Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

04.07.2023 року до суду за підсудністю, визначеною ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.06.2023 року, надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації. 02.10.2023 року представник позивача Кадук В.В. подала на адресу суду уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути солідарно з ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23», ТОВ «КАССІС МІЛТ», ТОВ «КВІНТЕР СОЛ» на користь [PERSON] суму нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 27 052,40 грн. компенсацію за несвоєчасний розрахунок по заробітній платі у розмірі 405,79 грн., суму середнього заробітну за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 50 993,80 коп, що загалом складає 75 541, 99 грн., а також витрати за надання правової допомоги в розмірі 9 662 грн. В обґрунтування уточненого позову зазначає, що у період з 01.03.2017 по 13.02.2023 [PERSON] працювала на посаді машиніста крана 5-6 розряду у ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ». 13.02.2023 р. [PERSON] було звільнено на підставі наказу № 2/5у від 13.02.2023 р. за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільнені їй не була виплачена частина нарахованої заробітної плати у розмірі 27 252, 40 грн. Остання виплата заробітної плати здійснена 27.12.2022. З 01.011.2023 по 13.02.2023 (день звільнення) жодної виплати заробітної плати здійснено не було. 23.03.2023р. Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано судовий наказ № 212/1936/23 про стягнення з ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» на користь [PERSON] нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати. 03.04.2023 ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» здійснив частковий перерахунок та перерахував 200 грн. невиплаченої заробітної плати. Однак ухвалою суду від 07.04.2023 вищевказаний судовий наказ було скасовано за заявою ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ», оскільки вбачався спір про право. У зв`язку з вищезазначеним сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати позивача складає 27 052,40 грн. (27 252,40 грн. - 200 грн. = 27 052,40 грн.), яку позивач просить стягнути з відповідача. Також позивач вважає, що у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні роботодавець повинен сплатити середній заробіток в розмірі 50 993,80 грн., а також компенсацію за несвоєчасний розрахунок в розмірі 405,79 грн. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.07.2023 позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.07.2023 задоволено клопотання представника позивача про витребування з ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» доказів. 18.07.2023 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про заміну первісного відповідача ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» на належного відповідача ТОВ «Промислові-ремонти», уточнена позовна заява та клопотання про витребування доказів. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.07.2023 задоволено клопотання представника позивача про заміну первісного відповідача ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» на належного відповідача ТОВ «Промислові-ремонти». Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.07.2023 задоволено клопотання позивача про витребування з ТОВ «Промислові-ремонти» доказів. 04.08.2023 на адресу суду від представника відповідача - ТОВ «Промислові-ремонти» надійшло клопотання про заміну відповідача ТОВ «Промислові-ремонти» на належного відповідача ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23». 06.09.2023 на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо клопотання ТОВ «Промислові-ремонти» про заміну відповідача ТОВ «Промислові-ремонти» на належного відповідача. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2023 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Промислові-ремонти» про заміну відповідача ТОВ «Промислові-ремонти» на належного відповідача ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23». 22.09.2023 на адресу суду від представника відповідача - ТОВ «Промислові-ремонти» надійшло клопотання про заміну відповідача ТОВ «Промислові-ремонти» на належного відповідача ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23». Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.09.2023 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Промислові-ремонти» про заміну відповідача ТОВ «Промислові-ремонти» на належного відповідача ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23». 02.10.2023 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача, клопотання про поновлення строку на подання уточненного позову та заяви про залучення співвідповідача та уточнена позовна заява. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2023 задоволено клопотання представника позивача про залучення у якості співвідповідачів ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23», ТОВ «КЛАССІС МІЛТ», ТОВ «КВІНТЕР СОЛ». Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2023 прийнято до розгляду змінену позовну заяву від 02.10.2023р., продовжено подальший розгляд справи за зміненим позовом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Позивач та представник позивача про судовий розгляд справи повідомлені належним чином. Представник відповідача ТОВ «Промислові-ремонти» про судовий розгляд справи повідомлений належним чином, подав на адресу суду клопотання про заміну відповідача. Відзив на позовну заяву не подав. Представник відповідача ТОВ «Кларікс РЕМ 23» про судовий розгляд справи повідомлений належним чином, подав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі. Відповідачі ТОВ «КАССІС МІЛТ», ТОВ «КВІНТЕР СОЛ»про судовий розгляд справи повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку. Відзив на позовну заяву не подали, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що [PERSON] з 01.03.2017р. по 13.02.2023р. працювала у ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» на посаді машиніста крана 5-6 розряду, наказом № 2/5у від 13.02.2023 р. звільнена за угодою сторін, згідно з п. 1 ст. 36КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки позивача, а.с. 9-12. Згідно довідки ТОВ «Промислові ремонти» № 2/05/08 від 10.02.2023 виданої [PERSON] дохід останньої за період з 01.08.2022р. по 31.01.2023р. склав 82 325,38 грн., а.с. 13 ТОВ «Промислові ремонти» здійснено нарахування [PERSON] оплати відпустки та компенсації за невикористану відпустку в загальному розмірі 15 737,92 грн. та на кінець лютого рахується борг за підприємством в розмірі 27 252,40 грн. Позивачем у позовній заяві зазначено про сплату роботодавцем 200 грн. боргу по заробітній платі, а.с. 14. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 20.06.2023, товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові-ремонти» є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти», а.с. 33-36 Крім того, ТОВ «Промислові-ремонти» зазначено як одного з правонаступників ТОВ «Кларікс Рем 23», при цьому останнє не є правонаступником жодної юридичної особи, як вбачається з відповідного витягу з ЄДРПОУ. Також, як вбачається з наданої відповідачем копії Рішення № 07/03 єдиного учасника ТОВ «Промислові ремонти», 07.03.2023 було вирішено виділити з ТОВ «Промислові ремонти» - ТОВ «Промислові-ремонти» та передати останньому активи та пасиви у вигляді майна ТОВ «Промислові ремонти» згідно з розподільчого балансу. Відповідно до копії Рішення № 1 єдиного засновника про створення ТОВ «Промислові-ремонти», що створено в результаті виділу з ТОВ «Промислові ремонти», 11.04.2023 вирішено, що ТОВ «Промислові-ремонти» є правонаступником по майновим та немайновим правам та обов`язкам ТОВ «Промислові ремонти» згідно розподільчого балансу, та несе субсидіарну відповідальність по обов`язкам ТОВ «Промислові ремонти» відповідно до ст. 109 ЦК України. Згідно з копією Розподільчого балансу від 11.04.2023 ТОВ «Промислові ремонти» передає ТОВ «Промислові-ремонти» активи та пасиви, у тому числі поточні зобов`язання у сумі 19578 тис. грн. Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» є правонаступником ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» та ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» шляхом виділу має правонаступників: ТОВ «ПРОМСПЕЦБУДТОР (після перейменування ТОВ «КАССІС МІЛТ», ТОВ «СОЛ-ПРОМ (після перейменування ТОВ «КВІНТЕР СОЛ») та ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», а.с. 136,137. Оцінка суду. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно ст.94 КЗпП України, ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Положення ст.115 КЗпП України та ст.24 Закону України «Про оплату праці» визначають, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Як випливає з матеріалів справи, позивач працювала на підприємстві відповідача, однак при звільненні належні кошти у повному обсязі їй не сплачено, що не заперечувалось відповідачами. Заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] на цей час становить 27 252,40 грн. 27 052,40 грн., без утримання податків та зборів. Таким чином суд приходить до переконання, що позивачем доведено не проведення роботодавцем повного розрахунку з працівником при звільненні, що є підставою для стягнення боргу по заробітній платі в розмірі 27 052,40 грн. на користь позивача. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Верховний Суд у постанові від 07 лютого 2022 року у справі № 759/1933/20 провадження № 61-11175св21 вирішуючи спір про стягнення заборгованості заробітної плати, суми індексації заробітної плати, компенсації втрати частини доходу у зв`язку із його несвоєчасною виплатою, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи, з урахуванням вимог статті 117 КЗпП України, беручи до уваги висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), зазначає про стягнення на користь позивача середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Оскільки у день звільнення відповідач не провів належну виплату позивачу заробітної плати при звільненні, суд дійшов висновку про те, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органі розрахунку з працівником у визначені законом строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено судом, роботодавцем не проведено з [PERSON] повного розрахунку при звільненні, а тому працівник має право на виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 5 розділу ІV «Порядку обчислення середньої заробітної плати» основою для визначення загальної суми середнього заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку при звільненні, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно із п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Пунктом 8 розділу 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, передбачено нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Так, середньоденна заробітна плата [PERSON] за грудень 2022 року січень 2023 року становить 463,58 грн. із розрахунку 13 161,83 грн. + 5 681,55 грн. / 40 днів. Заявлений позивачем розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 50 993,80 грн. (110 днів х 463,58 грн.) не перевищує розміру заборгованості із невиплаченої позивачу при звільненні заробітної плати, а отже є співмірним із заявленим до стягнення розміром заборгованості по заробітній платі. Враховуючи, що судом було встановлено факт не проведення виплати всіх сум, що належать [PERSON] від підприємства, при звільненні - відповідачі повинні сплатити на користь позивачки також середній заробіток у розмірі 50 993,80 грн. Згідно із ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (Закон) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Стаття 2 Закону визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації згідно із ст. 3 Закону обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць ст. 4 Закону. Оскільки відповідачі допустили порушення строків виплати заробітної плати позивачці за вищевказаний період, вимога позивача про стягнення з відповідачів компенсації підлягає задоволенню у розмірі 405,79 грн. із розрахунку, наданого позивачем, з яким суд погоджується (27 052.40 грн. х 1,5 (індекс інфляції за березень 2023 року) /100). Щодо твердження відповідача ТОВ «Промислові-ремонти» про те, що останнє не є належним відповідачем, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Процесуальне правонаступництво фактично слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. Статтею 109 ЦК України передбачено виділ як різновид створення юридичної особи, при якому припинення існуючої юридичної особи, з якої здійснюється виділ, не відбувається. Відповідно до частини першої статті 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» виділ вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі, про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи правонаступника. Отже, виділ не є різновидом припинення юридичної особи, це один зі способів створення юридичної особи. Основною відмінністю виділу є те, що в результаті виділу створюється нова юридична особа, яка наділяється існуючою юридичною особою певним майном. При цьому попередня юридична особа не припиняється. Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЦК України юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно. Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням (ч. 4 ст. 109 ЦК України). Зі змісту положень частин третьої та четвертої статті 109 ЦК України убачається, що субсидіарна відповідальність нової юридичної особи, створеної шляхом виділу з основного боржника, може наставати щодо зобов`язань, які виникли до виділу та створення нової юридичної особи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВП ВС від 20 квітня 2022 року у справі № 910/2615/18. Так, позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Промислові ремонти» код ЄДРПОУ 40799891. Рішенням № 07/03 єдиного засновника ТОВ «Промислові ремонти» від 07.03.2023 вирішено виділити з цього підприємства ТОВ «Промислові-ремонти» код ЄДРПОУ 45136133. Новоствореному в результаті виділу ТОВ «Промислові-ремонти» за розподільчим балансом від 11.04.2023 передано від ТОВ «Промислові ремонти» частину майнових і немайнових прав та обов`язків, у вигляді: Дебіторської заборгованості за продукцію, товари, роботи, послуги в розмірі 19574000 грн.; Нерозподіленого прибутку (непокритого збитку) в сумі 4000 грн. та Іншим поточним зобов`язанням в розмірі 19578000 грн. по договорам купівлі продукції, товарів і виконання робіт, послуг, укладеним з контрагентами. У відповідності до рішення №1 єдиного засновника про створення ТОВ «Промислові-ремонти», що створено в результаті виділу з ТОВ «Промислові ремонти» код ЄДРПОУ 40799891 зазначено, що ТОВ «Промислові-ремонти» є правонаступником по майновим та немайновим правам та обов`язкам ТОВ «Промислові ремонти» код ЄДРПОУ 40799891 згідно розподільчого балансу від 11.04.2023, та несе субсидіарну відповідальність по обов`язкам ТОВ «Промислові ремонти» відповідно до ст. 109 ЦК України. 10 травня 2023 року відбулась державна реєстрація змін відомостей про юридичну особу, а саме змінено найменування юридичної особи ТОВ «Промислові ремонти» код ЄДРПОУ 40799891 на ТОВ «Кларікс РЕМ 23» код ЄДРПОУ 40799891. Так,з розподільчого балансу ТОВ «Промислові ремонти» від 11.04.2023 після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням із виплати заборгованості по заробітній платі працівникам, що існувало у юридичної особи до виділу, а тому юридична особа,з якої здійснено виділ ТОВ «Кларікс РЕМ 23» код ЄДРПОУ 40799891, та юридична особа, що була створена внаслідок виділу ТОВ «Промислові-ремонти» код ЄДРПОУ 45136133, несуть солідарну відповідальність перед позивачем по зобов`язанню з виплати заробітної плати. Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» є правонаступником ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ». Правонаступником ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» шляхом виділу є: ТОВ «ПРОМСПЕЦБУДТОР (після перейменування ТОВ «КАССІС МІЛТ», ТОВ «СОЛ-ПРОМ (після перейменування ТОВ «КВІНТЕР СОЛ») та ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ». Статтею 619 ЦК України визначено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. До пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність. Субсидіарна відповідальність має місце у зобов`язаннях з множинністю осіб на стороні боржника. Додатковий характер відповідальності полягає в тому, що кредитор перш за все має пред`явити вимогу основному боржнику і очікувати від нього виконання або виплати, що являють собою прояв цивільно-правової відповідальності. Якщо вимога кредитора в повному обсязі задоволена основним боржником, додатковий боржник до відповідальності не притягується. Тобто, пред`явлення кредитором вимоги до додаткового (субсидіарного) боржника можливе в двох випадках: 1) якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора, незалежно з якої причини він надав таку відмову; 2) якщо кредитор не одержав від основного боржника в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу. Розумність строку для надання відповіді на пред`явлену вимогу залежить від ситуації, в якій така вимога пред`являється, та має бути оцінена в кожному окремому випадку. Отже, субсидіарна відповідальність - це додаткова відповідальність осіб, які разом із боржником відповідають у випадках, передбачених законом або договором. Таким чином, кредитор, у випадку відмови у задоволені вимоги основного боржника про сплату заборгованості за певним зобов`язанням або неотримання у розумний строк вимоги від основного боржника на пред`явлену вимогу, наділений правом пред`явити вимогу як до основного боржника (у даному випадку ТОВ «Промислові ремонти», назву якого на теперішній час змінено на ТОВ «Кларікс РЕМ 23») так і до субсидіарного (додаткового) боржника ( в даному випадку ТОВ «Промислові - ремонти», ТОВ «КАССІС МІЛТ», ТОВ «КВІНТЕР СОЛ»). Тому , на думку суду, позовні вимоги [PERSON] до вищевказаних субєктів господарювання є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, професійну правничу допомогу [PERSON] надавала адвокат Кадук В.В. на підставі Договору про надання правничої допомоги від 16.03.2023р. та Ордеру АЕ №1188579 від 12.05.2023 року, а.с. 22-23. Згідно Актам приймання-передачі правничої допомоги від 21.03.2023р. та 111.05.2023, адвокатом Кадук В.В. були вчинені дії щодо збору доказів для підготовки позовної заяви, адвокатський запит, складання позовної заяви, складання клопотання про витребування доказів, всього на загальну суму 8052,00 грн., а.с. 24 зв.б., які було сплачено згідно квитанції а.с. 25, а також складання заяви про видачу судового наказу, за що [PERSON] сплатила адвокатові 1610,40 грн., а.с. 24. З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності підготовки процесуальних документів та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 8052,00 грн. є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача, що не суперечить принципу розподілу судових витрат та є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог. Що стосується витрат позивача на правничу допомогу щодо складання заяви про видачу судового наказу, суд не вбачає підстав для стягнення таких витрат в межах цієї справи, оскільки такі витрати позивач понесла не у зв`язку із розглядом даної справи. Крім того, згідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки даний позов має майновий характер - то з відповідачів слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved