Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що [INFO] помер її чоловік спадкодавець за законом [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, на належні спадкодавцю 117/200 часток житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , що належав спадкодавцю згідно Договору дарування від 01.02.1977 року та договору про розподіл часток від 23.07.2007 року. У встановленому законом порядку вона спадщину прийняла, наслідком чого у приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Левківської Г.С. заведена спадкова справа № 91/2022. Інші спадкоємці за заповітом та законом, які прийняли спадщину відсутні, тому відповідачем зазначено виконавчий комітет Коростенської міської ради, яка за певних умов має право на дане спадкове майно, так як воно знаходиться на її території. Станом на сьогоднішній день, інтересу до спадкового майна вона не втрачала, доглядає за ним, обробляє земельну ділянку, зареєстрована та проживає в даному будинку. Щодо належності спадкодавцю, на момент його смерті об`єкту спадкування та неможливості оформити спадкових прав в органах нотаріату зазначає, що вказану частину будинку спадкодавцем було отримано у власність відповідно до Договору дарування від 01.02.1977 року, який містить реєстраційний напис про право особистої власності, зареєстрованого в Коростенському МБТІ. Також, її спадкодавцем 03 липня 2007 року було укладеного договір про розподіл часток спадкового будинку, але [PERSON] на день укладення договору, повинен був зареєструвати даний договір в Коростенському МБТІ, однак цього не зробив. Як наслідок нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] . Так, згідно ст.25 ЦК України Цивільна правоздатність припиняється у момент смерті фізичної особи. Нотаріус, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відповідно до п.4.14 Глави 10 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 7 та п. 10 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою КМУ від 22.6.2011 р. № 703 для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін`юст. Відповідно до п. 9 даного Порядку заявник під час подання заяви про державну реєстрацію пред`являє органові державної реєстрації прав, нотаріусові документ, що посвідчує його особу. З наведеного слідує, що із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно має звернутись належна особа (за якою визнано факт належності майна на підставі рішення суду), звернення з заявою неналежної особи є підставою для відмови у державній реєстрації згідно ч.3 п.1 ст.24 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Також зазначає, що статтею 25 Цивільного кодексу України передбачено припинення цивільної правоздатності фізичної особи у момент її смерті. Тобто, вона позбавлена можливості зареєструвати право власності на спадкове майно за своїм спадкодавцем, так як власник повинен особисто звернутись до відповідного реєстратора з відповідною заявою. Враховуючи, що при житті право власності на спадкове майно відповідно до договору про розподіл часток, спадкодавець не зареєстрував, тобто, щодо неї створилась правова ситуація, що унеможливлює оформити спадщину в позасудовому порядку, так як іншого позасудового порядку вирішення даного питання, не передбачено, тому, відповідно до норм чинного законодавства, наведених вище, у позивача виникла необхідність звернутися до суду для встановлення, за нею права власності на спадкове майно. Просила визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно у вигляді 117/200 часток житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , що складається з: кухні 1 площею 11.0 м.кв.; кімнати 2 площею 9.4 м.кв.; кімнати 3 площею 18.7 м.кв.; кімнати 4 площею 11.1 м.кв.; ганку а, та визнати за нею право власності на: сарай «Б», туалет «Т», огорожу №2, 3 за адресою: [ADDRESS] , що залишилось після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , припинивши право спільно часткової власності на вищезазначений житловий будинок. Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності, в зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] у віці 70 років в м.Коростені Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 01.03.2022 року. Позивач, як дружина [PERSON] , померлого [INFO] , відноситься до спадкоємців першої черги за законом, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 04.10.1975 року. Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений законом строк позивач подала до органів нотаріату заяву про прийняття спадщини, на підставі якої приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Левківською Г.С. було заведено спадкову справу №91/2022 року. З довідки приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Левківської Галини Сергіївни №568/02-14 від 17.11.2023 року та Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі слідує, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який за життя був зареєстрований і постійно проживав на день смерті за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину. З наданої суду копії спадкової справи №91/2022 слідує, що 23.05.2023 року [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] . В цей же день нотаріус Левківська Г.С. листом за №275/02-14 повідомила [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за вказане нерухоме майно, оскільки у спадкоємця відсутні необхідні документи. Зокрема зазначено, що договір про розподіл часток житлового будинку, посвідчений Коростенською міською ДНК не зареєстровано в ДРРПНМ. \~ \~ \~ \~Так, з Договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Коростенської нотаріальної контори Житомирської області Костюшко М.М. 01 лютого 1977 року, зареєстрованого в реєстрі за №252, слідує, що [PERSON] належить на праві власності 117/200 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] довідки, виданої КП «Коростенське міжміське бюро технічне інвентаризації Житомирської обласної ради» від 31.01.2023 року за №508, слідує, що відповідно до Договору про розподіл часток житлового будинку посвідченого Коростенської міською державною нотаріальною конторою, вищевказаний житловий будинок розділено на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] . Згідно Інформації з ДРРПНМ від 23.05.2023 року, номер інформаційної довідки: 33156953, з Реєстру прав власності на нерухоме майно, за [PERSON] зареєстровано право власності на 117/200 часток житлового будинку [ADDRESS] . Згідно Інформації з ДРРПНМ за номером: 33157745 право власності на квартиру [ADDRESS] , не зареєстровано. Розподіл часток житлового будинку по [ADDRESS] посвідчено договором від 23.07.2007 року , який зареєстрований в реєстрі за №5990. [PERSON] не зареєстрував у ДРРПНМ набуте за вказаним правочином своє право на об`єкт нерухомого майна. На час розгляду справи можливість державної реєстрації втрачена. З інформаційної довідки КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №508 від 31.01.2023 року слідує, що згідно реєстрової кадастрової книги 34 реєстровий №4334 КП «Коростенське МБТІ», станом на 29.12.2012 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] зареєстрований за: - [PERSON] 117/200 часток на підставі Договору дарування, посвідченого Коростенською ДНК 01.02.1977 року, р.№659; - [PERSON] 41,5/100 частин, що складає квартиру [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області 03.08.2007 року, р.№6318. \~ \~ \~ \~Згідно технічного паспорту, виготовленого Коростенським МБТІ, інвентаризація будинку проводилась КП «Коростенське МБТІ» 13.12.2022 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. \~ \~ \~ \~У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Вимога в частині припинення права спільної часткової власності є передчасною та задоволенню не підлягає, оскільки згідно ст.363 ЦК України частка у праві спільної часткової власності переходить до набувача з моменту державної реєстрації. Виділ частки у натурі може бути проведений за згодою інших співвласників або за рішенням суду на підставі позову до інших співвласників майна. Інший співвласник житлового будинку до участі у справі не залучався, вимоги позивачем було пред`явлено виключно з підстав спадкування. З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial