Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

У травні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов вказаний позов [PERSON] , [PERSON] (далі по тексту - позивачі) до Київської міської ради, Димерської селищної ради ( далі по тексту - відповідачі) про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що [INFO] померла їхня мати - [PERSON] . Позивачі є спадкоємцями після померлої матері. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження на кожного з позивачів. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири, загальною площею 21,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 0,0985 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, кадастровий номер 3221880400:10:033:6083, адреса: Київська область, Вишгородський район, с/рада Абрамівка, реєстраційний номер об?єкта нерухомості 1032644832000; земельної ділянки, площею 0,0964 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, кадастровий номер 3221880400:10:033:6088, адреса: Київська область, Вишгородський район, с/рада Абрамівка, реєстраційний номер об?єкта нерухомості 1032610832218. Дане майно мати позивачів отримала в спадщину, а саме: [INFO] померла [PERSON] , яка була матір?ю [PERSON] , однак внаслідок тривалої хвороби [PERSON] не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину; ??грошові коштів в сумі 2000 доларів США, які знаходяться на банківському депозитному рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк» разом з нарахованими відсотками; майнових прав на об?єкт нерухомості - складова та невід?ємна частина у вигляді квартири, будівельний номер №179 житлово-офісного комплексу за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:69:136:0013, які виникли на підставі Договору купівлі-продажу № 174/КБ від 03 жовтня 2017 року, укладеного з ТОВ «КИЇВБУДМОНОЛІТ». Позивачами, у строк визначений відповідними статтями Цивільного кодексу України, були складені заяви про прийняття спадщини, засвідчені нотаріально, які в подальшому подані приватному нотаріусу Старобільського нотаріального округу Луганської області Басовій О.В., якою була заведена спадкова справа. Таким чином, позивачі, як спадкоємиці першої черги за законом, є такими що прийняли спадщину. Однак, 04.11.2022 року Басовою Ольгою Володимирівною, державним нотаріусом, завідувачем Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, виконуючи обов?язки завідувача Старобільської державної нотаріальної контори Луганської області винесено Постанову № 02/02-31 про відмову у вчинені нотаріальних дій, яка мотивована тимчасовою окупацією міста Старобільськ Луганської області, зокрема, приміщення, де здійснювала приватну нотаріальну діяльність [PERSON] , а також припинення приватної нотаріальної діяльності [PERSON] по Старобільському районному нотаріальному округу та неможливістю передачі матеріалів спадкової справи. Враховуючи, що позивачі позбавлені права оформити спадкові права, у зв`язку з чим були вимушені звернутись до суду з даним позовом та з урахуванням, поданої заяви про зменшення позовних вимог від 12.12.2023 року, яка надійшла до суду 13.12.2023 року, просили суд: визнати право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] за позивачем - [PERSON] на: на 1/2 частку в праві власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 21,4 кв.м (житлова 12.6 кв.м.); на 1/2 частку в праві власності на земельну ділянку, площею 0,0985 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, кадастровий номер 3221880400:10:033:6083, адреса: Київська область, Вишгородський район, с/рада Абрамівка. реєстраційний номер об' єкта нерухомості 1032644832000; на 1/2 частку в праві власності на земельну ділянку, площею 0,0964 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, кадастровий номер 3221880400:10:033:6088, адреса: Київська область, Вишгородський район, с/рада Абрамівка. реєстраційний номер об?єкта нерухомості 1032610832218; на 1/2 частку майнових прав на об?єкт нерухомості - складова та невід?ємна частина у вигляді квартири, будівельний номер №179 житлово-офісного комплексу за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:69:136:0013. Визнати право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] за позивачем 2 - [PERSON] на: на 1/2 частку в праві власності на квартиру [ADDRESS] ; на 1/2 частку в праві власності на земельну ділянку, площею 0,0985 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, кадастровий номер 3221880400:10:033:6083, адреса: Київська область, Вишгородський район, с/рада Абрамівка, реєстраційний номер об?єкта нерухомості 1032644832000; на 1/2 частку в праві власності на земельну ділянку, площею 0,0964 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, кадастровий номер, 3221880400:10:033:6088, адреса: Київська область, Вишгородський район, с/рада, Абрамівка, реєстраційний номер об?єкта нерухомості 1032610832218; на 1/2 частку майнових прав на об?єкт нерухомості- складова та невід?ємна частина у вигляді квартири, будівельний номер №179 житлово-офісного комплексу за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:69:136:0013. Ухвалою суду від 05.06.2023 року вказаний позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Після виконання вимог ухвали суду від 05.06.2023 року, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2023 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 07 серпня 2023 року. 21.07.2023 року від відповідача - Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області надійшло клопотання, згідної якого Димерська селищна рада не заперечує з приводу задоволення позовних вимог та просить розглянути справу без участі представника ради. 21.07.2023 року від представника відповідача - Київської міської ради надійшов відзив на позов, відповідно до якого представник відповідача просив суд ухвалити рішення відповідно до норм чинного законодавства та проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача. Ухвалою суду від 07.08.2023 року клопотання позивачів про витребування доказів було задоволено. 13.12.2023 року на адресу суду надійшла заява позивачів про зменшення позовних вимог. Ухвалою від 13.12.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу до судового розгляду на 15.01.2024 року, яке було відкладено на 19.01.2024р. Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлялись про дату, час і місце судового засідання у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься заяви позивачів про розгляд справи без їх участі. Також від представників відповідачів наявні клопотання про розгляд справи за їх відсутності та вирішення справи за наявними матеріалами згідно вимог чинного законодавства. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Київ померла мати позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідний актовий запис за №3196 від 08.02.2021 року. Також судом встановлено, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , змінила ім`я на [PERSON] . Також, судом встановлено, що померлій на момент смерті належало майно, а саме: квартира, загальною площею 21,4 кв. м. (житлова 12.6 кв..м.), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй згідно Договору купівлі-продажу квартири від 25.