Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Позивач, орган опіки та піклування Служби у справах дітей Дубовецької сільської ради звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача щодо її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] .. В обгрунтування позову зазначено, що відповідач відмовилась забрати дитину [PERSON] , [INFO] з пологового будинку. Її дочка перебуває на обліку в Служби у справах дітей Дубовецької сільської ради, як дитина, що перебуває у складних життєвих обставинах. Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно розпорядження Галицької районної державної адміністрації від 25.11.2020 р. №248 «Про влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] , неповнолітню дитину було влаштовано в КНП «Івано-Франківський обласний спеціалізований будинок дитини Івано-Франківської обласної ради». З моменту народження дочки відповідач [PERSON] жодного разу не відвідувала дитину, не цікавилася здоров`ям, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ухвалою судді від 04.09.23 року відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання по справі (а.с.26). Ухвалою суду від 26.10.23 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с.37). В судове засідання сторони не з`явились. Позивач - Служба у справах дітей Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, позов просять задовольнити (а.с.50). Відповідач [PERSON] про причини неявки в суд не повідомила, про розгляд справи повідомлялась належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення повістки (а.с.29,42,49). Будь-яких заяв або клопотань щодо участі у справі суду не надала. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлена про час та місце слухання справи належним чином та не з`явилася у судове засідання без поважних причин. У зв`язку з цим, відповідно до ст.280 ЦПК України, наявні законні підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні встановлено наступне. Відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON] (співмешканець). Останні інколи зловживають спиртними напоями, участі у промисловому житті округу не приймають. Матеріально-побутові умови задовільні (а.с.6). Відповідно до довідки виданої в.о. старости Маріямпільського старостинського округу Дубовецької сільської ради І.Шостак згідно по господарської книги №1 [PERSON] , [INFO] немає дітей, крім [PERSON] , [INFO] , від якої вона відмовилась в закладі охорони здоров`я (а.с.7). Згідно витягу №341 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до характеристики виданої в.о. старости Маріямпільського старостинського округу Дубовецької сільської ради І.Шостак - [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За час проживання на території округу зарекомендувала себе з негативної сторони, вживає алкогольні напої. Скарг від населення на неї в усній і письмовій формі до Маріямпільського старостинського округу Дубовецької сільської ради не поступало (а.с.9). Згідно розпорядженням Галицької районної державної адміністрації від 25.11.2020 р. №248 «Про влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] , неповнолітню дитину було влаштовано в КНП «Івано-Франківський обласний спеціалізований будинок дитини Івано-Франківської обласної ради» (а.с.10). Згідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я у зв`язку з тяжкими матеріальними умовами та відмови від дитини (а.с.13). Відповідно до акту передачі дитини від 10.12.2020 р. - [PERSON] передано в.о. зав. відділенням недоношених дітей [PERSON] (а.с.14). Згідно висновку про стан здоров`я дитини та медичного висновку №129 про дитину-інваліда до 18 років від 16.12.20 р. - [PERSON] має захворювання спинно-мозкова кила попереково-крижового відділу хребта. Внутрішня гідроцефалія (а.с.15,17). Згідно заяви батьків (матері або батькап), інших родичів або законного представника про відмову забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я відповідач - [PERSON] відмовилась забрати свою дитину [PERSON] із відділення не доношених дітей обласної КНП «ІФОДКПУФОК», у зв`язку з тим, що не має змоги доглядати за дитиною. Батько дитини не відомий (а.с.16). Згідно Висновку комісії Дубовецької сільської ради щодо можливості та доцільності позбавлення батьківських прав від 10.05.23 р. [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки вона не відвідувала дочку в закладі, не цікавилась її життям та здоров`ям (а.с. 19). Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 1 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування. У відповідності до вимог п. 1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови ПВСУ № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 Постанови ПВСУ № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, вимоги позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та підтвердженими наданими доказами та підлягають задоволенню, оскільки відповідач - [PERSON] не забрала дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявила щодо неї батьківського піклування. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved