Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 30 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Самарської районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 313, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] .В обґрунтування позову зазначила, що від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] , який на цей час є вже повнолітнім та проживає окремо; [PERSON] [INFO] , яка на цей час є неповнолітньою, проживає разом зі позивачем, та знаходиться на її утриманні. На момент розриву відносин сторін, життя в сім`ї розладналося через несхожість характерів і різних поглядів на життя, між позивачем та відповідачем постійно стали виникати конфліктні ситуації. Сторонам стало зрозуміло, що вони абсолютно різні люди і з лютого 2021 року сім`я фактично розпалася, на цей час відповідач залишив будинок і де він мешкає позивачу не відомо, шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає, що любов і взаєморозуміння між сторонами повністю втрачено, в такій ситуації примирення та збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та інтересам дітей позивача та відповідача. Зазначила, що суперечок про розподіл майна, яке є спільною сумісною власністю не має. У зв`язку з чим, позивач просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 30 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Самарської районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 313. У судове засідання позивачем подано письмову заяву з проханням розглядати справу без участі позивача. Разом з тим, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надавав, відзив не надав. Оголошення про виклик до судового засідання було розміщено на веб-сайті судової влади України http://court.gov.ua. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем. Дослідивши матеріали справи, а саме: копії паспорта та копію РНОКПП позивача, копію свідоцтва про шлюб, копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, який зареєстровано 30 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Самарської районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №313, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . Як зазначено в позові, спільне життя з відповідачем не склалось через погіршення взаємопорозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини і сімейні обов`язки з ведення спільного господарства призвели до втрати почуття любові один до одного. На думку позивача поновлення шлюбних відносин між нею та відповідачем неможливе. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved