Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 5 вересня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору реєстраційної служби Самбірського міськрайонного управління юстиції у Львівській області, посилаючись на те, що подружнє життя із відповідачем не склалося через розбіжність у характерах, у поглядах на сімейне життя, виховання дітей, ведення побуту, через що між ними постійно виникали сварки та скандали, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин; сторони втратили почуття любові та взаємоповаги. Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , котрі на даний час є неповнолітніми; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин та разом не проживають, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Позивач до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. Відповідач у минулому судовому засіданні щодо позову вагалася і пояснила, що не є ініціатором розводу, а тому судом було вирішено надати сторонам термін для примирення; однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Також судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 5 вересня 2013 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору реєстраційної служби Самбірського міськрайонного управління юстиції у Львівській області; від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , котрі на даний час є неповнолітніми та проживають із відповідачем. Сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть останніх півроку. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких дійсних обставинах, що ґрунтуються на наведених нормах закону суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, оскільки їм двічі надавався строк для примирення, і після його спливу вони наполягали на розірванні шлюбу; їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернувся до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї; відтак, позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved