Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд: -визнати [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер картки платника податків: [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , батьком дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним актовим записом за № 146, свідоцтво про народження серія [NUMBER] ; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним актовим записом № 59, свідоцтво про народження серії [NUMBER] ( копія свідоцтва про народження додається). - зобов`язати Білгород-Дністровський міськрайонний Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції ( м. Одеса) внести зміни в актовий запис № 146 від 14.05.2015 року про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, а саме: - в графі «батько» виключити запис про батька « [PERSON] », зазначивши батьком» [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ; - внести зміни в актовий запис № 146 від 14.05.2015 року в графі прізвище змінити із « [INFO] » на « [INFO] », в графі по батькові змінити « [INFO] » на « [INFO] » та видати нове свідоцтво про народження; -зобов`язати Білгород - Дністровський міськрайонний Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції ( м. Одеса) внести зміни в актовий запис № 59 від 15.03.2018 року про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , складеного Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а саме: - в графі «батько» виключити запис про батька « [PERSON] », зазначивши батьком» [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ; - внести зміни в актовий запис № 59 від 15.03.2018 року в графі прізвище змінити із « [INFO] » на « [INFO] », в графі по батькові змінити « [INFO] » на « [INFO] » та видати нове свідоцтво про народження. Короткий зміст та обґрунтування позову [PERSON] вказує, що з відповідачкою [PERSON] він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу, сторони вели спільне господарство з 2013 по 2022 роки. За час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] у сторін народились діти: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним актовим записом за № 146, від 14.05.2015 року та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним актовим записом № 59, від 15.03.2018 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] вказує, що під час спільного проживання із [PERSON] він займався вихованням, забезпеченням дітей, цікавився їх станом здоров`я, успіхами в школі, що й відбувається по теперішній час. Діти схожі на позивача, як зовнішньо та і по характеру, та дуже до прив`язані до нього як до батька. Також позивач вказує, що у 2022 році його стосунки з [PERSON] почали погіршуватись, сторони почали часто сваритись та пізніше припинили спільне проживання. 24 березня 2023 року відповідачка уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого 28 березня 2023 року. [PERSON] вказує, що весь час після розлучення із відповідачкою він продовжував спілкування з дітьми, допомагав їм фінансово. Нещодавно [PERSON] звернувся до відповідачки [PERSON] з проханням надати йому свідоцтва про народження дітей, так як вважав, що в свідоцтві про народження батьком вказаний саме він - [PERSON] та виявилось, що в свідоцтві про народження дітей [PERSON] та [PERSON] відповідачка вказала відомості про батька на підставі ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. [PERSON] вважає, що його права порушені, так як він є біологічним батьком доньки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , однак позивач позбавлений можливості здійснити реєстрацію свого батьківства щодо дітей в позасудовому порядку, тому змушений звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. На підставі наведеного просить суд задовольнити позов. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.01.2024 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підтовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився. 12.01.2024 року [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини які зазначені в позові та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в зв`язку з тим, що біологічним батьком дітей є саме позивач, вказала, що позов визнає. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Положенням ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та відповідачка [PERSON] , [INFO] , проживали як чоловік та жінка однією сім`єю без реєстрації шлюбу, сторони вели спільне господарство з 2013 по 2022 роки. За час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] у сторін народились діти: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним актовим записом за № 146, від 14.05.2015 року та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним актовим записом № 59, від 15.03.2018 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] вказує, що під час спільного проживання із [PERSON] він займався вихованням, забезпеченням дітей, цікавився їх станом здоров`я, успіхами в школі, що й відбувається по теперішній час. Діти схожі на позивача, як зовнішньо та і по характеру, та дуже до прив`язані до нього як до батька. Також позивач вказує, що у 2022 році його стосунки з [PERSON] почали погіршуватись, сторони почали часто сваритись та пізніше припинили спільне проживання. 24 березня 2023 року відповідачка уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого 28 березня 2023 року. [PERSON] вказує, що весь час після розлучення із відповідачкою він продовжував спілкування з дітьми, допомагав їм фінансово. Нещодавно [PERSON] звернувся до відповідачки [PERSON] з проханням надати йому свідоцтва про народження дітей, так як вважав, що в свідоцтві про народження батьком вказаний саме він - [PERSON] та виявилось, що в свідоцтві про народження дітей [PERSON] та [PERSON] відповідачка вказала відомості про батька на підставі ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. [PERSON] вважає, що його права порушені, так як він є біологічним батьком доньки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , однак позивач позбавлений можливості здійснити реєстрацію свого батьківства щодо дітей в позасудовому порядку, тому змушений звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Під час розгляду справи відповідачка [PERSON] позов [PERSON] визнала. Таким чином, судом встановлено, що біологічним батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] є позивач [PERSON] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Згідно ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до статей 264, 265 Цивільного Процесуального кодексу України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved