Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

14 грудня 2023 року із Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали позовної заяви ТОВ «ФК «Профіт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2023 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2024 року вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що 11 січня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р.38.283.70531, відповідно до умов якого банк надав позичальникові кредит у розмірі 24 100 грн., включаючи страховий платіж, строком на 36 місяців зі сплатою 22,5 % річних від суми кредиту, комісії в терміни та у розмірі, визначених згідно з графіком щомісячних платежів за кредитним договором. Також 11 січня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування життя, вигодонабувачем за яким є ПАТ «Ідея Банк». Грошові кошти у розмірі 20 509 грн. 79 коп. були зараховані 11 січня 2017 року на картковий рахунок відповідача, грошові кошти у розмірі 3 590 грн. 21 коп. було перераховано як страхову премію страховику. 03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 12/90, у тому числі за кредитним договором № Р.38.283.70531 від 11 січня 2017 року. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, чим порушила умови договору. Таким чином, сума заборгованості станом на дату відступлення становить 80 312 грн. 51 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 23 336 грн. 37 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 23 323 грн. 10 коп., заборгованості за комісією у розмірі 21 452 грн., трьох відсотків річних у розмірі 28 765 грн. 18 коп., інфляційних втрат у розмірі 9 693 грн. 49 коп. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 80 312 грн. 51 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р.38.283.70531, відповідно до умов якого банк надав позичальникові кредит у розмірі 24 100 грн., включаючи страховий платіж, строком на 36 місяців зі сплатою 22,5 % річних від суми кредиту, комісії в терміни та у розмірі, визначених згідно з графіком щомісячних платежів за кредитним договором (а.с. 6-7). 11 січня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування життя, вигодонабувачем за яким є ПАТ «Ідея Банк». (а.с. 11). 11 січня 2017 року банком на рахунок відповідача було перераховано грошові кошти у загальному розмірі 20 509 грн. 79 коп. та на рахунок страховика страховий платіж у розмірі 3 590 грн. 21 коп. (а.с. 10). 03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 12/90, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги у тому числі за кредитним договором № Р.38.283.70531 від 11 січня 2017 року (а.с. 21-26). Листом № 1539/2023 від 13 липня 2023 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» повідомило [PERSON] про відступлення права вимоги та про необхідність сплати простроченої заборгованості, яку відповідачем залишено без задоволення (а.с. 16, 17-18). Відповідач умови договору не виконала, кредитні кошти не повернула, тому станом на 03 грудня 2020 року згідно з розрахунком, наданим позивачем, розмір заборгованості становить 68 111 грн. 47 коп. (а.с. 14). Згідно з умовами кредитного договору № Р.38.283.70531 від 11 січня 2017 року відсотки за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості щомісячно протягом періоду до фактичного повернення заборгованості, комісія за обслуговування кредитної заборгованості нараховується у терміни та у розмірі, визначених згідно з графіком щомісячних платежів за кредитним договором (а.с. 6). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № Р.38.283.70531 від 11 січня 2017 року у розмірі 68 111 грн. 47 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 23 336 грн. 37 коп., заборгованості за комісіями у розмірі 21 452 грн. та заборгованості за процентами у розмірі 23 323 грн. 10 коп. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних, суд приходить до такого висновку за наступних підстав. Ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з розрахунком позивача, три відсотки річних за період з 03 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 2 507 грн. 55 коп., інфляційні втрати за період з 01 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року становлять 9 693 грн. 49 коп., що разом становить 12 201 грн. 04 коп., які підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. У позовних вимогах про стягнення з [PERSON] на свою користь трьох відсотків річних у розмірі 28 765 грн. 18 коп. позивачем не обґрунтовано саме такий розмір, оскільки розрахунок, який доданий до позову, містить розмір цієї суми 2 507 грн. 55 коп. Крім того, загальна сума заборгованості не включає в себе вказану позивачем в позові суму заборгованості 3 % річних, тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3 % річних в сумі 26 257 грн. 63 коп. (28 765 грн. 18 коп. - 2 507 грн. 55 коп. = 26 257 грн. 63 коп.) слід відмовити. На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано копію договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28 вересня 2021 року (а.с. 29-34), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Мартиненка В.В. (а.с. 42), копію акту № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги від 11 вересня 2023 року (а.с. 35), а також платіжну інструкцію № 265 від 14 вересня 2023 року про сплату ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 7 000 грн. за професійну правничу допомогу по договору № 28092021-1 від 28 вересня 2021 року та без зазначення, що платіж було проведено за надання професійної правничої допомоги зі складання позовної заяви саме до боржника [PERSON] , оскільки акт № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги від 11 вересня 2023 року, на який посилається позивач, містить зазначення інших боржників, щодо яких було проведено роботу. Таким чином, оскільки стороною позивача не було доведено належними докази, що витрати у розмірі 7 000 грн. було понесено позивачем відповідно до договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28 вересня 2021 року саме по цій справі, вимоги про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» витрат професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. задоволенню не підлягають. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал», складає 82 996 грн. 51 коп. (80 312 грн. 51 коп. + 2 684 грн. = 82 996 грн. 51 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial