Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 29.01.2004 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Трускавецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 4. Від даного шлюбу у нас народився син, [PERSON] , [INFO] , на даний час син є повнолітній, та неповнолітня донька, [PERSON] , [INFO] . Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересама. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Ухвалою судді від 02.06.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 06.07.2023 року на 11.00 год. 21.06.2023 року на адресу суду від відповідачки надійшло до суду клопотання, в якому вона заперечує проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін та наполягає на розгляді справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 22.06.2023 року ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи на розгляд в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 25.07.2023 сторонам було надано строк для примирення до 25.12.2023 року, однак примирення ніякого результату не дало. В судове засідання 11.01.2024 позивач не з`явився, однак в позовній заяві та в заяві від 18.07.2023 року зазначає, що просить розглядати справу без його участі, позов підтримує, просить розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання 11.01.2024 року не з`явилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи. В судовому засіданні 11.01.2024 представник відповідачки не заперечив проти задоволення позову. Суд, заслухавши представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 29.01.2004 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданого 29.01.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції, яке знаходиться в матеріалах справи. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.08.2004 (який на даний час повнолітній), донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 27.10.2009. Подружнє життя у сторін не склалося, як подружжя вони не проживають, не ведуть спільного господарства, зникло взаєморозуміння та повага. Наданий сторонам строк на примирення позитивного результату не дав. Даний шлюб існує формально. У відповідності з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved