Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

14 грудня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про повернення безпідставно стягнутих коштів та просив суд стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на його користь безпідставно стягнуті кошти у розмірі 9480,30 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивача зазначив, що 02.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесею Вікторівною було відкрито виконавче провадження №66339444 з примусового виконання виконавчого напису №89634 від 15.07.2021 року, виданого Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», заборгованості у сумі 61\~695,72 гривень. В межах даного провадження були винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. На виконання даних постанов в межах виконавчого провадження №66339444 з позивача стягнуто грошові кошти у розмірі 11\~403,50 гривень. Згідно розподілу, здійсненого приватним виконавцем на суму 11\~403,50 грн. , з даних коштів перераховано: 975,22 грн. в рахунок сплати витрат виконавчого провадження, 947,98 грн. в рахунок основної винагороди приватного виконавця, 9480,30 грн. в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням та перераховано на рахунок стягувача АТ «ПУМБ». Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №210/4155/23, яке набрало законної сили 14.11.2023 року, виконавчий напис №89634 від 15.07.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, визнано таким, що не підлягає виконанню. Оскільки виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, грошові кошти стягнуті з позивача на користь відповідача, у розмірі 9480,30 грн. підлягають поверненню. У зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ст. 1212, 1215 ЦК України позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 15 грудня 2023 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 15 грудня 2023 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала отримана відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 29 грудня 2023 року, відзиву на позовну заяву від АТ «ПУМБ» до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч.8 ст.178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У відповідності\~до вимог\~ст.ст.280-281\~ЦПК України,\~з урахуванням\~особливостей,\~встановлених для\~розгляду справ\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~виклику сторін,\~суд вважає\~за можливе\~вирішити справу\~в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, 02 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесею Вікторівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №66339444) за результатами розглялу заяву стягувача про примусове виконання виконавчого напису №89634 виданого 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 61\~695,72 грн. 13 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. в рамках виконавчого провадження №66339444 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року, виконавчий напис №89634 від 15.07.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у сумі 61\~695,72 гривень, визнано таким, що не підлягає виконанню. 14 листопада 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. в рамках виконавчого провадження №66339444 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до Листа вих. №19200 від 08.11.2023 року за підписом приватного виконавця Сидорук Л.В. в межах виконавчого провадження №66339444 з позивача стягнуто грошові кошти у розмірі 11\~403,50 гривень. Згідно розподілу, здійсненого приватним виконавцем на суму 11\~403,50 грн. , з даних коштів перераховано: 975,22 грн. в рахунок сплати витрат виконавчого провадження, 947,98 грн. в рахунок основної винагороди приватного виконавця, 9480,30 грн. в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням та перераховано на рахунок стягувача АТ «ПУМБ». Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним. Аналіз норм статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Наведене у своїй сукупності свідчить, що кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна (носія іншого цивільного права), підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця (набувача майна) з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності цивільних відносин безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливо здійснити шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача таке майно. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2017 року у справі № 3-905гс17 та у постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 757/42443/15-ц (провадження № 61-38890св18). Отже, положення глави 83 застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин норм статті 1212 ЦК України викладений також Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18. Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19, від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18, від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі № 6-2978цс15 та від 03 червня 2016 року у справі №6-100цс15. Оскільки, Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року у справі №210/4155/23 позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного Товариства "Перший Український Міжнародний Банк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Бучацького районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, були задоволені. Виконавчий напис №89634 від 15.07.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у сумі 61\~695,72 гривень, було визнано таким, що не підлягає виконанню, то отримані АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на підставі вказаного виконавчого напису кошти підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України, адже підстава, на якій вони були отримані, відпала. Стягнута в примусовому порядку сума в розмірі 11403,50 грн., складається: із суми заборгованості, яка стягнута в примусовому порядку на користь АТ «ПУМБ» в розмірі 9480,30 грн., а також 975,22 грн. та 947,98 грн. основна винагорода та витрати виконавчого провадження, які стягнуті на користь приватного виконавця Сидорук Л.В. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що з АТ «ПУМБ» на користь [PERSON] підлягає до стягнення 9480,30 грн.. За таких обставин, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності суд дійшов до висновку про те, що заявлені позовну вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved