Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила встановити факт родинних відносин між нею та померлим [INFO] [PERSON] , а саме те, що [PERSON] , [INFO] є сестрою [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . А також, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на: - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 5122055400:02:002:0184; - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0954 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 5122055400:02:002:0103. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. їй відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що надані нею документи не підтверджують родинний зв`язок із померлим, а саме те, що вона є сестрою померлого [INFO] [PERSON] , оскільки у свідоцтві про народження спадкодавця відомості про мати вказані як « [PERSON] », в той час як у її свідоцтві про народження як « [PERSON] ». Окрім цього, також наявні розбіжності в актових записах про народження у відомостях про батька, а саме в актовому записі про народження [PERSON] відомості про батька зазначені як « [PERSON] », в той час як в актовому записі про її народження як « [PERSON] ». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представник позивача надав суду заяв про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.12.2023 року закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду в загальному позовному порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 25.02.1998 року; свідоцтва про право особистої власності на будівлю № [NUMBER] виданого виконкомом Суворовської селищної ради 10.05.1994 та договору дарування від 26.07.1994, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою; - земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 5122055400:02:002:0184, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 614689 виданого Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області 30.11.2009 року; - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0954 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 5122055400:02:002:0103, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 614690 виданого Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області 30.11.2009 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02.02.2023 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 72301860 від 01.05.2023 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1262 ЦК України - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті [PERSON] є його сестра [PERSON] . Факт родинних відносин а саме те, що [PERSON] є сестрою [PERSON] , померлого [INFO] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 19.12.1952 року, виданим Олександровським сільЗАГСом Ворошиловградської області; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 10.07.1959 року, виданим Суворовською сільською ради Ізмаїльського району Одеської області; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим Новопавлівською сільською радою Баштанського району Миколаївської області 20.10.1973 та довідкою Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області № 1110 від 22.11.2023. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Так, позивач [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 01.05.2023 року, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved