Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Позивач ЖБК «Автотранспортник-3» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з урахуванням витрат від інфляції та 3% річних у загальному розмірі 23 358,94 грн., а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначено про те, що відповідачі зареєстровані та є співвласниками квартири у кооперативному будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі споживають послуги з управління багатоквартирним будинком, утримання будинку та прибудинкової території, що надаються обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельним кооперативом «Автотранспортник-3». ЖБК «Автотранспортник-3» надавав житлово-комунальні послуги відповідачам та іншим мешканцям багатоквартирного житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до положень чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про кооператив», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статуту ЖБК «Автотранспортник-3», а також забезпечує утримання вказаного будинку і споруд та прибудинкової території до нього відповідно. Щомісяця ЖБК «Автотранспортник-3» нараховував відповідачам плату за надані послуги з утримання багатоквартирним будинком, утримання будинку та прибудинкової території з відповідним направленням квитанції на їх оплату, однак відповідачі кошти за вказані послуги тривалий період не сплачують. Внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги. Загальна заборгованість станом на 02.06.2023 рік складає 19 972 грн. 25 коп. Вказана сума заборгованості виникла за період з 01 травня 2018 року по 01 травня 2023 року. Крім того, позивач вважає за необхідне нарахувати на суму заборгованості інфляційні витрати в розмірі 2 415 грн. 78 коп. та 3% річних в розмірі 970,91 грн., які нараховані до 01 березня 2022 року. Ухвалою суду від 07.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши матеріали цивільної справи, враховуючи, що від відповідачів на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання», ухвалою суду від 17.08.2023 року, здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Отже, відповідно до вимог ст. ст. 19, 274 ЦПК України дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачі у встановлений судом строк не надали до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання представник позивача подала заяву про проведення судового засідання за відсутності сторони позивача, а також не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідачі про розгляд справи повідомлялись судом належним чином, відзив на позовну заяву не подали, не повідомили причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач відповідно до статуту здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] . Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 05.03.2004 року, посвідченого Тесленко Ю.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р.№ 1091, [PERSON] та [PERSON] купили по частині кожний квартири [ADDRESS] , зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за р.№ 548/30256. Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідачі як співвласники квартири та споживачі житлово-комунальних послуг, зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отриманні комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України власники квартири зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити оплату за комунальні послуги. Позивач, відповідно до Статуту ЖБК «Автотранспортник-3» є виконавцем функцій з своєчасного та якісного надання житлово-комунальних послуг для потреб споживачів у будинку [ADDRESS] . Позивачем надано письмові докази про понесення щомісячних грошових витрат на утримання будинку по [ADDRESS] , які не спростовані відповідачами по справі. Зокрема, відповідачами не надано належних та допустимих доказів щодо сплати ними у повному обсязі грошових коштів на утримання будинку, в якому знаходиться їх квартира, що підтверджується розрахунком заборгованості за період з 01 травня 2018 року по 01 травня 2023 року. У зв`язку з неналежною сплатою відповідачами грошових коштів на утримання квартири [ADDRESS] у них перед позивачем станом на 02.06.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 19 972,25 грн. Положення ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача за неналежну сплату грошових коштів на утримання квартири [ADDRESS] , суму інфляційних нарахувань у розмірі 2 415,78 грн. та 3% річних у розмірі 970,91 грн., розрахунок втрат від інфляції та 3% річних проведено до 01 березня 2022 року. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved