Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

У жовтні 2023 року законний представник малолітнього [PERSON] - [PERSON] (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Здолбунівський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (далі - третя особа), просила зняти арешт з нерухомого майна, що належало [PERSON] , померлому [INFO] , яке зазначено 27.04.2015 за номером запису про обтяження 9499217 (спеціальний розділ), накладеного постановою відділу державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборонено на його відчуження, ВП [NUMBER] від 23.04.2015. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , з яким позивач [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] народився спільний син - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняв [PERSON] . Приватний нотаріус БондаренкоО.В. своєю постановою від 12.07.2023 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим що під час здійснення перевірки про наявність обтяжень було виявлено зареєстрований арешт на все майно спадкодавця, накладений 02.11.2012 в Єдиному реєстрі відчуження об`єктів нерухомого майна за № 13200205 та арешт на все майно спадкодавця, накладений 27.04.2015 року в реєстрі речових прав за № 9499217. 18.10.2023 постановою заступника начальника Здолбунівського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Журавським Н.М. знято арешт з майна боржника [PERSON] у ВП № [NUMBER] за виконавчим листом № 1708/1005/12 від 21.08.2012 (реєстраційний номер обтяження 13200205 від 02.11.2012). Вказані арешти накладені в межах виконавчих проваджень Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області. Позивач звернулася до третьої особи з заявою щодо надання інформації з питання звільнення спадкового майна спадкодавця з-під арешту. Листом від 30.06.2023 третя особа повідомила, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 562/2973/13-ц від 11.04.2014. Враховуючи, що станом на 29.06.2023 виконавчий збір не сплачено, тому підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні. Третя особа не заявила у встановлений строк свої вимоги до спадкоємців в нотаріальну контору щодо сплати виконавчого збору, що є підставою для задоволення позовних вимог. Наявність арешту нерухомого майна спадкодавця [PERSON] за відсутності відкритого виконавчого провадження позбавляє можливості прийняти та оформити спадщину і відповідно є перешкодою для здійснення малолітнім [PERSON] права власності на спадкове майно, яке він набув в порядку спадкування відповідно до законодавства. У зв`язку з цим вона вимушена звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 03.11.2023 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В письмових поясненнях від 03.01.2024 представник третьої особи просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що у відділі з 23.04.2015 на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 562/2973/13-ц від 11.04.2014 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» боргу у розмірі 11480,38 доларів США та 1291,66 грн. судового збору. 15.09.2015 державним виконавцем винесено постанову про розшук транспортного засобу Honda Civic, н.з. [NUMBER] , який належав [PERSON] , з метою його вилучення та подальшої реалізації в рахунок погашення боргу. 26.07.2018 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану у зв`язку з тим, що транспортний засіб, оголошений у розшук, не виявлено протягом року з дня такого оголошення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з цих підстав арешт з майна боржника не знімається. Незважаючи на наявність довідки ПАТ«Райффайзен банк Аваль» від 02.03.2021 про відсутність у [PERSON] заборгованості перед цією банківською установою, питання стосовно сплати виконавчого збору не вирішене, тому підстави для зняття арешту з майна відсутні. В судове засідання сторони та представник третьої особи не з`явилася. Представник позивача - адвокат Цісар І.В. подала до суду заяву від 09.01.2024, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без участі позивача та представника позивача. Представник відповідача надіслав до суду заяву від 13.11.2023, просив розглянути справу без участі представника АТ «Райффайзен Банк». Представник третьої особи Журавський Н.М. подав до суду клопотання від 09.01.2024 про розгляд справи без участі представника третьої особи. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що в старшого державного виконавця відділу ДВС Здолбунівського районного управління юстиції Журавського Н.М. на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №562/2973/13-ц від 11.04.2014 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ«Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 11480,38 доларів США та 1291,66 грн. судового збору. В межах вказаного виконавчого провадження накладено арешт на все нерухоме майно боржника. 15.09.2015 державним виконавцем винесено постанову про розшук транспортного засобу Honda Civic, н.з. [NUMBER] , який належав [PERSON] 26.07.2018 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану у зв`язку з тим, що транспортний засіб, оголошений у розшук, не виявлено протягом року з дня такого оголошення. 02.03.2021 представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з заявою до начальника Здолбунівського районного відділу ДВС, згідно якої на виконанні у Здолбунівському районному відділі ДВС перебувало провадження по виконанню виконавчого листа № 562/2973/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 16.08.2007. Повідомив, що станом на 02.03.2021 врегульовано заборгованість по вказаному кредитному договору та відсутні фінансові зобов`язання перед АТ «Райффайзен Банк Аваль». [INFO] помер [PERSON] , який є батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] мати [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.07.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я малолітнього [PERSON] , [INFO] з підстав виявлення зареєстрованого арешту на все майно спадкодавця - [PERSON] . Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37). У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22). Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому за правилами частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України. Так, відповідно до статті 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів до спадкоємців боржника. Разом з тим, необхідно враховувати, що оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню виконавчого збору включаються до складу спадщини, підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Згідно з статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Отже, правовідносини, що виникли між третьою особою та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника. Враховуючи ту обставину, що у передбачені статтею 1281 ЦК України строки із вимогами до спадкоємця боржника [PERSON] відповідач АТ «Райффайзен Банк», третя особа - Здолбунівський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області не зверталися, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи також те, що позивачка не позбавлена в установленому законом позасудовому порядку, у випадку зняття арешту з майна, набути для малолітнього [PERSON] спірне майно у власність, в зв`язку з чим вимоги про визнання за ним права власності на майно не заявлялись. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2023 року у справі № 569/25676/21.

Outcome: approved