Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просила виділити в натурі ідеальну частку [PERSON] в розмірі частини в праві спільної часткової власності із спірного житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд по [ADDRESS] , припинивши право спільної часткової власності на виділену частку майна та визначити порядок користування і розпорядження спільною земельною ділянкою площею 998 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] відповідно до часток співвласників. В обґрунтування позову посилається на те, що чоловіку позивачки - [PERSON] , який помер [INFO] , на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку, спадщину прийняли позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] син померлого. Частка позивачки в спадковому майні складає , а частка відповідача . 16.01.2018 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Воробйовою Т.А. на частку спадкового майна, що складається з житлового будинку [ADDRESS] . В цілому житловий будинок [ADDRESS] складається з : літ. «А» загальною площею 92,4 кв.м., житловою площею 53,5 кв.м. до якого прилягають: гараж літ. И, сарай літ К, літня кухня літ. Л, погріб літ. Лпд, душ літ. М, вбиральня літ. Н, огорожа № 2,3,5, споруда № 6,1/2,І,ІІ. Будинок розташовано на земельній ділянці комунальної власності площею 998 кв.м. Проте, в зв`язку із стійкими неприязними стосунками, що склалися між позивачкою та відповідачем, позивачка не має можливості користуватися будинком. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва позивачка була вселена в житловий будинок [ADDRESS] , але фактично проживати в будинку не має можливості, оскільки відповідач відмовляється впускати позивачку в будинок. За таких обставин, позивачка вимушена звернутися до суду з цим позовом про виділ належної їй частки житлового будинку. Окрім цього, просить суд разом з виділом частки в натурі визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташовано вищезазначений житловий будинок. Посилаючись на положення ст.ст. 356,358,364,367 ЦК України, ст.120,158 ЗК України, просила про задоволення позову. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2020 року було визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.06.2021 року за клопотанням позивачки призначено у справі судову земельно-технічну та будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено судовому експерту РТПП Миколаївської області Лесків С.А., в зв`язку з чимпровадження по справібулозупинено. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.10.2021 року поновлено провадження у справі. Судові засідання неодноразово відкладалися через неявку сторін. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.05.2023 року за клопотанням позивачки призначено у справі судову земельно-технічну та будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено судовому експерту РТПП Миколаївської області Лесків С.А., в зв`язку з чимпровадження по справібулозупинено. 22.08.2023 року на адресу суду надійшоввисновокексперта за результатами проведеннясудовоїбудівельно-технічної та земельно-технічноїекспертизи № 125-003від08.08.2023 року, проведений [PERSON] . Ухвалою Центрального районного суду від23.08.2023 року поновлено провадження у справіта призначено\~підготовчесудовезасідання. Протокольною ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року у закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач та його представник\~в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти винесення рішення на підставі змін до висновку експерта № 125-003/1 не заперечували. Відзив не подавали. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є: [PERSON] , якій належить частки домоволодіння на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.01.2018 року та [PERSON] , якому належить частки домоволодіння. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 998 кв.м. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, зазначено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В силу положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до положень статті 356 ЦК Українивласність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивачі та відповідачі є суб`єктами спільної часткової власності. Відповідно дост. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до ч. 1ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 367 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Уразі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Позивачка бажає скористатися своїм правом та виділити у натурі своє майно і визначити порядок користування земельною ділянкою. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно з висновком експерта № 125-003 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 08.08.2023 р. експертом РТПП в Миколаївській області Лесків С.А. провести поділ/виділ житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по [ADDRESS] , на самостійні ізольовані квартири, враховуючи планування, об`ємно планувальні характеристики житлового будинку, інженерні комунікації, згідно ідеальних часток [PERSON] 1/4 частки та між [PERSON] часток, у складі житлових і допоміжних приміщень, регламентованих вимогами ДБН В.2.2-15-2019 «Будівлі і споруди. Житлові будинки. Основні положення» - технічно є можливим. Так, експертом запропоновано один варіант поділу домоволодіння наближених до ідеальних часток співвласників з урахуванням побажання [PERSON] , згідно якого: -у користування співвласника [PERSON] з часткою частини,пропонується виділити: Частина житлового будинку літ. «А»: 1-2 житлова площа19,80 кв.м. Разом: загальна площа 19,80 кв.м. Надвірні узаконені господарські будови: частина №2.3.5- огорожа з воротами. Реальна частка складає 13/100, що на 12/100 часток менше від частки, що ідеально належить або 25/100 частки. У користування співвласника [PERSON] з часткою частини,пропонується виділити: Частина житлового будинку літ. «А» 1-1 коридор пл.. 10,3 кв.м. 1-3 - житлова пл. 17,8 кв.м. 1-4- житлова пл. 15,9 кв.м. 1-5-кухня пл.. 11,20 кв.м. 1-6 коридор пл. 10,1 24 KB.M. 1-7- котельня пл. 7,3 кв.м. Разом: загальна площа - 72,60 кв.м. Надвірні узаконені господарські будови: Літ. «И» - гараж - 1987р. - пл. 36,2 кв.м. Літ. «К»- сарай - 1988р. пл. 19,3 кв.м. 7927 гри Літ. «Л» - літня кухня 2011р. пл.. 7,6 кв.м, Літ. «Лид» погріб - 2011р. пл.. 7,6 кв.м., Літ. «М» - душ - 2011р. пл. 1,5 кв.м., Літ. «Н» - вбиральня пл.. 1,5 кв.м. частини №2,3,5- огорожа з воротами, №6- водяна свердловина, №І, II замощення. Реальна частка складає 87/100, що на 12/100 часток більше від частки, що ідеально належить - або 75/100 частки. Розділ горищного простору за наданому варіанту виділу частки спірногожитлового будинку, виконується співвісне стінам, які розділяють будинок літ. А-1» на окремі частини, що забезпечує доступ кожного із співвласників до приналежної частини перекриття та покрівлі для можливості його обслуговування і ремонту. По приближенному до ідеальних часток співвласників, та відповідно до побажання співвласника [PERSON] : Сума грошової компенсацій, що виплачується співвласником [PERSON] , що отримав реальну частку більше, що ідеально належить (87/100), на користь співвласника [PERSON] (13/100), складає 88 617 грн. По приближеному до ідеальних часток співвласників: Для даного варіанту поділу житлового будинку, необхідно виконати наступні ремонтно-будівельні роботи по переобладнанню спірногожитлового будинку: - закласти дверні отвори з прим. 1-2 в прим. 1-3, вхідний проріз в прим. 1-; - закласти існуючи віконні прорізи в боковій стіні прим. 1-1; - пробити дверні отвори існуючих віконних прорізах в прим.1-1 та прим. 1-2 з улаштування дверного блоку. Перепланування в пропонованому варіанті поділу житлового будинку з пробивкою дверного прорізу в зовнішній капітальній стіні, можлива тільки після Висновку про технічний стан основних конструктивних елементів спірного житлового будинку, виданою спеціалізованою організацією, що мас ліцензію на дослідження основних несучих конструктивів будівель та споруд, і можливості виконання даних ремонтно-будівельних робіт. Крім того, для варіанту, який пропонується, є можливість улаштування нежитлової прибудови до житлового приміщення 1-2 на місті існуючої відкритої веранди літ. №1 з організацією в неї нежитлових додаткових приміщень, а саме: кухні, вбиральні поєднаної та коридору, будівництво прибудови повинне бути виконане згідно розробленого робочого проекту спеціалізованою проектною організацією. У зв`язку з тим, що по пропонованому варіанту поділу житлового будинку та надвірних господарських споруд, в користування співвласника [PERSON] виділяються інженерні комунікації, а саме: опалювання від газового котлу, встановленого в приміщенні котельній літ. 1-7, газопостачання, водопостачання, зливна каналізація, електропостачання, вартість вказаних інженерних комунікацій, визначається в процентному співвідношенні наявності видів інженерного устаткування і впорядкування від ринкової вартості житлового будинку, які вказані в таб. 1-10.1 "Збірника укрупнених показників вартості відтворення об`єктів аналогів для оцінки малоповерхових будинків, будівель та споруд": - газопостачання 1,9%; - водопостачання 1,6%; - каналізація - 1,9%; - ванни з газовим водонагрівачем 2,9%; - електропостачання 3,0%. Загальна вартість інженерного устаткування, яке, на момент дослідження знаходиться в житловому будинку та виділяється в користування співвласника [PERSON] , складає 83448грн. Вартість частини складає 20 862грн. Вказана вартість частин інженерного устаткування є не остаточна для виплати грошової компенсації, так як не включає затрати на проектно-кошторисну документацію на прокладання нових інженерних комунікацій до частин житлового будинку, яка виділяється співвласнику [PERSON] , розробленою проектними організаціями Миколаївгаз По питанню користування земельною ділянкою, згідно висновку експерта № 125-003 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 08.08.2023 р., експертом РТПП в Миколаївській області Лесків С.А., запропоновано один варіант. На земельну ділянку [ADDRESS] площею 998,0 кв.м., правовстановлюючі документи, або Рішення на відвід земельної ділянки під забудову, не надані. В Договорі дарування від21.10.2010 p№3822, вказано: «... земельна ділянка належить до земель державноївласності, ці факти підтверджуються Довідкою за №1194/20, виданою Управліннямземельних ресурсів за №1554 від 06.10.2010 року. Згідно Геодезичної зйомки 60-2013 земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] , виконаної КП ХПП АПБ станом на лютий 2013 року з уточненнями та перемірами в червні 2021 рокуплоща земельної ділянки складає - 998,0 кв.м.з наступними зовнішніми розмірами: - по фасаду по ламаній з прямих 25,33 м; - по лівій межі по ламаній з прямих 53,43 м; - по правій межі по ламаній з прямих - 49,35м; - по тильній стороні по прямій - 20,83 м. Отже, для визначення варіантів порядку користування земельною ділянкою між співвласниками за адресом: [ADDRESS] експертом врахована фактична площа земельної ділянки 998,0 кв.м., якавстановлена згідно геодезичної зйомки земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] , виконаної КП ХПП АПБ станом на червень 2021 року. Bідповідно до 1-го варіанту поділу житлового будинку. На час дослідження, на земельну ділянку [ADDRESS] в натурі є один існуючий в`їзд, а саме:з боку [ADDRESS] через металеві ворота шириною 3,0м. Житловий будинок літ. «А-1» розташований в серединній фасадній частиніземельної ділянки безпосередньо вздовж фасадної межі. Земельні ділянки під городом складаються з двох частин, які розташовані в фасадній частині та примикає до фасадної стіни житлового будинку та в задній торцевій частині. Згідно пропонованого варіанту поділу житлового будинку та надвірних господарських будівель і споруд, співвласнику [PERSON] виділяється частина житлового будинку в фасадній частині без виділу надвірних господарських будівель та споруд, співвласнику [PERSON] пропонується виділити частину житлового будинку в середній та задній торцевій частині, атакож всі надвірні господарські будівлі та споруди. На підставі вимірів, виконаних розрахунків, площі земельних ділянок, що виділяються в користування співвласникам, згідно виконаної геодезичної зйомки земельної ділянки, складає: співвласнику [PERSON] - 277,69 кв.м., зокрема: - під будівлями -39,34 кв.м. - під чистою землею - 238,35 співвласнику [PERSON] - 720,31 кв.м., зокрема: -під будівлями 174,06 кв.м., -під чистою землею 546,25 кв.м. Фактично співвласники будуть користуватися земельними ділянками вдомоволодінні : 1.співвласник [PERSON] - 277,69 кв.м., що на28,19 кв.м. більше від ідеальної долі 249,5 кв.м. 2.співвласник [PERSON] - 720,31 кв.м., що на 28,19 кв.м. менше відідеальної долі - 748,5 кв.м. Лінія розділової межі для даного варіанту виділу частки земельної ділянки будепроходити: - від правої бокової межі вліво вздовж фасадної межі під городом довжиною15,57м. - поворот вверх вздовж лівої бокової межі під городом довжиною - 18,58 м. - далі поворот вправо вздовж внутрішньої розділової межі житлового будинку,орієнтованою на праву бокову зовнішню стіну житлового будинку. - від правої зовнішньої бокової стіни житлового будинку до правої бокової межіділянки довжиною 1,0м. -поворот вниз вздовж правої бокової стіни житлового будинку довжиною - 4,8м. -поворот вправо до правої бокової межі довжиною 7,2м. поворот вниз до фасадної межі під городом довжиною 15,0м. Частина земельної ділянки вздовж лівої бокової стіни відкритої веранди житлового будинку літ. «А» виділяється в користування [PERSON] з правом безперешкодного доступу співвласнику [PERSON] на час виконання ремонтних робіт. Співвласнику [PERSON] необхідно виконати окремий в`їзд з улаштуванням воріт шириною не менш-3,0м, з боку [ADDRESS] . Співвласнику [PERSON] на частину земельної ділянки виділяється існуючий в`їзд через металеві ворота шириною - 3,0м. 11 грудня 2023 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Воробйовим В.Л. було заявлено клопотання про виклик в судове засідання судового експерта РТПП Миколаївської областіЛесків С.А. для надання роз`яснень по висновку №125-003 Судової будівельно технічної та земельно-технічної експертизи від 08.08.2023 року, посилаючись на невідповідність частини висновків судового експерта дійсним обставинам справи, а саме: в висновку експерта визначено, що будинок по [ADDRESS] оснащений склопакетами на всіх вікнах. Це не відповідає дійсності, тільки чотири вікна із 13 мають склопакети; також зазначено, що поли дерев`яні, але вони цементовані; також експерт вказує, що будинок має відвід водопостачання і водовідведення, це не відповідає дійсності. Вода береться в колодязі та відводиться до вигрібної ями.; на туалеті та душовій відсутня покрівля. Така невідповідність висновків експерта впливає на дійсну вартість будинку та вартість матеріалів і робіт для подальшого виконання рішення. Враховуючи вищезазначене, судом 11.12.2023 року було направлено запит судовому експерту Лесків С.А. РТПП Миколаївської області про призначення судового будівельно-технічного дослідження фактичного стану спірного житлового будинку та надвірних господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . На адресу суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судового будівельно-технічного дослідження по письмовому замовленню від 11.12.2023 року судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. № 125-003/1від 09.01.2024 року. Згідно висновку № 125-003/1 від 09.01.2024 року судовим експертом під час візуального обстеження встановлено, що житловий будинок з надвірними господарськими спорудами знаходиться в задовільному стані, експлуатується по прямому призначенню. Технічний стан даних об`єктів нерухомості характеризується як «задовільний» (з відсотком зносу 21-40%), «добрий» (з відсотком зносу 0-20%). Фізичний знос житлового будинку з надвірними господарськими спорудами по [ADDRESS] , згідно даних архівної інвентаризаційної справи МБТІ станом на 22.05.2012 та візуального обстеження, складає: літ. "А" - 1-ноповерховий житловий будинок 55% Надвірні узаконені господарські споруди: Літ. «И»- Гараж 1987р. пл. 36,2 кв.м. - 30%; Літ. «К»- сарай 1988р. пл. 19,3 кв.м. - 10% Літ. «Л» - літня кухня 2011р. пл.. 7,6 кв.м.5% Літ. «Лид» погріб 2011р. пл.. 7,6 кв.м. -5% Літ. «М» - душ 2011р. пл. 1,5 кв.м. -20% Літ. «Н» - вбиральня 2011р. пл.. 1,5 кв.м.- 20% №2,3,5- огорожа з воротами №6- водяна свердловина частина №І, II замощення. Також, судовим експертом зазначено про відсутність невідповідності між фактичним станом житлового будинку літ. «А» господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] на даний час та станом, який відображений в Висновку № 125-003 від 08.08.2023 року. На розмір\~грошової компенсації\~за розбіжність\~між ідеальною\~часткою \~та реальною,\~яку повинен\~виплатити співвласник\~ [PERSON] \~співвласнику [PERSON] ,\~технічний стан,\~який мають\~будівлі та\~споруди на\~даний час, не впливає, так як вартість будівель та споруд в Висновку № 125-003 була прийнята в розрахунку станом на 2012 рік із застосуванням ринкового коефіцієнту, який відповідав на 08.08.2023 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 89 ЦПК України\~визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. ч. 1, 4\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.1\~ст.356 Цивільного кодексу України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Статтею 358 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 та ч.3\~ст.364 Цивільного кодексу України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до\~ст.367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до п. 14 постанови № 20 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Виходячи з аналізу змісту норм статей\~183,\~358,\~364 ЦК України\~можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. А згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов`язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Відповідно до ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 319 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.ч. 3-5 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Частиною 1 статті 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (користувача). Відповідно до ч. ч.1, 2, 4 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що у разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак права власності. Згідно з ч.ч.1,3,4 ст.88 ЗК України - володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди-у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються також у випадку, коли належний особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований належний співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, у зв`язку з чим при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Статтею 107 ЗК України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Враховуючи вищевикладене та аналіз наведених доказів, відсутність заперечень з боку відповідаач, суд дійшов висновку, що наявні усі умови, передбачені ст.ст.358, 364, 367, 377 ЦК України, а відтак, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. при цьому суд враховує згоду позивача на відповідне зменшення реальної ачстки у праві спільної часткової власності на спірне домоволодіння, що виділяється їй в натурі, та відповідно, відсутність запереченнь відповідача щодо виділу йому в натурі більшої за ідеальну частку у праві спільної часткової власності з випалтою іншому співвласнику грошової компенсації вартості зменшення його частки. при цьому вратість такої компенсації визначена висновками експерта та сторонами не оспорюється. За такого, на з відповідача [PERSON] , що отримав реальну частку більше, ніж ідеально належить - 87/100 часток, на корсить позивача , що отримала реальну частку у розмірі 13/100 менше, ніж ідеально їй належить, підлягає стягненню компенсація у розмірі вартості 12/100 часток спірного домоволодіння у розмірі 88 617 грн , а також компенсацію вартсоті 1/4 частини інженерого устаткування, яке на момент дослідження знаходиться в житловому будинку та виділяється у корситування співвласника [PERSON] , у розмірі 20 862 грн., а загалом у розмірі 109 479 грн. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved