Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

ОКВП "Дніпро-Кіровоград" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а також трьох відсотків річних та індексу інфляції. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, проте відповідачем у порушення договірних відносин не проведено своєчасну оплату отриманих послуг, а тому виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначила клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також просить стягнути судовий збір. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, дату і час розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, а також, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України», заперечення проти позову нею не подано. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно п.47 п.п.5 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Стаття 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачає, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 22.11.2019 року між ОКВП "Дніпро-Кіровоград"\~та [PERSON] укладено договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з центрального водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) в багатоквартирному будинку, згідно якого ОКВП "Дніпро-Кіровоград" зобов`язалось надати послугу з централізованого питного водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами. Згідно довідки про нарахування плати та розмір платежів, наданої ОКВП "Дніпро-Кіровоград", за особовим рахунком № [NUMBER] користувач [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] за період із вересня 2017 року по липень 2023 року наявна заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, яка станом на 01.08.2023 року складає 10343,65 грн (а.с.3). У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). З огляду на те, що відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, вона на вимогу позивача повинна сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази, що свідчать про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 2684 грн, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved