Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

У вересні 2023 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко Алла Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 02 вересня 2023 року позивачу стало відомо, що 03 серпня 2023 року приватним виконавцем Овсієнко А.В. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника по виконавчому провадженню №65095800. З постанови стало відомо, що 02 квітня 2021 року приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис № 3838 про стягнення з нього на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість у розмірі 36 494,70 грн. Зазначено, що не було отримано письмової вимоги від ПАТ «Банк Русский Стандарт» та від представника АТ «Банк Форвард» щодо заборгованості, у тому числі відсотків та комісії. Не отримував від приватного виконавця постанову про відкриття виконавчого провадження\~ та виконавчий напис. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, виходячи з того, що вчинений з порушенням норм чинного законодавства. Крім того не є безспірною заборгованість. З огляду на викладене позивач просив суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., вчинений 02 квітня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №3838, таким, що не підлягає виконанню. 14 вересня 2023 року суддею Кіровського районного суду м. Кіровограда відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. У приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. витребувано копію виконавчого напису №3838 від 02 квітня 2021 року, а також копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 вересня 2023 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом. 22 грудня 2023 року на адресу суду надійшли від приватного нотаріуса Буждиганчук Є.Ю. копія виконавчого напису та копії документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк Форвард», А. Караченцевим подано до суду пояснення, відповідно до змісту якого зазначено, що оспорюваний позивачем виконавчий напис видано з додержанням вимог чинного законодавства. Вважає що доводити суду наявність спору з приводу наявності чи відсутності заборгованості за кредитним договором покладається саме на боржника в даному випадку на позивача по справі. Тому оскільки позивачем не надано належних і достатніх доказів, що могли спростувати факт наявності заборгованості позивача перед відповідачем в момент вчинення виконавчого напису, а також спростувати безспірність цих вимог або факт спірності вимог в момент вчинення виконавчого напису. Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні позову. Представник позивача подав клопотання\~ про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився надіслав суду пояснення в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. в судове засідання не з`явилась, своїм правом на надання письмових пояснень по суті позову не скористалася, будь-яких клопотань до суду не надсилала. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. в судове засідання не з`явилась, своїм правом на надання письмових пояснень по суті позову не скористалася, будь-яких клопотань до суду не надсилала. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, ухвалити рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 02 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 3838 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №107815586 від 22 липня 2013 року, укладеним із ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Стягнення заборгованості проводиться за період з 24 грудня 2020 року по 23 січня 2021 року. сума повної заборгованості складає 35 394,70 грн. в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 27 692,37 грн., заборгованість за процентами становить 7702,33 грн., плата за пропуск мінімальних платежів становить 0,00 грн. За вчинення виконавчого запису нотаріусом отримано плату зі стягувача АТ «Банк Форвард» в розмірі 1100 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь АТ «Банк Форвард» складає 36 494,70 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А. В. відкрито виконавче провадження № 65095800 з примусового виконання виконавчого напису. Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначає, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки не було перевірено безспірність суми боргу, вчинено такий на нотаріально не посвідченому договорі. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому, вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Отже, починаючи з 22.02.2017 нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус Буждиганчук С. Ю. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Подібна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105 св 18) та від 03 листопада 2021 року у справі № 461/1940/20 (провадження № 61-13280св21). За таких обставин, оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Також суд враховує, що відповідачем не надано суду нотаріально посвідчений кредитний договір, на підставі якого міг бути вчинений виконавчий напис. Отже, суд дійшов висновку про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1610,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved