Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Заявник, в інтересах якої діє представник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, зазначивши, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у виді земельних ділянок, які належали спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №072942 виданого 12.09.2003 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №072943 виданого 12.09.2003 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік, [PERSON] , який не встиг оформити своїх спадкових прав та помер [INFO] . Після смерті батька заявниця звернулась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як державні акти містять виправлення в написанні прізвища та по батькові [PERSON] . Просить встановити факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №072942 виданого 12.09.2003 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №072943 виданого 12.09.2003 року. Представник заявниці вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, подавши письмову заяву. Заінтересована особа подав заяву про розгляд справи у відсутність його представника, при винесенні рішення покаладається на розсуд суду. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. В силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 2.9919 га., кадастрорвий номер 1822855100:10:000:0167, яка розташована на території Лугинської сільської ради Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподрарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №072942 виданого 12.09.2003 року та земельної ділянки площею 0.4766 га., кадастрорвий номер 1822855100:10:000:0270, яка розташована на території Лугинської сільської ради Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподрарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №072943 виданого 12.09.2003 року. Спадщину після смерті [PERSON] спільним проживанням прийняв її чоловік, [PERSON] , який не встиг оформити своїх спадкових прав та помер [INFO] . Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 2.9919 га., кадастрорвий номер 1822855100:10:000:0167, яка розташована на території Лугинської сільської ради Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподрарського виробництва та земельної ділянки площею 0.4766 га., кадастрорвий номер 1822855100:10:000:0270, яка розташована на території Лугинської сільської ради Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподрарського виробництва. Після смерті батька заявниця звернулась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як державні акти містять виправлення в написанні прізвища та по батькові [PERSON] . Таким чином, судом було встановлено, що у державних актах на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №072942 виданого 12.09.2003 року та серії ЖТ №072943 виданого 12.09.2003 року власником якого є [PERSON] , допущені виправлення в написанні прізвища та по батькові власника земельних ділянок. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, проаналізувавши зміст письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про смерть [PERSON] , державні акти про право власності на земельні ділянки, витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. Достовірність факту належності правовстановлюючого документу ніким та нічим не оспорюється і не спростовано при розгляді справи, а встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved