Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Дніпровська міська рада 30 травня 2023 року звернулась до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеною заявою, в якій просила суд визнати відумерлою спадщину, що складається з 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та передати його у власність територіальній громаді м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради. Заява мотивована тим, що 1/3 частина домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування від 18 липня 1991 року, посвідченого Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-3124, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР 06 серпня 1991 року в реєстровій книзі № 333 за реєстровим № 48. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину вказаного домоволодіння. Спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Оскільки з часу відкриття спадщини минуло більше одного року, спадкоємці відсутні, позивач вважає, що необхідно визнати спадщину на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] відумерлою та передати у власність територіальній громаді м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 01 червня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача Дніпровської міської ради надала клопотання з проханням розглядати справу без застосування технічних засобів, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Письмово просив розглядати справу без його участі відповідно до діючого законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з відповіддю КП «ДМБТІ» ДОР від 01 листопада 2018 року за № 16271, за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] на підставі договору дарування від 18 липня 1991 року, посвідченого Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-3124, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР 06 серпня 1991 року в реєстровій книзі № 333 за реєстровим № 48 (а.с. 4). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується відповіддю Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02 червня 2022 року за № 1365/05.1-42 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00041369255 від 12 вересня 2023 року (а.с. 5, 27-29). З відповідіДругої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13 грудня 2023 року вбачається, що за даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилась (а.с. 49-50). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 8 ч. 2 ст. 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( частина перша статті 1268 ЦК України). За змістом частини 1 статті 1277 ЦК України уразі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини (ч. 2 ст. 1277 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням. Згідно статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Оскільки після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, з часу відкриття спадщини сплив один рік, то суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS] відумерлою спадщиною та передання її у власність територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради. На підставі викладеного та

Outcome: approved