Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Харківської міської ради про встановлення факту спільного проживання\~із\~спадкодавцем та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, з урахуванням уточнень, в якому просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за однією адресою: [ADDRESS] , з 01.06.2014 року по дату відкриття спадщини, а саме: по [INFO] ; та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 22.07.1985 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним. Спочатку його опікуном була мати [PERSON] , яка померла [INFO] , потім батько [PERSON] , який [INFO] помер. Інших близьких родичів у [PERSON] не було. 26.04.2011 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова опікуном над недієздатним було призначено [PERSON] (близького друга померлого [PERSON] ). Позивач товаришувала із [PERSON] і часто допомагала йому у догляді за [PERSON] , часто приходила з ним до його підопічного. У позивачки з [PERSON] склалися доброзичливі відносини і [PERSON] запропонував їй стати другим опікуном, так як йому, будучи в похилому віці і при хворобах, вже складно виконувати функції опікуна, а його підопічний потребував постійного догляду. 15.05.2014 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова другим опікуном над недієздатним було призначено [PERSON] . Позивачка стала проживати разом із підопічним за його адресою у 2-кімнатній квартирі та виконувати всі обов?язки опікуна. Із підопічним у неї склалися відносини, притаманні матері та сину. За домовленістю, [PERSON] якийсь час допомагав [PERSON] і оплачував через касу банку комунальні послуги за майно підопічного, за кошти, які йому надавала [PERSON] . Коли [PERSON] стало важко, він перестав допомагати і в цьому. 30.09.2020 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харків по справі № 641/6129/2020 року заяву [PERSON] задоволено, звільнено його від повноважень опікуна над недієздатним [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із фактичним невиконанням обов`язків опікуна з причин похилого віку, хвороб та відсутності такої необхідності, так як у недієздатного з 2014 року є другий опікун [PERSON] , яка проживає разом із підопічним за адресою його мешкання та постійно дбає про нього. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 3 червня 2014 року [PERSON] фактично поживала разом із підопічним [PERSON] за адресою реєстрації його місця проживання: кв. [ADDRESS] , і по день його смерті, [INFO] . Після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Л.М. 21.10.2020 року була відкрита спадкова справа № 49/2020 (реєстрація спадкової справи у Спадковому реєстрі з № 66609847). 08.04.2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Л.М. [PERSON] видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з причини неподання відомостей та документів, які є доказом родинних та інших відносин зі спадкодавцем. Викладені обставини зумовили позивача звернутися до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. У відповідності до приписів\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши думку позивача та її представника, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, допитавши свідків, дійшов наступного. Судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 травня 2014 року заяву [PERSON] задоволено, та призначено її другим опікуном недієздатного [PERSON] , 1961 року народження (а.с. 17). 30 вересня 2020 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова заяву [PERSON] задоволено, звільнено його від повноважень опікуна над недієздатним [PERSON] , [INFO] (а.с. 18-19). Згідно з висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 215 [PERSON] , 1961 р.н., є інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково, та проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07.10.2020 року (а.с. 20). Відповідно до договору-замовлення на організацію та проведення поховання, [PERSON] сплатила 2876,00грн. КП «Ритуал» ХМР за послуги з організації та поховання померлого [PERSON] (а.с. 83). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на праві власності згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.08.2018 року (а.с. 77-80). Згідно Звіту про оцінку майна від 04.10.2018 року оціночна (ринкова) вартість квартири за адресою: [ADDRESS] , складає 424\~800,00 грн. (а.с. 63-76). Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Л.М. від 08.04.2021 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з причини неподання відомостей та документів, які є доказом родинних та інших відносин зі спадкодавцем (а.с. 81-82). Відповідно до статей\~4\~та\~19 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин. Відповідно до положень\~ст. 293 ЦПК України\~суд встановлює юридичні факти, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами. Так, на підставі наданих до суду письмових доказів та показів свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за однією адресою: [ADDRESS] , з 01.06.2014 року по дату відкриття спадщини, а саме: по 06.10.2020 року. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно\~ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття (ч. 5\~ст. 1268 ЦК України). Статтею 1218ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1\~ст. 1222 ЦК України\~визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що інших спадкоємців, окрім [PERSON] після смерті [PERSON] немає. Приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому відсутність реєстрації спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1\~ст. 1297 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у\~постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23). Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскільки в позасудовому порядку позивач не може оформити своїх спадкових прав через відсутність документів, що підтверджують факт постійного проживання із спадкодавцем, вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відтак, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності на майно, належне померлому [PERSON] , також підлягають задоволенню у повному обсязі, адже ці вимоги належним чином обґрунтовані та підтверджуються наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, зважаючи на всі вищезазначені норми закону, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими, у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved