Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

28.09.2023 КП «Чернігівводоканал» звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому, зменшивши позовні вимоги, просить стягнути із [PERSON] заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 7 818 грн 71 коп. за період з 13.08.2020 по 01.09.2023. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , та споживачем послуг з водопостачання і водовідведення, які надає позивач. Відповідач своєчасно і в повному обсязі не здійснював плату за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку відповідачем не погашена. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 31.10.2023. Ухвалою суду від 16.10.2023 клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення. 16.10.2023 відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи це тим, що квартира, за якою виникла заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення, 08.02.2014 була продана на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна, а 10.02.2014 приватним нотаріусом Завалієвим А.А. було внесено запис про право власності, згідно якого власником спірної квартири є [PERSON] . Відповідач стверджує, що після прилюдних торгів у спірній квартирі не проживає, знята з реєстрації і послуг не споживає. Крім цього, відповідач просить застосувати строк позовної давності у три роки до заявлених позовних вимог. 31.10.2023 розгляд справи відкладено на 21.11.2023 у зв`язку з клопотанням представника позивача. 21.11.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 13.12.2023 у зв`язку з клопотанням представника позивача. 13.12.2023 у судовому засіданні продовжено перерву до 03.01.2024 у зв`язку з клопотанням відповідача та витребуванням доказів; прийнято заяву представника позивача про зменшення позовних вимог. 03.01.2024 у судовому засіданні продовжено перерву до 11.01.2024. 12.01.2024 у судовому засіданні продовжено перерву до 18.01.2024. У судовому засідання представники позивача позовні вимоги підтримали, відповідач позов не визнала. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення для об`єктів усіх форм власності. Позивач надає послуги з водопостачання і водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Власником даної квартири у спірний період була відповідач, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 08.09.2014 у справі № 750/1689/14 та рішенням Чернігівського апеляційного суду від 13.08.2020 у справі № 750/973/19. За твердженням позивача, відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих\~послуг належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 7 818 грн 71 коп. за період з 13.08.2020 по 01.09.2023, що підтверджується розрахунком (а.с. 16). Згідно зі статтею 322 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ. Зокрема, цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 зазначеного Закону докомунальних послуг належать, зокрема, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Згідно з частиною першою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з частиною першою\~статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом статті 12\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» відсутність договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє споживача від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на споживачів покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з положеннями частин першої - четвертої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина перша статті 82 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач надав [PERSON] послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в повному обсязі та належної якості, які вона своєчасно не оплатила. Доводи відповідача провідключення каналізаційного випуску за адресою: [ADDRESS] знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду лише частково. Так, позивач визнає, що водовідведення у квартирі відповідача перекрито з березня 2020 року.Згідно акта№478 від 05.03.2020 дійсно проведено відключення каналізаційного випуску у квартирі відповідача, проте в подальшому при перевірці закриття каналізаційних випусків встановлено, що каналізаційний випуск відкритий, а запірний елемент зміщений, на підтвердження чого позивачем надані копії актів № 194 від 10.06.2020, № 621 від 18.01.2021, № 729 від 12.03.2021, № 950 від 06.07.2021, № 1127 від 29.09.2021, № 1445 від 24.08.2022, № 1899 від 24.03.2023, № 2262 від 18.09.2023, № 2373 від 03.11.2023. У зв`язку із запереченнями [PERSON] щодо допустимості зазначених актів, за згодою сторін судом наданий час для перевірки за участю відповідача можливості зливу води у квартирі, проте у наступному судовому засіданні відповідач підтвердила пояснення представника позивача про свою відмову у допуску до квартири для перевірки факту відкриття запірного елементу у каналізаційному випуску. Крім прав Цивільним процесуальним кодексом України (частина друга статті 43) на учасників справи покладені і обов`язки: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів (частина 11 статті 83 ЦПК України). Відповідач не виконала встановлені пунктами 2, 4, 7 частини другої статті 43 ЦПК України процесуальні обов`язки, та не скористалася передбаченим частиною 11 статті 83 ЦПК України процесуальним правом просити виключити вищевказані копії актів з числа доказів, а томунемає правових підстав не брати до уваги надані позивачем акти та вважати доводи позивача про надання ним послуги з водовідведення спростованими. Позивач, уточнивши позовні вимоги у заяві від 13.12.2023, просив стягнути заборгованість за період з 13.08.2020 по 01.09.2023 в загальній сумі 7 818 грн 71 коп. При цьому, за розрахунком позивача, борг відповідача за послуги з водовідведення становить 4\~066,49 грн (а.с. 105). 15.10.2023 відповідачем подано письмову заяву про застосування позовної давності (а.с. 34). За приписами статті 256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України). Позивач звернувся до суду з позовною заявою 28.09.2023, у зв`язку з чим позов належить задовольнити частково, стягнувши з відповідача 3 981,56 грн (7\~818,71 грн 304,04 грн 84,93 грн) заборгованості за послуги з водовідведення за період з вересня 2020 року по серпень 2023 року. Щодо вимог про стягнення заборгованості з водопостачання суд зазначає наступне. Як зазначено позивачем у додаткових поясненнях від 15.01.2024, відповідно до його даних наступний строк повірки приладу обліку, встановленого за адресою: [ADDRESS] , настав 01.04.2014, відповідачу разом з квитанцією у травні 2014 року було направлене повідомлення про необхідність проведення повірки приладу обліку. У зв`язку з тим, що повірку не було проведено, з 01.09.2014 нарахування було переведено на нормативне водоспоживання. У зв`язку зі спливом досить тривалого періоду часу (майже 10 років) докази направлення повідомлення споживачу про необхідність проведення повірки та переведення на нормативне водоспоживання у КП «Чернігівводоканал» не збереглись, однак, і строк стягнення заборгованості не охоплює той період. Відповідно до частини третьої статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 (в редакції від 10.06.2012) порядок подання фізичними особами, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов`язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 № 474 затверджений Порядок подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, відповідно до якого виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем (п.7); споживач забезпечує у зазначений в повідомленні строк доступ представника виконавця до засобу вимірювальної техніки. У разі неможливості споживача у зазначений строк забезпечити доступ представника виконавця до засобу вимірювальної техніки для проведення його періодичної повірки споживач не пізніше ніж за 10 календарних днів до настання такого строку інформує про це виконавця шляхом надсилання рекомендованого листа з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання виконавцем відповідної інформації. Інший строк доступу до засобу вимірювальної техніки споживач та виконавець узгоджують, зокрема шляхом обміну листами (п.9); представник виконавця пред`являє споживачеві направлення, видане йому виконавцем, для проведення періодичної повірки або ремонту засобу вимірювальної техніки, а також у разі потреби демонтажу такого засобу. Демонтаж засобу вимірювальної техніки проводиться представником виконавця виключно у присутності споживача та оформляється актом за формою згідно з додатком 2 (п. 9); до початку демонтажу засобу вимірювальної техніки представник виконавця: здійснює огляд засобу вимірювальної техніки щодо відсутності механічних пошкоджень та ознак самовільного втручання в його роботу; перевіряє наявність та цілісність пломб, стан різьбових з`єднань, наявність відбитків повірочного тавра (п. 10); на час проведення періодичної повірки або ремонту засобу вимірювальної техніки виконавець встановлює тимчасовий засіб вимірювальної техніки (п. 11); після демонтажу засобу вимірювальної техніки виконавець забезпечує його транспортування для проведення періодичної повірки або ремонту (п. 12); у разі проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки у місці його експлуатації демонтаж такого засобу не проводиться (п. 13); після проведення періодичної повірки або ремонту виконавець у строк, зазначений в акті про демонтаж засобу вимірювальної техніки, забезпечує транспортування засобу вимірювальної техніки для його монтажу. Транспортування засобу вимірювальної техніки здійснюється таким чином, щоб не вплинути на його метрологічні характеристики (п. 14); споживач забезпечує у строк, зазначений в акті про демонтаж засобу вимірювальної техніки, доступ представника виконавця до місця монтажу засобу вимірювальної техніки. У разі неможливості споживача у зазначений строк забезпечити доступ представника виконавця до місця монтажу засобу вимірювальної техніки споживач не пізніше ніж за п`ять календарних днів до настання такого строку інформує про це виконавця шляхом надсилання рекомендованого листа з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання виконавцем відповідної інформації. Інший строк доступу до місця монтажу засобу вимірювальної техніки споживач та виконавець узгоджують, зокрема шляхом обміну листами (п. 15); представник виконавця, який прибув для проведення монтажу засобу вимірювальної техніки, пред`являє споживачеві відповідне направлення, видане йому виконавцем. Монтаж засобу вимірювальної техніки проводиться представником виконавця виключно у присутності споживача та оформляється актом за формою згідно з додатком 3 (п. 16); опломбування засобу вимірювальної техніки здійснюється представником виконавця у день його монтажу, про що зазначається в акті про монтаж засобу вимірювальної техніки (п. 17). Згідно з пунктом 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (в редакції від 11.11.2011) засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Як убачається зі змісту підпункту 6 пункту 29 та підпункту та підпункту 4 пункту 32 зазначених вище Правил, праву споживача на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку кореспондує обов`язок виконавця контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж. Аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що за наявності у квартирі засобу обліку гарячої води оплата за надані послуги здійснюється згідно з показаннями такого засобу, за винятком випадку виявлення його несправності, що не підлягає усуненню. Не проведення виконавцем періодичної повірки засобу обліку води не є підставою для неврахування його показників, так як забезпечення проведення повірки було обов`язком виконавця послуг і невиконання ним такого обов`язку не повинно мати негативних наслідків для споживача. Посилання позивача на належне повідомлення відповідача про настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки шляхом надсилання рахунків про сплату з відповідною інформацією не можна вважати належним повідомленням позивача, оскільки в такому разі відсутні підтвердження отримання таких повідомлень, які і не були надані відповідачем на підтвердження своїх доводів. Без надання підтверджень належного повідомлення позивача про настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки і невжиття заходів щодо своєчасної повірки засобу обліку води, встановленого у квартирі, дії позивача щодо нарахування вартості послуг з постачання гарячої води по місячній нормі споживання є безпідставними, а відповідно доводи позову в частині стягнення заборгованості з водопостачання за нормами споживання є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Отже, позов належить задовольнити частково, стягнувши із [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з водовідведення у сумі 3 981,56 грн за період з вересня 2020 року по серпень 2023 року. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог (51%).

Outcome: partial