Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначив, що на підставі рішення виконавчого комітету Щербанівської сільскої ради народних депутатів № 10 від 31.01.1994 [PERSON] оформив право власності на гараж № [NUMBER] у гаражному кооперативі ім. Т. Г. Шевченка в с. Щербані. Згідно рішення заявнику було видано свідоцтво на право особистої власності від 21.02.1994, де було допущено помилку та вказано прізвище власника документу « [PERSON] », а правильно « [PERSON] ». 08.11.2023 заявник звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно для проведення державної реєстрації права власності на гараж, проте було відмовлено в проведенні реєстраційних дій, оскільки заява подана [PERSON] , а документ про право власності видано на ім`я [PERSON] . Як зазначає заявник, виправити вищезазначені записи не є можливим, тому він позбавлений можливості підтвердити в позасудовому порядку факт належності правовстановлюючого документу. Наведені обставини змусили його звернутися до суду із цією заявою з метою належності [PERSON] свідоцтва на право особистої власності від 21.02.1994, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Щербанівської сільської ради народних депутатів від 31.01.1994 за № 10. Ухвалою суду від 11.12.2023 по справі відкрито провадження. В судове засідання заявник та його представник адвокат Ткаченко С. В. не з`явилися, на адресу суду направили заяву про розгляд справи за відсутності заявника та його представника, заяву підтримали та просили задовольнити. 09.01.2024 до суду надійшли письмові пояснення, за змістом яких сільський голова Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області при розгляді заявлених вимог заявника [PERSON] покладається на розсуд суду, висловив прохання розгляду справи за відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що предметом розгляду в даній справі є справи окремого провадження, встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до пункту 5 частини 2\~статті 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~визначено,\~що в\~порядку окремого\~провадження розглядаються\~справи про\~встановлення фактів,\~якщо:\~факти,\~що підлягають\~встановленню,\~повинні мати\~юридичне значення,\~тобто від\~них залежить\~виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав громадян;\~чинним законодавством\~не передбачено\~іншого порядку\~їх встановлення;\~заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Щербанівської сільської ради народних депутатів від 31.01.1994 № 10 (а.с. 12), заявнику [PERSON] оформлено право вланості на гараж № [NUMBER] у гаражному кооперативі ім. Т. Г. Шевченка у с. Щербані, що вбачається з архівного витягу від 30.11.2023 № 01-17/180 (а. с. 13). На підставі рішення виконкому заявнику видано свідоцтво на право особистої власності від 21.02.1994 на ім`я [PERSON] (а. с. 8). Як вбачається з листа Полтавського бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 19.10.2023 згідно матеріалів станом на лютий 2004 р. в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 7 зареєстровано право власності на [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності, видане виконкомом Щербанівської сільскої ради від 21.02.1994 (а. с. 9). Відповідно до копії технічного паспорту від 21.02.1994 гараж № [NUMBER] гаражного кооперативу ім. Т. Г. Шевченка у с. Щербані, оформлений на [PERSON] (а. с. 14-16). Рішенням Щербанівської сільської ради від 22.08.2023 № 100 гаражу № [NUMBER] присвоєно адресу [ADDRESS] (а. с. 17). Згідно довідки від 28.11.2023 № 5442 Щербанівської сільської ради вказується, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, що видано на підставі рішення Щербанівської сільської ради народних депутатів № 10 від 31.01.1994 є власником майна, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а. с. 18). Відповідно із п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності від 21.02.1994, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Щербанівської сільскої ради народних депутатів № 10 від 31.01.1994 для заявника має юридичне значення та встановити його іншим шляхом, аніж судовим не можливо. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності від 21.02.1994 року. Відповідно до ст. 294 ЦПК України судові витрати по справам окремого провадження не відшкодовуються, тому суд відносить судові витрати на рахунок заявника по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved