Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

20.11.2023 до суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Андрієвський О.А., до Ганнопільської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла [PERSON] (матір позивачки), після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та земельної ділянки (пая), розташованих в с. Великий Скнит та на території Ганнопільської сільської ради. Позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, однак оформити на себе спадщину вона не в змозі, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] . Батьки позивачки отримали дозвіл на забудову садиби і в 1969 році побудували будинок та надвірні будівлі, але за життя з невідомих позивачці причин право власності належним чином не оформили. За таких обставин позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Андрієвський О.А., звернулись до суду та просили визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно житловий будинок [ADDRESS] , яке залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 21.11.2023 року у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 12.12.2023. 12.12.2023 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні на 18.01.2024. 18.01.2024 в призначений час учасники справи до суду не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за їх із позивачем відсутності. Від Ганнопільської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, приймаючи до уваги заяви сторін по справі, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Якимчук І.П. була заведена спадкова справа № 51/2017, яка за ухвалою суду була витребувана та приєднана до матеріалів справи. Так, із спадкової справи слідує, що позивач [PERSON] , є спадкоємицею [PERSON] за заповітом від 06 червня 2012 року. Згідно заповіту, [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, яке буде їй належати на день смерті, крім земельної частки (паю) (державний акт серії Р2 № 840341 від 20.05.2003 Великоскнитською сільською радою), де б воно не було і з чого б не складалось (а.с. 42). [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,4633 га, розташовану на території Великоскнитської сільської ради (а.с. 41, 48). Однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок [ADDRESS] , позивачу неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане майно та рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно (а.с. 4). Як свідчить Витяг від 23.10.2023 № 364 із погосподарської книги виконкому Ганнопільської сільської ради № 5 за 2016-2020 роки та Виписка із вказаної по господарської книги від 13.11.2023 № 380, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належав на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 13, 14). Загальна площа вказаного будинку 79,1 кв.м., житлова площа 46,00 кв.м. (а.с. 15). Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Також у відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Як видно із матеріалів справи, на даний час позивач позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку. Як зазначено в пункті 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду Ураїни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті матері [PERSON] , суд беручи до уваги, що позивач згідно вимогами ЦК України прийняла спадщину, вважає що її позовні вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування права на житловий будинок ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved