Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вимоги мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем 22 листопада 2021 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що сімейне життя між ними не склалось. В даний час шлюб існує лише формально. Ведення спільного господарства припинено. Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам кожного з них. На підставі наведеного просить розірвати шлюб. Представник позивача у письмовій заяві просить розглянути справу без участі сторони позивача, вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк не подав. Відтак, суд вбачає за можливе розглянути справу за її відсутності, та згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК ухвалює заочне рішення. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 листопада 2011 року, шлюб зареєстровано Гораймівською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 11 (а.с. 11). Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, шлюб існує лише формально. З огляду на характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, беручи до уваги заперечення позивача щодо збереження шлюбу та враховуючи вимоги ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі статті 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved