Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просила: - стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 10000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 19.08.2022 позивач звернулася до ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій обл. із заявою про вчинення кримінального правопорушення, заявивши про викрадення з її домоволодіння продуктів харчування загальною вартістю 5909,00 грн., а також велосипед та речей побутового вжитку, загальною вартістю 15043,00 грн., інші речі вартістю 3650,00 грн були пошкоджені. На підставі вищевказаної заяви позивача було відкрите кримінальне провадження, а 15.12.2022 вироком Немирівського районного суду Вінницької області у кримінальній справі №136/1567/22 відповідача визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, а речові докази вирішено повернути позивачу як власниці. Так вироком суду було встановлено, що відповідач 27.06.2022 в обідню пору доби, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, прийшов до домогосподарства позивача та зайшов всередину, а пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужої власності, протиправно, повторно, достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан, таємно заволодів велосипедом марки «Ардіс», вартість якого становить 1018 грн., а також ліхтариком SWAT Flashight, цифровим ефірним приймачем Romsat T2 Ultra, набором стаканів 4 шт. з натрій-кальцій силікатного скла ТМ «Luinarc» та кухонним ножем «Fiskars Essential», вартість яких становить 269,80 грн, 265,76 грн, 423,20 грн, та 276,21 грн, після чого з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд. Внаслідок умисних дій відповідача, позивачу завдано матеріальної шкоди. З огляду на те, що моральна шкода, завдана фізичній особі діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини та враховуючи, що злочинні дії відповідача завдали позивачу душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із знищенням і пошкодженням її майна, вона просила про відшкодування з відповідача моральної шкоди, заподіяної вчиненим ним кримінальним правопорушенням. Позивач стверджує, що з часу викрадення і пошкодження її речей вона зверталася до лікаря, яким встановлено в неї порушення функціонування серця та виявлено супутні цьому хвороби. Ухвалою суду від 18.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 22.09.2023 забезпечено участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 20.10.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. Ухвалами суду від 07.11.2023 та 19.12.2023 забезпечено участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини, зазначеній в позовній заяві та просили його задовольнити. Суд зауважує, що відповідач не подавав до суду відзиву та не клопотав перед судом про забезпечення його участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції. натомість відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце цього засідання, що не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, за відсутності відповідача. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Згідно вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 15.12.2022 у кримінальній справі №136/1567/22, з урахуванням змін відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 30.01.2023, відповідача визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано покарання не відбуте засудженим за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 26.05.2020 та остаточно призначено відповідачу покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років чотири місяці. Міру запобіжного заходу [PERSON] до вступу вироку в законну силу - залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили. Речові докази: велосипед марки «Ардіс», коробки від ліхтарика SWAT Flashight, телевізійного ресивера Romsat T2 Ultra, набору стаканів об`ємом 330 мл. марки Luminare та ножа «Fiskars Essential» вирішено повернути власниці - позивачу. Вироком суду, який наразі набрав законної сили судом, серед іншого було встановлено, що відповідач 27.06.2022 в обідню пору доби, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, прийшов до домогосподарства позивача та зайшов всередину, а пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужої власності, протиправно, повторно, достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан, таємно заволодів велосипедом марки «Ардіс», вартість якого становить 1018 грн., а також ліхтариком SWAT Flashight, цифровим ефірним приймачем Romsat T2 Ultra, набором стаканів 4 шт. з натрій-кальцій силікатного скла ТМ «Luinarc» та кухонним ножем «Fiskars Essential», вартість яких становить 269,80 грн, 265,76 грн, 423,20 грн, та 276,21 грн, після чого з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вищевказаних умисних дій позивачу завдано матеріальної шкоди на загальну суму 2252,97 грн. Також, з вироку вбачаються пояснення обвинувачено відповідача надані в судовому засіданні при розгляді відносно нього обвинувального акту про те, що свою вину в інкримінованому він визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і по суті пред`явленого обвинувачення суду пояснив, що посварився із своєю співмешканкою [PERSON] , після чого тривалий час вживав алкогольні напої, а маючи намір похмелитися 27.06.2022 проник до будинку відповідача, звідки викрав велосипед та предмети домашнього вжитку. Позивач стверджує, що внаслідок вищевказаних умисних дій їй завдано моральної шкоди, і що з часу викрадення і пошкодження її речей вона зверталася до лікарів, яким встановлено в неї порушення функціонування серця та виявлено супутні хвороби, що підтверджується довідкою №467, виданою КНП "Липовецький МЦПМСД". Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до положень ст.ст. 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Положеннями ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, між іншим, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Відповідно до п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою №5 від 25.05.2001 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом було встановлено, що згідно вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 15.12.2022 у кримінальній справі №136/1567/22, з урахуванням змін відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 30.01.2023, відповідача визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі. Такий вирок суду набрав законної сили. З вироку вбачається, що відповідач дійсно маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, прийшов до домогосподарства позивача та таємно заволодів її велосипедом марки «Ардіс», а також ліхтариком SWAT Flashight, цифровим ефірним приймачем Romsat T2 Ultra, набором стаканів 4 шт. з натрій-кальцій силікатного скла ТМ «Luinarc» та кухонним ножем «Fiskars Essential», після чого з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд. В силу припису ч. 6 ст. 84 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалений вирок в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивач та її представник вважає виправданим стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 10000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Натомість відповідач не подавав заперечень проти позову та не наводив обставин, які підлягають з`ясуванню та доказуванню у даній справі. Суд зауважує, що по своїй суті право на компенсацію моральної шкоди є особистим, оскільки внаслідок заподіяння моральної шкоди відбувається негативний вплив на особисті немайнові блага фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. При цьому розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорює відповідач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Судом було встановлено, що позивач у судовому засіданні під час розгляд справи по суті стверджувала, що після викрадення в неї велосипеда її довелося важко, оскільки він був єдиним способом її пересування, а викрадені та пошкоджені речі побутового вжитку вона накопичувала важкою працею і після неправомірних дій відповідача їх відсутність ускладнили звичний спосіб життя. Позивач стверджує, що внаслідок вищевказаних умисних дій їй завдано моральної шкоди, і що з часу викрадення і пошкодження її речей вона постійно зверталася до лікарів, яким встановлено в неї порушення функціонування серця та виявлено супутні цьому хвороби, що підтверджується наданою нею довідкою №467, виданою КНП "Липовецький міський центр первинної медико-санітарної допомоги". Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовна вимога: стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 10000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Інші обставини з якими позивач пов"язує заподіяння їй моральної шкоди судом відкидаються, як недоведені та частково висунуті не до того відповідача. Суд, вирішуючи питання судових витрат керується ч. 6 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому КМ України. Отже, з огляду на те, що позов задоволено повністю, і позивач була звільнена від його сплати, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави, слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved