Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями, за яким позивач просив стягнути з відповідачки 2194200 грн., що є еквівалентом 60000 доларів США по курсу НБУ станом на дату подання позову, в порядку відшкодування матеріальної шкоди. Вимоги про стягнення майнової шкоди позивач мотивував тим, що з вини відповідачки [PERSON] , яка викрала оригінал боргової розписки [PERSON] від 07.06.2019р. про зобов`язання повернення наданої йому [PERSON] позики в розмірі 1607705,64 грн., що є еквівалентом 60000 доларів США по курсу НБУ зі строком до 30.11.2019р., він фактично був позбавлений можливості отримати від боржника грошові кошти надані у позику, незважаючи на закінчення строку повернення позики ще 30.11.2019 року. Ухвалою від 07.08.2023р. задоволено заяву представника позивача та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, належне відповідачці [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрована та проживає: [ADDRESS] ) у межах ціни позову, а саме: 2 194 200 (два мільйони сто дев`яносто чотири тисячі двісті) гривень 00 коп., що є еквівалентом 60 000 (шістдесят тисяч) доларів США по курсу НБУ станом на дату подання позовної заяви в порядку відшкодування матеріальної шкоди; на корпоративні права, які належать відповідачці [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрована та проживає: [ADDRESS] ) у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Гранд ойл плюс" (ідентифікаційний номер юридичної особи - 42684089); на грошові кошти відповідачки [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрована та проживає: [ADDRESS] ), які знаходяться на банківських рахунках, що належать [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрована та проживає: [ADDRESS] ) відкритих у банківських установах України, у межах ціни позову, а саме: 2 194 200 грн, що є еквівалентом 60 000 доларів США по курсу НБУ станом на дату подання позовної заяви в порядку відшкодування матеріальної шкоди. Ухвалою від 17.08.2023р. позовна заява прийнята до розгляду, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 27.09.2023р. Відзив на позовну заяву від відповідачки та її представника до суду не надходив. Ухвалою від 27.09.2023р. підготовче засідання було закрите, справа призначена до судового розгляду по суті. Ухвалами від 23.10.2023 року задоволено клопотання представника позивача про забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти відповідачки [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрована та проживає: [ADDRESS] ), які знаходяться на банківських рахунках, що належать [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрована та проживає: [ADDRESS] ) відкритих у банківських установах України, у межах ціни позову, а саме: 2 194 200 грн, що є еквівалентом 60 000 доларів США по курсу НБУ станом на дату подання позовної заяви в порядку відшкодування матеріальної шкоди, та на все рухоме та нерухоме майно, належне відповідачці [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрована та проживає: [ADDRESS] ) у межах ціни позову, а саме: 2 194 200 (два мільйони сто дев`яносто чотири тисячі двісті) гривень 00 коп., що є еквівалентом 60 000 (шістдесят тисяч) доларів США по курсу НБУ станом на дату подання позовної заяви в порядку відшкодування матеріальної шкоди. Судове засідання призначене на 01.11.2023р. за клопотанням представника позивача перенесено на 15.11.2023р. 15.11.2023р. на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи ухвали Миколаївського апеляційного суду від 28.09.2023р. про скасування ухвали слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.08.2023р., скасування постанови старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Батурського А.В. від 18.07.2023р. про закриття кримінального провадження №12023152110000536 від 05.05.2023р. та направлення матеріалів кримінального провадження для проведення досудового розслідування, та рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.11.2023р. у справі №484/782/23 про усунення перешкоди в користуванні житловим будинком шляхом вселення [PERSON] до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] перешкод у користуванні вказаним будинком, а також надати йому ключі від вхідних дверей житлового будинку. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилися, хоча про місце, день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі. В судовому засіданні представник позивача адвокат Кізік А.М. підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Порхун В.М. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову повністю через його безпідставність. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 07.06.2019 року позивач [PERSON] надав у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 1607705,64 грн., що є еквівалентом 60000 доларів США по офіційному курсу НБУ на дату підписання розписки, що підтверджується копією розписки (а.с. 6). Оригінал вказаної розписки позивач надати суду не має можливості через неправомірні дії відповідчки [PERSON] , яка вчинила крадіжку його майна, в тому числі і оригіналу розписки [PERSON] від 07.06.2019р., що знаходилось в будинку по [ADDRESS] , де вони проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 01.01.2012 року по 30.08.2019 року. На підтвердження звернення позивача до правоохоронних органів до позову додано копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію о5.05.2023 року кримінального провадження 12023152110000536 за ч. 3 ст. 185 КК України, з якого вбачається, що 04.05.2023 до чергової частини Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло звернення [PERSON] про те, що він вважає, що впродовж жовтня-листопада 2019 року його колишня цивільна дружина [PERSON] з сейфу, який находився всередині будинку по [ADDRESS] , де вони раніше спільно проживали, таємно викрала грошові кошти, боргову розписку, колекційну рушницю та його особисті речі (а.с. 8). Крім того, представником позивача надано копію ухвали Миколаївського апеляційного суду від 28.09.2023 року згідно якої скасовано ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.08.2023р. Постановлено нову ухвалу, за якою скасовано постанову старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Батурського А.В. від 18.07.2023р. про закриття кримінального провадження №12023152110000536 від 05.05.2023р. та направлено матеріали кримінального провадження для проведення досудового розслідування СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області (а.с. 96-98). На підтвердження факту спільного проживання з 01.01.2012 року по 30.08.2019 року однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу до позову додано копію рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.04.2023р. у справі №484/5407/19, яке станом на момент розгляду справи не набуло законної сили та знаходиться на перегляді в Миколаївському апеляційному суді (а.с. 12-20). На підтвердження усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення представником позивача долучено до матеріалів справи копію рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.11.2023р. у справі №484/782/23, яке станом на момент розгляду справи не набуло законної сили та знаходиться на перегляді в Миколаївському апеляційному суді (а.с. 100-101). На думку позивача саме протиправні дії відповідачки стали причиною втрати оригналу розписки [PERSON] від 07.06.2019 року, отже саме вона має відшкодувати йому завдану шкоду в розмірі 2194200 грн., що є еквівалентом 60000 доларів США по курсу НБУ станом на дату подання позову. Згідно з частиною першою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Згідно з цивільним процесуальним законом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача. Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини завдавача шкоди. При цьому особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач має довести факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. У постанові від 26 квітня 2022 року у справі № 564/973/19 Верховний суд вказав, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана особі і майну громадянина або завдана майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Розглядаючи спір про відшкодування завданої шкоди, суд повинен з`ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв`язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками. До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, а відповідач має спростувати наявність своєї вини. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Згідно з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частинами другою, третьою статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів уїх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час розгляду справи позивачем не надано докази, які б доводили вину саме відповідачки у вчиненні дій, наслідком яких завдано шкоду позивачу, а також причинно-наслідкового зв`язку між крадіжкою та діями відповідачки та заподіяною майновою шкодою. Надані ксерокопії рішень Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.04.2023р. у справі №484/5407/19 та від 01.11.2023р. у справі №484/782/23, які не набули законної сили, не мають преюдиційного значення під час розгляду вказаної справи та не можуть бути визнані судом в якості доказу. Оцінюючи надані суду докази з точки зору їх належності, достатності, допустимості і взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Судом в даному випадку на підставі наданих доказів не встановлено будь-яких порушень прав чи інтересів позивача відповідачкою, їх обмеження чи невизнання з боку відповідачки, а відтак відсутні підстави для застосування будь-якого способу захисту такого права. З огляду на такі обставини відсутні підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивача, в тому числі і по сплаті судового збору, відшкодуванню не підлягають. Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. З урахуванням зазначеного, слід скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалами Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.08.2023р., від 23.10.2023р. у даній справі. Враховуючи викладене, та

Outcome: dismissed