Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

23.10.2023 року позивачка, яка [INFO] досягла повноліття, звернулася до суду із заявою, в якій вона як дитина, що продовжує навчання, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення до суду на період навчання у фаховому коледжі економіки та бізнесу Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара до 28.06.2024 року. Разом із позовною заявою надала суду заяву про слухання справи за її відсутністю, підтримку позовних вимог та надала згоду на заочний розгляд справи (а.с.9). Підставою звернення до суду було зазначено досягнення третьою особою повноліття [INFO] , навчання у вищому навчальному закладі та можливість відповідача надавати утриманні у вигляді аліментів. Ухвалою суду від 13.11.2023 року вказана позовна заява була залишена без руху через не залучення до участі матері позивачки, яка також зобов`зана за можливості допомагати повнолітній дитині, що продовжує навчання, наданий час для приведення позовної заяви до вимог законодавства в частині подання позовів даної категорії (а.с.11). 15.11.2023 року позивачка недоліки своєї заяви усунула, надавши суду нову редакцію позовної заяви із залученням матері як третьої особи по справі (а.с.13-25). Ухвалою судді від 29.11.2023 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) осіб, наданий час сторонам справи для подання усіх заяв по суті позову, а третій особі письмових пояснень (а.с.28). Позивачка, відповідач та третя особа вказану ухвалу отримали у порядку п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с. 31-36). Інші заяви, клопотання від сторін у справі не надходили та інші процесуальні дії у справі суддею не застосовувалися. Відповідач відзиву, а третя особа письмових пояснень не надавали. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивачка по справі - [PERSON] , [INFO] , є донькою відповідача та третьої особи по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 20.12.2005 року (актовий запис №67 від 20.09.2005 року здійснений відділом реєстрації актів цивільного стану Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області)(а.с.7). Позивачка навчається на 3 курсі денної форми навчання фахового коледжу економіки та бізнесу Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара з 15.09.2022 року до 28.06.2024 року, що підтверджується довідкою вказаного структурного підрозділу вищого навчального закладу від 12.10.2023 року №694 (а.с.8). Позивачка зареєстрована на території Біляївської об`єднаної сільської територіальної громади Лозівського району Харківської області, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №56 від 23.11.2020 року (а.с.5). Суд погоджується, що навчання з боку позивачки потребує витрат на її забезпечення під час навчання, участь у яких повинні брати і відповідач як батько, і третя особа як мати. Судом також встановлюється можливість відповідача матеріальну допомогу позивачу на дитину надавати, що він у добровільному порядку не робить. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, суд приходить до думки, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів слід задовольнити. В той же час суд не погоджується із заявленими вимогами позивачки щодо розміру аліментів у частці від заробітку відповідача, яка складає 1/4 щомісячно, оскільки такий розмір аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, не відповідає обставинам справи та доказам, дослідженим судом під час розгляду справи. Зокрема, судом не встановлений розмір допомоги з боку третьої особи на користь позивачки, конкретні щомісячні витрати позивачки на своє утримання під час навчання, відсутність у позивачки інших видів доходу, а у відповідача майна, яке б вказувало на вільну можливість відповідача надавати допомогу позивачці саме у розмірі 1/4 свого щомісячного заробітку. Таким чином, суд приходить до думки, що достатній розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на час навчання у вищому навчальному закладі повинен скласти 1/6 частку щомісячного доходу відповідача, що відповідає повноті з`ясованих обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, та принципу об`єктивності цивільного процесу. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1ст.182 СК України). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Згідно з ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє частково, з відповідача на користь держави повинен бути стягнутий судовий збір за розгляд справи у суді, розмір якого складає половину від заявлених вимог і що становить 536,80 грн., а іншу половину у розмірі 536,80 грн. слід компенсувати за рахунок держави. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежі за один місяць. На підставі зазначеного та

Outcome: partial