Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . На обґрунтування вимог позивачка в позовній заяві зазначила, що після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина. Також [INFO] помер дід позивачки [PERSON] . Позивачка є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] за законом. Позивачка пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На думку позивачки, строк для звернення до нотаріальної контори був пропущений з поважних причин, оскільки вона протягом тривалого часу не знала хто помер першим, її батько, чи її дід. Посилаючись на викладене, позивачка просила про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в два місяці. Від позивачки надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Від відповідача Баштанської міської ради Миколаївської області надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності їх представника. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб (з врахуванням того, що відповідно до наданої нотаріусом Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилась, а вжиті судом заходи для встановлення інших осіб, на права і обов`язки яких судове рішення по даній справі могло б виплинути, не дали змоги встановити таких осіб) і відповідно до ч.3 ст.200, ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. З огляду на те, що належним чином повідомлені сторони до суду не з`явилися, в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов`язки сторін, суд ухвалив про слухання справи за відсутності сторін. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] ; копію свідоцтва про шлюб; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію державного акту на право власності на земельну ділянку; копію свідоцтва про право власності на житловий будинок; копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] ; копію свідоцтва про розірвання шлюбу; копію повідомлення Баштанської міської ради від 28.12.2009 року №3075; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію довідки Баштанської міської ради від 29.10.2018 року №284; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.06.2023 року; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 06.07.2023 року; копію спадкової справи №394/2009 після смерті [PERSON] ; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] ; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 16.09.2023 року; повідомлення Баштанської міської ради від 16.10.2023 року №1461/02.02-6/12), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які визнані відповідачем, і можливість задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Позивачка є спадкоємцем після померлого першої черги за законом. Інших спадкоємців, які б подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. Позивачка пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 1269 ч.1; 1270 ч.1; 1272 ч.3 ЦК України, із змісту яких слідує, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але не проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з постановою Верховного Суду від 17.10.2018 року №681/203/17-ц вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. При цьому відповідач визнав пред`явлений до нього позов про визначення позивачці додаткового строку для прийняття нею спадщини після померлого батька [PERSON] , а вжиті судом заходи для встановлення інших осіб, на права і обов`язки яких судове рішення по даній справі могло б виплинути, не дали змоги встановити таких осіб. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За такого, у зв`язку з визнанням відповідачем позову - позов підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1269 ч.1; 1270 ч.1; 1272 ч.3 ЦК України та

Outcome: approved