Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

Представник позивача - адвокат Голик Євген Валерійович в інтересах позивача, [PERSON] , пред`явив до суду позов до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ-АГРО-ІНВЕСТ» про розірвання договорів оренди землі, в якому представник позивача просив: розірвати договір оренди землі № 32-пс/і від 01 березня 2020 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ-АГРО-ІНВЕСТ» щодо земельної ділянки кадастровий номер 7424710100:26:001:0512, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.03.2020 року за № 35978791; розірвати договір оренди землі № 33-пс/і від 01 березня 2020 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ-АГРО-ІНВЕСТ» щодо земельної ділянки кадастровий номер 7424710100:26:001:1321, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.03.2020 року за № 35978928; стягнути з відповідача судові витрати; справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначив про те, що з 05 лютого 2020 року позивач являється власником земельної ділянки площею 5,7196 га (кадастровий номер 7424710100:26:001:0512), яка розташована на території Семенівської міської ради Чернігівської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 199765961 від 11 лютого 2020 року. Також з 05 лютого 2020 року позивач являється власником земельної ділянки площею 0,4779 га (кадастровий номер 7424710100:26:001:1321), яка розташована на території Семенівської міської ради Чернігівської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 199760972 від 11 лютого 2020 року. 01 березня 2020 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ-АГРО-ІНВЕСТ» було укладено договір оренди землі № 32-пс/і щодо земельної ділянки площею 5,7196 га, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 березня 2020 року. Договір було укладено на строк 10 років, розмір орендної плати було встановлено 6619 гривень 67 копійок на рік. 01 березня 2020 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ-АГРО-ІНВЕСТ» було укладено договір оренди землі № 33-пс/і щодо земельної ділянки площею 0,4779 га, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 березня 2020 року. Договір було укладено на строк 10 років, розмір орендної плати було встановлено 88 гривень 89 копійок на рік. Таким чином станом на теперішній час вищевказані земельні ділянки перебувають в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ-АГРО-ІНВЕСТ». Згідно п. 4.5 Договорів оренди землі орендна плата має вноситися у строк до 31 грудня року користування земельною ділянкою. За договорами оренди землі орендар сплатив позивачу орендну плату за 2020 рік у визначений строк і у повному розмірі. За 2021 та 2022 роки орендна плата орендарем позивачу не сплачена взагалі. Представник позивача вважає, що договори оренди землі мають бути розірвані в судовому порядку через невиконання умов договорів орендарем, а саме несплату орендної плати, за слідуючих підстав. Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Водночас у пункті д) частини першої статті 141 Земельного кодексу України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні правовідносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Оскільки відповідач за 2021 та 2022 роки, а саме двічі не виплачував позивачу орендну плату за користування земельними ділянками на підставі укладених між ними договорів про оренду землі, тому така несплата є систематичною, через що наявні всі підстави для розірвання договорів оренди землі у зв`язку із порушенням орендарем їх умов. Представник позивача вважає, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, позивач не отримала того, на що вона розраховувала при укладанні договорів. Разом з тим, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До подібних висновків дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах: від 14 листопада 2018 року у справі № 484/301/18, від 14 серпня 2019 року у справі № 484/4135/18, від 31 липня 2020 року у справі № 479/1073/18-ц. Ухвалою судді від 11 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 08 січня 2014 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, доручила представляти свої інтереси в суді адвокату Голику Євгену Валерійовичу. У судове засідання представник позивача - адвокат Голик Євген Валерійович не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду подав письмову заяву, згідно даних якої просив розгляд даної справи провести без його участі та без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі, просив його задовольнити повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «БФ-АГРО-ІНВЕСТ», у судове засідання свого представника не направило, належним чином було повідомлено про дату, час і місце судового засідання судовою повісткою про виклик, про поважні причини неявки представника суд не повідомило, відзив на позовну заяву не подало, тому суд вважає за необхідне розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних встановлених судом обставин. У справі встановлено, що з 05 лютого 2020 року позивач [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 5,7196 га (кадастровий номер 7424710100:26:001:0512), яка розташована на території Семенівської міської територіальної громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 199765961 від 11 лютого 2020 року. Також з 05 лютого 2020 року позивач [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,4779 га (кадастровий номер 7424710100:26:001:1321), яка розташована на території Семенівської міської територіальної громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 199760972 від 11 лютого 2020 року. 01 березня 2020 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ-АГРО-ІНВЕСТ» було укладено договір оренди землі № 32-пс/і щодо земельної ділянки площею 5,7196 га, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 березня 2020 року. Договір було укладено на строк 10 років, розмір орендної плати було встановлено 6619 гривень 67 копійок на рік. 01 березня 2020 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ-АГРО-ІНВЕСТ» було укладено договір оренди землі № 33-пс/і щодо земельної ділянки площею 0,4779 га, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 березня 2020 року. Договір було укладено на строк 10 років, розмір орендної плати було встановлено 88 гривень 89 копійок на рік. Таким чином станом на теперішній час вищевказані земельні ділянки перебувають в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ-АГРО-ІНВЕСТ». Згідно п. 4.5 Договорів оренди землі орендна плата має вноситися у строк до 31 грудня року користування земельною ділянкою. За договорами оренди землі орендар сплатив позивачу орендну плату за 2020 рік у визначений строк і у повному розмірі. За 2021 та 2022 роки орендна плата орендарем позивачу не сплачена взагалі. Договори оренди землі мають бути розірвані в судовому порядку через невиконання умов договорів орендарем, а саме несплату орендної плати, за наступних підстав. Відповідно до вимог статті 124 Земельного кодексу України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Водночас у пункті «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно зі ст. 13, ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні правовідносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Оскільки відповідач за 2021 та 2022 роки, а саме двічі не виплачував позивачу орендну плату за користування земельними ділянками на підставі укладених між ними договорів про оренду землі, тому така несплата є систематичною, через що наявні всі підстави для розірвання договорів оренди землі у зв`язку із порушенням орендарем їх умов. Сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, позивач не отримала того, на що вона розраховувала при укладанні договорів. Разом з тим, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До подібних висновків дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах: від 14 листопада 2018 року у справі № 484/301/18, від 14 серпня 2019 року у справі № 484/4135/18, від 31 липня 2020 року у справі № 479/1073/18-ц. Таким чином, позов підлягає повному задоволенню. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати на оплату судового збору, що підтверджується квитанцією від 08 листопада 2023 року № 0.0.3290951894.1 (АТ КБ «Приватбанк»), у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок (а. с. 1).

Outcome: approved