Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивач Акціонерне Товариство «Універсалбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач 20.10.2020р. звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 20.10.2020. Підписавши Анкету-заяву, позивач стверджує, що відповідачка ознайомилася з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, і такі документи разом складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору банківських послуг відповідачка отримала кредит у розмірі 45000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на 28.02.2023 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що самого договору про надання банківських послуг відповідач не підписував, та з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з умовами про збільшення кредитного ліміту на платіжну картку з можливістю його коригувати, зі сплатою відсотків за користування кредитом, не був ознайомлений та їх не підписував. Вказує, що користувався коштами що надійшли на картку в сумі, яка станом на 27.11.2023роки становила 45000,00 грн. Про те, в які терміни необхідно повернути кошти на картковий рахунок, і у разі неповернення у встановленні строки, які відсотки будуть нараховуватися за користування коштами, а також які штрафні санкції передбачені за прострочення повернення коштів на рахунок позивача, ознайомлений не був. Відповідач вважає, що відсотки за користування коштами та штрафних санкцій є неправомірним, оскільки вони були прийнятті в односторонньому порядку лише позивачем та не були узгодженні з відповідачем. Відповідач вказує, що в Анкеті - заяві зазначено було лише, що документи для ознайомлення розміщенні на сайті Монобанку за інтернет посиланням. Такі документи були типовими, та не стосувалися і не містили інформацію конкретно відповідача, не підтверджували укладення договору про надання банківських послуг з ним. Відтак, відповідач стверджує, що Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, таблиця обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщенні за посиланням www.monobank.ua/terms, не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. Надані позивачем умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Сама по собі підписана Анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, оскільки така Анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Зазначеним відповідач не заперечує про користування ним коштами в сумі 45000,00 грн., однак заперечує проти позову, в частині нарахування відсотків в сумі 12862,08грн. вважає таке нарахування безпідставним. Представником відповідача подано відповідь на відзив в якому відповідач заперечує викладені обґрунтування стороною позивача, і просить суд задовільнити позов. Судом встановлено, що 20.10.2020 [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 20.10.2020 не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також умов, розміру, підстав та порядку нарахування процентів за користування кредитним коштами. Надані позивачем Умови і Правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів (monobank) і Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank» в редакції від 27.11.2021 не підписані [PERSON] і очевидно не могли бути нею підписані при підписанні анкети-заяви 20.10.2020. Згідно долученого позивачем до позову розрахунку заборгованості, слідує, що заборгованість відповідача за договором станом на 11.07.2023 року становить: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 57862,08 грн.; заборгованість за пенею - 0грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0грн. Інших підтверджень розміру заборгованості позивачем не надано, зокрема виписки по картковому рахунку. Даний розрахунок не містить обчислення, порядок нарахування суми тіла кредиту, оскільки з поданого документа видно, що у тіло кредиту включалися відсотки погашені за рахунок кредиту, а відтак не можна вважати заявлену до стягнення суму обґрунтованою. Крім того позивачем не надано суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, що 20.10.2020 між сторонами було укладено кредитний договір: що відповідач при складанні анкети-заяви ознайомився саме із цими Правилами надання банківських послуг, відсотками і штрафними санкціями погодився відповідач під час підписання анкети-зави. У випадку, якщо позивач вважає, що між ним та відповідачем укладено кредитний договір, що не виконується належним чином, позивач зобов`язаний направити до Відповідача вимогу про усунення порушень умов договору та дострокове погашення кредиту, доказів цього в матеріалах справи нема. У анкеті-заявці зазначається про прохання відкрити поточний рахунок, у гривні, та встановити кредитний ліміт на суму, вказано у додатку, відповідно до умов Договору. Позивачем до позову не надано належним чином завірену копію або оригінал Таблиці обчислення вартості кредиту, Паспорту кредиту, що були би підписані відповідачем, сума встановленого кредитного ліміту та умови його погашення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14), та зроблено висновок, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. А тому доводи позивача про те, що сторонами при укладені кредитного договору від 20.10.2020 були узгоджені усі істотні умови договору шляхом підписання Анкети заяви та те, що Умови і Правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу. Оскільки відсутні достатні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовій формі ціну договору (у формі сплати комісії), а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань та розміру заборгованості за порушення грошового зобов`язання, банк має можливість вимагати лише фактично отриману та не повернуту суму кредиту, що відповідає вимогам частини 2 статті 530 ЦК України. Вказаний правовий висновок, викладено в Постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. Оскільки, у спірних правовідносинах при встановленні тих обставин, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не були повернуті, кредитор має право вимагати виконання зобов`язання шляхом покладення на боржника обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Зважаючи на те, що відповідачем не заперечується, те що ним використано кошти, які були на картковому рахунку в сумі 45000,00 грн., що є тілом кредиту, а також зазначена сума 45000,00 грн. підтверджується позивачем в позовній заяві, тому суд вважає, що вказана сума повинна бути повернута позивачу та підлягає стягненню з відповідача. В іншій частині позовних вимог, слід відмовити, зважаючи на недоведеність та необґрунтованість її нарахування. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підставі викладеного,

Outcome: partial