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Влас М.С., 25.11.2016 року, реєстр № 634, реєстраційний номер об?єкта нерухомості: 1096362280000. Також, на момент смерті [PERSON] належала земельна ділянка, площею 0,0985 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, кадастровий номер 3221880400:10:033:6083, адреса: Київська область, Вишгородський район, с/рада Абрамівка, реєстраційний номер об?єкта нерухомості 1032644832000, що належала спадкодавцю згідно даних витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер НВ-3206954552016, виданого 27.07.2016 року управлінням Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області; та Наказу № 10-17688/15-16сг, виданого 29.08.2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області; земельна ділянка, площею 0,0964 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, кадастровий номер 3221880400:10:033:6088, адреса: Київська область, Вишгородський район, с/рада Абрамівка, реєстраційний номер об?єкта нерухомості 1032610832218, яка ввійшла до спадщини згідно заповіту від 20.10.2011 року, який був складений [PERSON] на користь [PERSON] посвідчений державним нотаріусом П?ятої Луганської державної нотаріальної контори Сологобувою Т.І., зареєстрований в реєстрі за №3-763. Судом встановлено та перевірено наявними в матеріалах справи доказами, що як вказували позивачі, вказані земельні ділянки [PERSON] отримала в порядку спадкування після смерті її матері - бабусі позивачів [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] - [PERSON] було подано заяву про прийняття спадщини, і 16.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Приходько Л.М. було відкрито спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 65241843, однак [PERSON] не отримала свідоцтво про право на спадщину. ??Також, померлій належали майнові права на об?єкт нерухомості - складова та невід?ємна частина у вигляді квартири, будівельний номер №179 житлово-офісного комплексу за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:69:136:0013, які виникли на підставі Договору купівлі-продажу № 174/КБ від 03 жовтня 2017 року, укладеного ТОВ «КИЇВБУДМОНОЛІТ» та [PERSON] . Відповідно до п. 4.2 вказаного договору вартість Майнових прав на Об?єкт нерухомості визначена сторонами в сумі 400 627 грн. 61 коп. (чотириста тисяч шістсот двадцять сім гривень 61 коп.). Так, як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2021 року позивачами були складені та нотаріально посвідчені заяви про прийняття спадщини, які в подальшому подані приватному нотаріусу Старобільського нотаріального округу Луганської області Басовій Ользі Володимирівні. Згідно відомостей зі Спадкового реєстру, спадкова справа за № 99/2021, номер у Спадковому реєстрі: 67958324 після смерті [INFO] [PERSON] , була заведена приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Басовою Ольгою Володимирівною. Як вбачається із позовної заяви та як вказували позивачі, 04.11.2022 року державним нотаріусом Басовою О.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тимчасовою окупацією м. Старобільськ Луганської області, зокрема приміщення, де здійснювала свою діяльність приватний нотаріус Басова О.В., а також припинення приватної нотаріальної діяльності [PERSON] , а також відсутністю можливості передання матеріалів спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] . Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України. Положеннями частини 1 статті 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. ст. 1222, 1223ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст.1268, ч. 1,5 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частини третя статті 1296 ЦК України). Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 319, ч.1 ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Законом України від 21 квітня 2022 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» було внесено зміни до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Зокрема, згідно із п.7 ст.1(1) Закону, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. У зв?язку з тимчасовою окупацією міста Старобільськ Луганської області, зокрема, приміщення, де здійснювала приватну нотаріальну діяльність [PERSON] , а також припинення приватної нотаріальної діяльності [PERSON] по Старобільському районному нотаріальному округу Луганської області відповідно до наказу Управління від 05.07.2022 № 93/В «Про припинення приватної нотаріальної діяльності [PERSON] , а також враховуючи, що відповідно до пункту 4.10 розділу IM Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року за №3253/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року за № 1318/18613 (зі змінами), приватний нотаріус, нотаріальна діяльність якого припинена (у тому числі у зв?язку з анулюванням свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю), зобов?язаний протягом одного місяця з дня одержання копії наказу передати до нотаріального архіву усі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса, однак, з урахуванням умов воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України від 24.02.2022 № 2002-ІХ «Про введення воєнного стану в Україні» передача всіх документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса може бути здійснена після закінчення дії воєнного стану та/або припинення обставин, які створюють загрозу життю та здоров?ю на територі області, протягом строку, визначеного частиною п?ятою статті 30-1 Закону України «Про нотаріат» Тобто, [PERSON] не передавала документи нотаріального діловодства та архіву, наразі встановити їх місцезнаходження неможливо. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачами вірно обрано спосіб захисту свого права. Статтею 17 Закону України від 23лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі «Case of Oneryildis v. Turkey» (справа відкрита за заявою №48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Згідно зі ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Виходячи з передбаченого ст.8 Конституції України принципу верховенства права, наведені норми Конституції України надають людині можливість будь-якими незабороненими законом засобами самому захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 15 ЦК України також передбачає право кожної особи на захист своїх цивільних прав та інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 цього ж кодексу право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, вказуючи в якості одного зі способів захисту цивільних прав та інтересів визнання права. Статтею 392 ЦК України також передбачено право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті їхньої матері [PERSON] , яка померла [INFO] , але в зв`язку з тимчасовою окупацією м. Старобільськ та ймовірним знищенням матеріалів спадкової справи № 99/2021 номер у спадковому реєстрі 67958324, вони позбавлені права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, виходячи з того, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, суд вважає, що їх права підлягають захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Оцінюючи дослідженні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Згідно ч.1,3 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved