Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

АТ «Ідея Банк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.02.2022 Акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] уклали договір кредиту №А03.22379.009494375, згідно з умовами якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені договором платежі в порядку і строки, визначені договором. Однак [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання за договором, що призвело до виникнення заборгованості. За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 44541,58 грн. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області 10.08.2023 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.10.2023 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.12.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, при подачі позову до суду просила розгляд даної справи проводити без її участі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа до електронного кабінету ЄСІТС. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що 21.02.2022 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № А03.22379.009494375. За умовами вказаного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит в загальному розмірі 83298,00 грн. на строк 24 місяця. Також визначено, що за користування кредитом позичальник зобов`язався сплачувати банку проценти в розмірі 43 % річних (а.с.16-19) Також, 21.02.2022 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту чим підтвердив, що ознайомився з умовами надання кредиту та порядком його погашення (а.с.20-21). Факт отримання та використання відповідачем кредитних коштів підтверджується і наявною в матеріалах справи випискою за договором (а.с.25). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 1050 ЦПК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 20.06.2023 виникла заборгованість в сумі 112348,94 грн., яка складається з основного боргу в розмірі 50610,96 грн., простроченого боргу в розмірі 27881,17 грн., прострочені проценти в розмірі 22311,43 грн., строкові проценти 11545,38 грн. (а.с. 26). За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вказаним вище договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу 11.05.2023 досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань, надавши можливість протягом 30 календарних днів добровільно погасити кредит в повному обсязі. Однак, у визначені строки зазначені вимоги не виконані (а.с.27-28). Отже, суд встановив, що відповідачу [PERSON] на підставі кредитного договору №А03.22379.009494375 від 21.02.2022надано кредит в розмірі 83298,00 грн. з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 43% річних, але взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, процентів та комісії не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини і враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved