Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в Київський районний суд м. Харкова з зазначеним позовом до ТОВ «Росвен Інвест Україна» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивувала тим, що 17 листопада 2012 року між нею та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 004-20158-171112 про надання ліміту кредитної лінії в розмірі 25000 гривень строком на 264 дні. Станом на 23 травня 2014 року вона у повному обсязі погасила заборгованість за кредитним договором, що підтверджується квитанціями про внесення коштів на загальну суму 37619 гривень 64 копійки. 09 лютого 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір № 193/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі й за кредитним договором № 004-20158-171112 від 17 листопада 2012 року. 09 лютого 2018 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір № 09/02/2018 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі й за кредитним договором № 004-20158-171112 від 17 листопада 2012 року. 29 серпня 2019 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. з заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі № 004-20158-171112 від 17 листопада 2012 року. 04 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 3893 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 31227 гривень 53 копійки. 13 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. 18 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. За період з 01 жовтня 2019 року по 31 липня 2020 року з її заробітної плати були здійснені відрахування в загальній сумі 23781 гривня 75 копійок, що складається з: -500 гривень - витрати на проведення виконавчих дій; -2376 гривень 02 копійки - основна винагорода приватного виконавця; -20905 гривень 73 копійки - борг. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06 липня 2021 року, яке набрало законної сили 09 серпня 2021 року, зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. 21 жовтня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження та 25 жовтня 2021 року повернула на її рахунок суму основної винагороди приватного виконавця в розмірі 2376 гривень 02 копійки. Разом з тим, стягнуті на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» під час примусового виконання виконавчого напису № 3893 грошові кошти їй не повернуто. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на її користь безпідставно набуті кошти у розмірі 20905 гривень 73 копійки, три проценти річних у сумі 992 гривні 97 копійок та інфляційні втрати в розмірі 2498 гривень 61 копійки. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2021 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що 09 лютого 2018 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір № 09/02/2018 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі й за кредитним договором № 004-20158-171112 від 17 листопада 2012 року. Позивач не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, у зв`язку з чим 04 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 3893 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 31227 гривень 53 копійки. Саме невиконання боржником своїх зобов`язань призвело до звернення товариства до приватного нотаріуса для захисту своїх прав шляхом вчинення виконавчого напису та стягнення наявної заборгованості. Таким чином, позовні вимоги про повернення стягнутих за скасованим виконавчим написом коштів є безпідставними. З відповіді на відзив на позовну заяву представника позивача вбачається, що він підтримує викладене у позові та просить його задовольнити у повному обсязі. Зазначено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06 липня 2021 року встановлено обставин того, що станом на 23 травня 2014 року [PERSON] у повному обсязі погасила заборгованість за кредитним договором. Крім того, зазначеним рішенням виконавчий напис, зареєстрований за № 3893, визнано таким, що не підлягає виконанню. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 листопада 2012 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 004-20158-171112 про надання ліміту кредитної лінії в розмірі 25000 гривень строком на 264 дні. З позову вбачається, що станом на 23 травня 2014 року позивач у повному обсязі погасила заборгованість за кредитним договором, що підтверджується квитанціями про внесення коштів на загальну суму 37619 гривень 64 копійки. 09 лютого 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір № 193/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі й за кредитним договором № 004-20158-171112 від 17 листопада 2012 року. 09 лютого 2018 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір № 09/02/2018 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі й за кредитним договором № 004-20158-171112 від 17 листопада 2012 року. 04 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 3893 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 31227 гривень 53 копійки. 13 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання зазначеного виконавчого напису (а.с. 15-16). 18 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 17-18). За період з 01 жовтня 2019 року по 31 липня 2020 року з заробітної плати позивача були здійснені відрахування в загальній сумі 23781 гривня 75 копійок, що складається з: -500 гривень - витрати на проведення виконавчих дій; -2376 гривень 02 копійки - основна винагорода приватного виконавця; -20905 гривень 73 копійки - борг. Зазначене підтверджується довідкою № 1810 від 18 жовтня 2021 року про здійснені відрахування та виплати ГУНП в Харківській області щодо [PERSON] (а.с. 27-28). Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06 липня 2021 року виконавчий напис, вчинений 04 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. та зареєстрований за № 3893, визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с. 19-24). Рішення набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З позову вбачається, що на виконання виконавчого напису з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» була стягнута сума коштів у загальному розмірі 20905 гривень 73 копійки. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь безпідставно стягнені кошти у розмірі 20905 гривень 73 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У матеріалах справи міститься довідка № 1810 від 18 жовтня 2021 року про здійснені відрахування та виплати ГУНП в Харківській області щодо [PERSON] , з якої вбачається, що з заробітної плати позивача були здійснені відрахування в загальній сумі 23781 гривня 75 копійок за виконавчим написом, вчиненим 04 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. та зареєстрованим за № 3893. Будь-яких доказів на спростування вимог сторони позивача та правомірності отримання коштів стороною відповідача суду надано не було. У відзиві на позов представника відповідача лише зазначено про те, що невиконання боржником своїх зобов`язань призвело до звернення товариства до приватного нотаріуса для захисту своїх прав шляхом вчинення виконавчого напису та стягнення наявної заборгованості. Таким чином, позовні вимоги про повернення стягнутих за скасованим виконавчим написом коштів є безпідставними. За таких обставин, з урахуванням того, що виконавчий напис за реєстровим номером № 3893, вчинений 04 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача 20905 гривень 73 копійки відсутня. Таким чином, стягненню з відповідача на користь підлягають безпідставно набуті кошти в сумі 20905 гривень 73 копійки. Позивач також просить стягнути з відповідача три проценти річних з простроченої суми за період з 28 листопада 2019 року по 27 жовтня 2021 року в сумі 992 гривні 97 копійок та інфляційні втрати в розмірі 2498 гривень 61 копійки. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок суми трьох процентів річних та інфляційних втрат наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 29-37). Таким чином, стягненню з відповідача підлягають нараховані три проценти річних у сумі 992 гривні 97 копійок та інфляційні втрати в розмірі 2498 гривень 61 копійки. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 908 гривень.

Outcome: approved