Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якій просить стягнути з відповідача прострочену суму боргу по кредиту за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №201 від 18.08.2020 станом по листопад 2023 року включно в розмірі 8641,13 грн., суму заборгованості по відсотках із застосуванням процентної ставки 54% річних за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №201 від 18.08.2020 за лютий 2022 року по листопад 2023 року включно в розмірі 8295,50 грн., суму заборгованості по відсотках із застосуванням процентної ставки 90% річних за договором споживчою кредиту (пенсійний) ПД №201 від 18.08.2020 за березень 2021 року по 23 лютого 2022 року включно в розмірі 1119,03 грн. та судових витрат в сумі 2684 грн., обґрунтовуючи тим, що відповідач не виконував вчасно в повному обсязі умови договору та допустив утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погасив. Представник позивача Стацевич С.К. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання жодного разу не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов, не надавав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18.08.2020 між [PERSON] та КС «Лозівський взаємний кредит» було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД №201. Позичальнику було надано кредит у сумі 10300 грн. під 54% річних, загальним строком на 24 місяці, з обов`язком погасити кредит до 18.08.2022 згідно графіку. У разі порушення строку погашення кредиту, але не раніше 1 числа, наступного за місяцем, в якому повинно було відбутися погашення кредиту, на прострочену суму платежу нараховуються 90% річних (тип процентної ставки - фіксована). Відповідно до довідки про стан заборгованості по кредиту за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №201 від 18.08.2020 по листопад 2023 включно складає 8641,13 грн. Відповідно до довідки про нарахування та сплату відсотків за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №201 від 18.08.2020 позичальника за період з лютого 2022 року по листопад 2023 року із застосуванням процентної ставки 54% річних заборгованість складає 8295,50 грн. Відповідно до довідки про нарахування та сплату відсотків із застосуванням процентної ставки 90% річних за весь час прострочення боржником платежів за період з березня 2021 по 23 лютого 2022 року по кредиту за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №201 від 18.08.2020 заборгованість складає 1119,03 грн. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобов`язання. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За ч.1,2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобов`язання. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved