Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

Представник позивача звернулася в суд з позовом до відповідача, у якому просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок під літ. "А-1" загальною площею 29,0 кв. м., житловою площею 14,6 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , після смерті [INFO] матері [PERSON] . Мотивувала позовні вимоги тим, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло згадане майно. Повідомила, що на випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не склала. Зазначила, що позивач єдиний зі спадкоємців прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк подав заяву до нотаріуса про прийняття такої. Зауважила, що [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки спадкодавець не зареєструвала право власності на згаданий будинок, а оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно відсутній. З огляду на вказане, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 15 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 30 жовтня 2023 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про долучення письмових доказів та витребування у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Слиш Л.Т. спадкової справи № 14/2023 після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою підготовчого судового засідання від 30 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування спадкової справи, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні 09 січня 2024 року представник позивача [PERSON] надала належним чином засвідчені копії документів з спадкової справи № 14/2023 після смерті [INFO] [PERSON] , які нею самостійно отримані, зокрема заяву про прийняття спадщини за законом та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), просила такі долучити до матеріалів справи, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримала і просили такі задовольнити, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, явку повноважного представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового розгляду не подав. З письмової згоди представника позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20 жовтня 2022 року Виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що [PERSON] померла [INFO] . За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з мотивів позовної заяви, позивач у визначений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, за якою нотаріусом заведено спадкову справу № 14/2023 та встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON] . Відповідно до ст. 382 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Слиш Л.Т. вих. № 208/02-14 від 07 вересня 2023 року, у ньому наголошено про відсутність доказів про реєстрацію за [PERSON] права власності на згадане майно, у зв`язку з чим відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину. Випискою з погосподарської книги, виданої Старосільським старостинським округом Львівського району Львівської області за № 281 від 19 липня 2023 року, встановлено, що згідно з записами погосподарського обліку Старосільського старостинського округу с. Старе Село Давидівської сільської ради, особовий рахунок № [NUMBER] (постійне домогосподарство), за особою [PERSON] , [INFO] , рахується індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] , який збудований у 1960 році. Загальна житлова площа вказаного будинку становить 32 кв. м., житлова площа складається з однієї кімнати та становить 18,10 кв. м. Довідкою Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № ф2/2013 від 21 червня 2023 року стверджується, що реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на 29 грудня 2012 року не проводилася та свідоцтво про право власності не видавалося. Загальна площа житлового будинку становить 29 кв. м., житлова 14.6 кв. м. Нерухоме майно складається з однієї житлової кімнати та кухні. До будинку відносяться літня кухня-сарай "Б", вбиральня "В". З копії технічного паспорту на будинок присадибного типу з господарськими будівлями та спорудами б/н від 21 червня 2023 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] збудований в 1950 році, його загальна житлова площа становить 29 кв. м., житлова площа 14,6 кв. м. Такий складається з однієї житлової кімнати та кухні і до нього відносяться літня кухня-сарай "Б", погріб "пг" вбиральня "В". Оригінали довідки Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № ф2/2013 від 21 червня 2023 року та технічного паспорту на будинок присадибного типу з господарськими будівлями та спорудами б/н від 21 червня 2023 року стороною позивача в судовому засіданні не надано. Таким чином, надані представником позивача докази містять розбіжності (відмінності) один від одного у році будівництва нерухомого майна з різницею у 10 років, а також у площі такого, що не дає можливості ідентифікувати вказаний об`єкт та дійти висновку про його наявність та/або знищення (зруйнування). Положення ст 349 ЦК України визначають, що право власності на майно припиняється в разі його знищення. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed