Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник позивача підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 27.10.2023 року позивач звільнився з роботи за власним бажанням в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ», на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. При звільненні, внаслідок відсутності грошових коштів, відповідач не виплатив позивачу заборгованості по заробітній платі. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату в розмірі 46 679,53 грн, що підтверджується розрахунковим листком за жовтень 2023 року. Ухвалою суду від 26.12.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 16.08.2021 року до 27.10.2023 року перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» (а.с.5). Наказом АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №3261/ВК від 27.10.2023 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с.5 на зв.). При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, яка станом на жовтень 2023 року становила 46 679,53 грн, що підтверджується розрахунковим листком за жовтень 2023 року (а.с.6). Станом на день розгляду справи судом заборгованість із заробітної плати позивачу виплачена не була. Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України. Згідно ст. ст. 22, 94, 97 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обов`язок виплачувати працівнику заробітну плату. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доводів та аргументів на спростування вищевказаних обставин, альтернативної довідки про розмір заборгованості перед працівником або документу, що підтверджує проведення повного розрахунку, відповідачем надано не було. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму невиплаченої заробітної плати (з подальшим вирахуванням податків) в розмірі 46 679,53 грн. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved