Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

[PERSON] , (далі позивач, [PERSON] ), звернувся до суду із позовом до [PERSON] , (далі відповідач, [PERSON] ), про розірвання шлюбу, в якому вказав, що з 04.10.2003 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому, у них народився син який на момент подання позову є повнолітнім. Позивач у своїй позовній заяві вказує на те, що стосунки з Відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Причиною погіршення шлюбних відносин є ті обставини, що під час сімейного життя в них все більше стала проявлятись несумісність характерів, принципова відмінність поглядів на сімейне життя, тобто шлюб з Відповідачем виявився невдалим. Як наслідок, це призвело до поступового зникнення почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, Позивач з Відповідачем стали зовсім чужими людьми, а їхній шлюб існує лише формально. На протязі останнього часу кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, між ними взагалі припинені шлюбні відносини та спільне ведення господарства, тобто фактично сім`я припинила своє існування. Сім`я розпалась через відсутність розуміння та відсутність нормальних стосунків як жінки та чоловіка, які б відповідали вимогам ст. 55 СК України, де вказано, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку дій. Позивач з Відповідачем сімейного життя не ведуть з 2022 року до дня подання вказаного позову, шлюбних стосунків не підтримують, а отже подальше збереження шлюбу неможливе. Рішення про розірвання шлюбу Позивач прийняв остаточно і змінювати його не має намірів, оскільки примиритись з Відповідачем вони пробували неодноразово, однак безрезультатно. Враховуючи викладене, заявник просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 04.10.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 89. Ухвалою суду\~від 20.07.2023\~року позовну\~заяву [PERSON] \~прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву. Копія ухвали суду від 20.07.2022 року була направлена відповідачці за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві, а саме: [ADDRESS] . Проте поштове відправлення № 0600232861913 повернулося до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а тому відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки (поштового відправлення) вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, тобто 07.12.2023 року. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.10.2003 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, зроблено актовий запис № 89. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». За час перебування сторін у шлюбі у них народився син який на момент подання позову є повнолітнім. Як вказав позивач, а відповідачка не скористався своїм правом заперечити проти цього, стосунки з Відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Причиною погіршення шлюбних відносин є ті обставини, що під час сімейного життя в них все більше стала проявлятись несумісність характерів, принципова відмінність поглядів на сімейне життя, тобто шлюб з Відповідачем виявився невдалим. Як наслідок, це призвело до поступового зникнення почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, Позивач з Відповідачем стали зовсім чужими людьми, а їхній шлюб існує лише формально. На протязі останнього часу кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, між ними взагалі припинені шлюбні відносини та спільне ведення господарства, тобто фактично сім`я припинила своє існування. Сім`я розпалась через відсутність розуміння та відсутність нормальних стосунків як жінки та чоловіка, які б відповідали вимогам ст. 55 СК України, де вказано, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку дій. Позивач з Відповідачем сімейного життя не ведуть з 2022 року до дня подання вказаного позову, шлюбних стосунків не підтримують, а отже подальше збереження шлюбу неможливе. Рішення про розірвання шлюбу Позивач прийняв остаточно і змінювати його не має намірів, оскільки примиритись з Відповідачем вони пробували неодноразово, однак безрезультатно. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох з подружжя. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1073,60 грн. судового збору. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved