Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

19.07.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між сторонами 29 квітня 1994 року у Белікульському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Північно Казахстанської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №26. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Шлюбні відносини між подружжям припинені в 2020 році із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, поновлювати шлюбні стосунки подружжя не бажає. В добровільному порядку через органи РАГС, розірвати шлюб відповідач відмовляється. У судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не з`явилися, останній надала суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність та відсутність позивачки, позов підтримує, а також зазначив, що згоден на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, про причини неявки до суду не повідомив, хоча про час і місце судового засідання розгляду справи повідомлений був належним чином, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин;\~відповідач не\~подав відзив;\~позивач не\~заперечує проти\~такого вирішення\~справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечувала, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається\~із копії\~свідоцтва про\~шлюб 29\~квітня 1994\~року у\~Белікульському районному\~відділі реєстрації\~актів цивільного\~стану Північно\~ Казахстанської\~області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 26 (а.с. 4). Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має.. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені в 2020 році із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, поновлювати шлюбні стосунки подружжя не бажає. В добровільному порядку через органи РАГС, розірвати шлюб відповідач відмовляється. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, а в заяві поданій до суду не зазначила, що бажає відновити дошлюбне прізвище, то суд не знаходить підстав для його відновлення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved