Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

06 грудня 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №5443140 в розмірі 43500 гривень 00 копійок, з яких 15000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 28500 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору.\~ Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5443140. Даний кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.п.2.1 п.2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно п.п.2.4 п.2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Авентус Україна» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п.2.1 п.2 кредитного договору. 19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19062023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19 червня 2023 року до Договору факторингу №19062023 від 19 червня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 43500 гривень 00 копійок, з яких: 15000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 28500 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 19 червня 2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцію. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №5443140 в розмірі 43500 гривень 00 копійок, з яких: 15000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 28500 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 грудня 2023 року вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу встановлено строк для поданні відзиву на позовну заяву. У встановлений судом вищевказаною ухвалою строк, відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до якого відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково. Визнає заборгованість за основною сумою боргу 15000 гривень 00 копійок, а саме заборгованості за відсотками 28500 гривень 00 копійок не визнає та забезпечує проти її стягнення. Також заперечує проти з нього судових витрат, оскільки він є інвалідом ІІ групи, а відтак, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору. У обґрунтування своїх заперечень відповідач [PERSON] зазначив, що за умовами кредитного договору №5443140 від 26 січня 2022 року, укладеного між ним та ТОВ «Авентус Україна», строк виконання зобов`язання за кредитним договором спливав 26 лютого 2022 року. Однак, 24 лютого 2022 року відбулося повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України, внаслідок чого 25 лютого 2022 року, на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року, він був призваний у Збройні Сили України та з 26 лютого 2022 року перебував на військовій службі у в/ч [NUMBER] . Під час перебування на військовій службі, у ході виконання службових обов`язків отримав тяжку травму пов`язану з захистом Батьківщини. За вказаних обставин, сума заборгованості за відсотками, на думку відповідача, не підлягає стягненню, оскільки відповідачем надано документи, що підтверджують його статус військовослужбовця, а відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» відсотки за користування кредитом не нараховуються. З урахуванням вищевикладеного, відповідач [PERSON] просив відмовити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у позовних вимогах про стягнення з нього 28500 гривень 00 копійок заборгованості за відсотками та відмовити у вимогах про стягнення з нього суми судових витрат 2684 гривень 00 копійок, яка включає судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи. До відзиву на позовну заяву відповідачем [PERSON] додано копії документів, на яких ґрунтуються його заперечення щодо заявлених позовних вимог. 08 січня 2024 року на електронну адресу суду надійшли додаткові пояснення ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», яких позивачем зазначено, що жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання кредитного договору відповідачем не висловлено. Відповідач був належним чином ознайомлений з умовами кредитного договору, відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена ст.6, 627 ЦК України, сторони власний розсуд визначили умови кредитного договору №5443140 від 26 січня 2022 року. При цьому, вказаний договір та його умови в судовому порядку не оскаржувалися, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Вказаним договором сторони на власний розсуд визначили строк кредитування (дисконтного періоду), а також передбачили право кредитора протягом 90 днів починаючи з першого дня прострочення виконання зобов`язання нараховувати відсотки у визначеному договором розмірі. Позивач просив суд тлумачити нараховані первісним кредитором відсотки поза межами кредитування (30 днів), але в строк передбачений п.п.4.3 кредитного договору (90 днів), як міру відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування, оскільки вони мають чіткі розумні строки та фіксовану відсоткову ставку. За вказаних обставин, позивач вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом є абсолютно правомірним, яке підтверджується умовами кредитного договору та доказами кредитної заборгованості. Крім того, позивач стверджує, що в даному випадку відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки відповідних документів про те, що відповідач є військовослужбовцем, останній первісному кредитору не надав. З урахуванням викладеного, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Суд, врахувавши доводи сторін, які викладені у їх заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Судом встановлено, що 26 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №5443140 про надання споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А930302. Згідно п.1.1 вказаного Договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Відповідно до п.1.2 зазначеного Договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно п.1.3 вказаного Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 15000 гривень 00 копійок. Тип кредиту кредит. Відповідно до п.1.4 зазначеного Договору, строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживання та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умова визначених в Розділі 4 цього договору. Згідно п.1.5 вказаного Договору, тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п.4.3 договору. Знижена процентна ставка 0,665% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 договору, а у випадку пролонгації до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без зниження не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для споживача лише як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим договором. Відповідно до п.1.7 зазначеного Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079,41% річних; за зниженою ставкою 814,47% річних. Згідно п.1.8 вказаного Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 23550 гривень 00 копійок; за зниженою ставкою 17992 гривні 50 копійок. Відповідно до п.2.1 зазначеного Договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Згідно п.3.1 вказаного Договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи період пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто методом «факт/факт». Відповідно до п.4.1 зазначеного Договору, строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п.4.2 договору; в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених п.4.3 договору. Згідно п.4.3 вказаного Договору, порядок автопролонгації строку кредиту. Сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2.2-4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в п.4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому п.4.2 договору. Відповідно до п.6.1 зазначеного Договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п.6.1.1 договору. Якщо відбулося продовження строку користування кредитом в порядку автопролонгації, повернення кредиту здійснюється не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту та відображається споживачу в особистому кабінеті, а сплата процентів, що нараховуються за день автопролонгації, здійснюється в день такої автопролонгації, крім випадку визначеного в п.6.1.1 договору. Згідно п.10.6 вказаного Договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ITC Товариства, зазначений в договорі. Відповідно до п.10.8 зазначеного Договору, підписуючи цей договір, споживач підтвердив, що: перед укладенням цього договору йому було в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, ідентифікаційного коду, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Крім того, 26 січня 2022 року відповідачем [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А930302 Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до Договору про надання споживчого кредиту №5443140 від 26 січня 2022 року, а також Паспорт споживчого кредиту. Відповідачем [PERSON] не заперечується факт виконання ТОВ Авентус Україна» виконання своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором та перерахування на його картковий рахунок, який зазначений у цьому договорі, кредитних коштів у сумі 15000 гривень 00 копійок, на умовах, визначених цим договором, а також невиконання зі своєї сторони зобов`язань за вказаним договором, тобто повернення ТОВ «Авентус Україна» отриманих кредитних коштів та відсотків за користування ними у строки, визначені сторонами договору. За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Так, 19 червня 2023 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» («Фактор») та ТОВ «Авентус Україна» («Клієнт») укладено договір факторингу №19062023. Відповідно до п.1.1 вказаного Договору, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 19 червня 2023 року, який є Додатком №1 до Договору факторингу №19062023 від 19 червня 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №5443140 у загальній сумі 43500 гривень 00 копійок, з яких: 15000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 28500 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками. Як вбачається з відзиву відповідача [PERSON] на позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відповідач визнає заборгованість за основною сумою боргу 15000 гривень 00 копійок, а заборгованості за відсотками 28500 гривень 00 копійок не визнає та заперечує проти її стягнення, з огляду на його статус військовослужбовця та положення п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30 березня 2021 року №1357-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції: «15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». Останніми змінами, які набрали чинності 19 серпня 2022 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час. Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Особливий період в Україні діє з 18 березня 2014 року по теперішній час. Статтею 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей. Аналіз п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону №1357-IX від 30 березня 2021 року, який набрав чинності 23 квітня 2021 року, свідчить про те, що пільги мають: - військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову; - військовослужбовці під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, вирішено, зокрема оголосити та провести загальну мобілізацію. Як вбачається з копії військового квитка серії [NUMBER] , який виданий на ім`я [PERSON] , останній 25 лютого 2022 року, на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року, був призваний до лав Збройних Сил України. Згідно довідки тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу заступника командира військової частини [NUMBER] від 19 березня 2023 року, солдат [PERSON] призваний по мобілізації у зв`язку з введенням воєнного стану та перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] з 26 лютого 2022 року. Таким чином, на відповідача [PERSON] з 25 лютого 2022 року, як на військовослужбовця, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, поширювалися пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час його призову. Доводи представника позивача про те, що відповідач не звертався до фінансової установи та не надавав документів, які дають йому відповідні пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» суд оцінює відповідно до вимог процесуального законодавства, і з урахуванням конкретних обставин цієї справи, та вважає, що відсутність звернення відповідача до первісного кредитора та позивача, не спростовує той факт, що на [PERSON] розповсюджується дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». При цьому, за наявності позову банку про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом). Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі №642/548/21. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача [PERSON] відсотків за користування кредитом з 25 лютого 2022 року по строк закінчення дії кредитного договору, з урахуванням його пролонгації на 90 днів відповідно до п.4.3.1 кредитного договору, відсутні. При цьому, при розрахунку відсотків за користування кредитними коштами, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] суд враховує стандартну процентну ставку, яка відповідно до умов договору, становить 1,90%, оскільки внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, підстави, передбачені п.1.5.2 кредитного договору, для застосування зниженої процентної ставки не виникли. За вказаних обставин, враховуючи, що відповідачем [PERSON] погашення заборгованості за кредитом договором у строк його дії не відбувалося, та приймаючи до уваги положення п.3.1 кредитного договору, заборгованості відповідача [PERSON] за відсотками за період часу з 26 січня 2022 року по 24 лютого 2022 року становить 8265 гривень 00 копійок (1,90% за один день користування кредитними коштами у сумі 15000 гривень 00 копійок становить у грошовому еквіваленті 285 гривень 00 копійок).\~\~ Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач взятих на себе зобов`язань у строки, передбачені вищевказаним кредитним договором, належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача суму заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 15000 гривень 00 копійок та суму заборгованості за відсотками у розмірі 8265 гривень 00 копійок, а всього 23265 гривень 00 копійок. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору як інвалід ІІ групи на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету частину сплаченого позивачем судового збору у сумі 2684 гривні 00 копійок при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог. Так, 23265 гривень 00 копійок (сума, яка підлягає до стягнення з відповідача) відповідає 53.48% від заявленої ціни позову - 43500 гривень 00 копійок, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору слід повернути з державного бюджету позивачу (53.48% від 2684 гривні 00 копійок становить 1435 гривень 40 копійок). На підставі викладеного, відповідно до ст.525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 625, 1046-1054 ЦК України, та

Outcome: partial