Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 574.. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та припинення спільного проживання й ведення спільного господарства. Від даного шлюбу подружжя дітей не мають. В судове засідання позивач не з`явилась, про місце, дату і час слухання справи повідомлялась своєчасно і належним чином, просила розглядати справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11.08.2016 року Комінтернівським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб 27.10.2001 року, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис № 574. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Положеннями ст. 24 Сімейного Кодексу України, передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені та не можуть бути збережені, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати вирішити в порядку положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved