Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

У грудні 2023 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Будсервісматеріали" (далі також - позивач, ТОВ "Будсервісматеріали") звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідачка, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за надані послуги по утриманню машиномісць напівпідземної автостоянки, які належать відповідачі на праві власності з урахуванням індексу інфляції, трьох процентів річних та пені в загальному розмірі 38 923,73 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. [PERSON] є власницею гаражів (машиномісць) № [NUMBER] та № [NUMBER] , які розташовані в підвалі (нижньому рівні) напівпідземної автостоянки за адресою: [ADDRESS] , обслуговування якої здійснюється ТОВ "Будсервісматеріали". 01.07.2020 між сторонами був укладений договір № 01-07-32,32аН/Ср14 про надання послуг, а відповідачка зобов`язувалася щомісячно оплачувати вартість наданих позивачем послуг. У зв`язку з тим, що відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання щодо оплати послуг, у неї станом на 01.11.2023 виникла заборгованість у розмірі 31 948,20 грн. Відповідачка як боржник, що прострочила виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язана сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової у розмірі 5 168,71 грн, трьох процентів річних у розмірі 1 296,20 грн та пені у розмірі 510,62 грн. Ухвалою суду від 12.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачкинаправлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Отже ураховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, та неподання нею у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] з 10.02.2020 відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 357104522 від 05.12.2023 є власницею гаража (машиномісця) № [NUMBER] , площею 20,2 кв.м. та гаража (машиномісця) № [NUMBER] , площею 20,4 кв.м, які розташовані в підвалі (нижньому рівні) напівпідземної автостоянки за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18-20). 01.07.2020 між сторонами було укладено договір № 01-07-32,32аН/СР14 про надання послуг (далі також - договір), предметом якого є надання виконавцем послуг по утриманню будівлі і споруд в тому числі машиномісць № [NUMBER] та № 32а на першому поверсі напівпідземної автостоянки за адресою: [ADDRESS] , послуг по забезпеченню пропускного режиму в тому числі з використанням систем контролю та управління доступом до паркінгу, та здійснення функцій управління. Власник зобов`язується виконувати умови договору належним чином та оплачувати послуги в порядку та на умовах , визначених договором. У відповідності до умов пункту 2.1. договору виконавець зобов`язався забезпечити умови експлуатації стоянки, охорону, цілодобовий пропускний та внутрішній режим, здійснювати комплекс робіт по утриманню стоянки та прилеглої території в належному технічному і санітарному стані та інші послуги. Власник зобов`язався своєчасно сплачувати виконавцю платежі, передбачені пунктом 2.2.4 договору, а розрахунковим періодом є календарний місяць (пункт 4.1 договору). Згідно пункту 4.2. договору сторони домовилися про застосування авансової системи оплати послуг. Власник оплачує послуги за наступний період (один місяць) відповідно до вартості послуг, яка діятиме на дату настання строку платежу (пункт 4.3. договору), послуги оплачуються власником готівкою, через реєстратори розрахункових операцій (за наявності) або в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця (пункт 4.5. договору). Пунктом 4.8. договору передбачено, що розмір щомісячної плати за надання послуг (частка власника у витратах) на дату укладання цього договору становить 900 грн на місяць за два машиномісця. Витрати по утриманню та експлуатації стоянки розраховуються виходячи із фактичних витрат на утримання за попередній період з урахуванням планового прибутку та податків, шляхом ділення на загальну кількість машино (парко) місць, що становить 125 машиномісць. Станом на день укладення договору між сторонами діяв тариф за обслуговування одного машиномісця у розмірі 450 грн щомісячно, а за два машиномісця 900 грн; з 01.10.2021 діяв тариф 580 грн щомісячно за обслуговування одного машиномісця, а за два 1 160 грн; з 01.09.2023 діє тариф у розмірі 670 грн щомісячно, а за два місця 1 340 грн. Інформацію щодо діючих тарифів позивач завчасно доводив до власників машиномісць, шляхом розміщення відповідних оголошень на стоянці (паркінгу) та шляхом безпосереднього повідомлення власників машиномісць. На адресу відповідачки позивачем надсилались пропозиції та додаткові угоди до діючого договору, в яких пропонувалось погодити розмір щомісячної плати (частку власника у витратах) у відповідності до діючих тарифів, але відповідачка не повернула позивачу підписані нею додаткові угоди і не направила на адресу позивача заперечення чи зауваження щодо нових тарифів. Оскільки [PERSON] не підписала додаткові угоди, ця обставина не може бути підставою для звільнення її від оплати за фактичне надання послуг з утримання машиномісць, які не можуть бути відокремлені, та щодо отримання яких відповідачка не може бути позбавлена у зв`язку з специфікою їх надання (прибирання, охорона, утримання систем пожежної безпеки, освітлення, тощо, які здійснюються для власників усіх машиномісць одночасно). Позивач надає відповідачці послуги з утримання та обслуговування машиномісць, які не можуть бути відокремленні і фактично надаються, а тому відповідачка, як власниця цього нерухомого майна, зобов`язана їх сплачувати. Судом встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконувала взяті на себе зобов`язання, щодо оплати послуг за договором № 01-07-32,32аН/СР14 від 01.07.2020, у зв`язку з чим виникла заборгованість, розмір якої станом на 01.11.2023 складає 31 948,20 грн (а.с. 25-28). Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, частиною 1 статті 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з нормами статей 319, 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Пунктом 15 Правил зберігання автотранспортних засобів на автостоянках затверджених Постановою Кабінетом Міністрів України від 22.01.1996 р. № 115 плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляються за тарифами встановленими відповідно до законодавства, а пунктом 16 цих же Правил передбачено, що на всіх автостоянках плата за тимчасове зберігання транспортного засобу справляється за передбачений термін зберігання, а за довгострокове - на умовах, передбачених у договорі зберігання транспортного засобу. Оскільки Правила зберігання транспортного засобу на автостоянках не встановлюють виключень щодо врегулювання спорів, то слід керуватися загальними положеннями, встановленими законом. За положенням статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). З огляду на загальні ознаки зобов`язань, зафіксовані в укладеному сторонами договорі, які характеризуються особливостями об`єкта цих зобов`язань - наданням однією стороною (виконавцем) послуг за завданням другої сторони (замовника) за плату, у сторін виникли зобов`язання, що випливають з договору про надання послуг, які врегульовані нормами глави 63 ЦК України, положення якої можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (частина 2 статті 901 ЦК України). Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України). За приписом статті 625 ЦК України боржники не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення (сукупний індекс інфляції). Три проценти річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу/365/100. Згідно з умовами, визначеними пунктом 5.3. договору, при затримці оплати послуг виконавця та своєї частки у витратах по утриманню й обслуговуванню стоянки на строк більше 10 днів власник виплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час прострочення, за кожний день прострочення. Згідно з наданим позивачем розрахунком його втрати від інфляції склали 5 168,71 грн, три проценти річних складають 1 296,20 грн та пеня - 510,62 грн. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про облікову ставку НБУ та індекси інфляції за період прострочення і не спростовані відповідачкою. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідачка не надала. Отже на підставі викладених позивачем аргументів і оцінки наданих ним доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ "Будсервісматеріали" та задовольняє їх у повному обсязі. За приписами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. За подання позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 684 грн, також ним понесено витрати на оплату правничої допомоги адвоката в розмірі 5000 грн, що підтверджуються наданими суду доказами, а саме: договором про надання правової допомоги № 18/08/23БМС від 18.08.2023; додатковою угодою № 6 від 30.10.2023 до договору про надання правничої допомоги 18/08/23БМС від 18.08.2023; актом № 6 приймання-передачі наданих послуг від 05.12.2023. Клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу відповідачкою не заявлялось. Отже з огляду на результат розгляду справи суд покладає на відповідачку в повному обсязі усі понесені позивачем судові витрати в загальному розмірі 7 684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved