Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача , як голову житлового кооперативу «Експрес» скласти акт про залиття кухні і ванної кімнати квартири позивача 27.10.2018 року , підписати цей акт , поставити печатку кооперативу та видати [PERSON] на руки , стягнути судові витрати в розмірі 29 (двадцять дев`ять) гривень. В обгрунтування позову посилається на те, що її квартира [ADDRESS] 27 жовтня 2018 року була залита мешканцями квартири №35 [PERSON] та [PERSON] . До цього ж вони декілька разів вже заливали кухню і ванну позивача . Будинок [ADDRESS] належить ЖК «Експрес». Після кожного залиття квартири позивача , остання зверталася до голови правління кооперативу ЖК «Експрес» , щодо складання акту про залиття , але він його складав . Після залиття квартири позивача , що мало місце 27.10.2018 року позивач запросила голову правління для складання акту , свідки прийшли , але голова правління кооперативу не прийшов , тому акт про залиття був складаний бей його підпису і печатки кооперативу. На розгляд у Комінтернівському районному суді м. Харкова знаходиться цивільна справа про стягнення матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири позивача , але для проведення експертизи позивачу необхідно акт про залиття квартири підписаний головою та з печаткою, але у неї такий акт відсутній, а голова правління ЖК «Експрес» навмисно не складає і не підписує цей акт , чим порушує її конституційні права на захист. 29 вересня 2021 р. ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У зв`язку із введенням в Україні з 24.02.2022 року воєнного стану та проведенням бойових дій на території Харківської області розгляд справи у судовому засіданні 11.04.2022 року не відбувся. На виконання розпорядження голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» справу 21.04.2022 року передано до Ленінського районного суду м. Полтави. . Однак цивільна справа до провадження Ленінського районного суду м. Полтави не приймалась, що зафіксовано актом від 21.04.2022 року № 1/22. Розпорядженням голови Верховного Суду від 17.11.2022 року № 65 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» ; 23.11.2022 року відновлено територіальну підсудність Комінтернівського районного суду м. Харкова. 12 грудня 2022 року справу повернуто з Ленінського районного суду м, Полтави де Комінтернівського районного суду м. Харкова та передано для подальшого розгляду судді Чайка І.В. 20.12.2022 року. 26 грудня 2023 року ухвалою суду у справі призначено судовий розгляд. 17 серпня 2023 року ухвалою суду залучено [PERSON] , в якості третьої особи який не заявляє самостійних вимог . Позивач та представник в судовому засіданні підтримали доводи позовної заяви та просили позов задовольнити в повному обсязі. В подальшому представник позивача в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися , про день та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку , про причини своєї неявки суду не повідомили. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Суд, заслухавши доводи позивача та її представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав . Як визначено ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування. Судом встановлено, що позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа Департаменту житлового господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.02.2016 року позивач зверталася до департаменту щодо неодноразового залиття її квартири та несвоєчасних обстежень з метою підтвердження даного факту . Позивачу повідомлено що житловий будинок знаходиться на обслуговуванні ЖК «Експрес» , та у випадку залиття голова правління є представником обслуговуючої організації ,який зобов`язаний зафіксувати факт залиття о спричиненій шкоді , після чого потерпілій стороні видається дефектний акт . Також потерпіла сторона має право звернутися з іншу спеціалізовану організацію , яка уповноважена проводити обстеження. Зі змісту акту складеного 27.10.2018 року за підписами свідків вбачається , що 27.10.2018 року свідки бачили залиття квартири №32 де проживає [PERSON] з квартири №35 , яка знаходиться вище поверхом та підтвердили пошкодження спричинені внаслідок залиття . Як вбачається з копії листа від 09.03.2021 року Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» , що 03.03.2021 року з Комінтернівського районного суду м. Харкова до центру надійшла ухвала від 22.02.2021 року судді Онупко М.Ю. про призначення у справі будівельно- технічної експертизи у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири , для проведення даної експертизи експерт просить в тому числі надати акт про залиття (експлуатуючою організацією) квартири [ADDRESS] . 02.04.2021 року позивачем на адресу Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» подана заява про проведення судової будівельно- технічної експертизи саме за актами ,які складені власноруч за підписами свідків, що знаходяться в матеріалах справи №641/3644/20 , та зазначено що голова правління відмовляється підписувати акти щодо залиття з незрозумілих позивачу причин. Згідно листа Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» від 13.04.2023 року позивачу роз`яснено , що матеріали необхідні для проведення експерти. Експерту надає суд .якщо експертиза призначена судом, та експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи. 16 квітня 2021 року позивачем на адресу відповідача направлена письмові заява з проханням в подальшому по залиттям квартири позивача проходити з комісією та складати акти про залиття . 27 жовтня 2021 року позивачем на адресу відповідача направлена письмова заява з проханням обстежити її квартиру та оформити належним чином акт про залиття .яке мало місце 27.10.2018 року . Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил та роз`ясненнях Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 р. N 12/20-11-1975) зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Посилання позивача в позовній заяві на її звернення до відповідача 27.10.2018 року щодо залиття її квартири, обстеження та складання акту , судом не приймаються до уваги , оскільки позивачем до суду не надано належних та допустимих доказів саме звернення позивача [PERSON] до голови правління ЖК «Експрес» станом на час настання події . Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з приписами ч. 1, 2 ст.77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог [PERSON] про зобов`язання вчинення дій та стягнення суми слід відмовити, оскільки достатніх і належних доказів, звернення позивача 27.10.2018 року до відповідача з приводу залиття її квартири [ADDRESS] , матеріали справи не містять, як і не містять жодних доказів про запрошення на вказану дату для складання акту відповідача. У відповідності до вимог п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволені позову відмовлено у повному обсязі, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed