Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяву мотивовано тим, що [INFO] померла матір заявниці - [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована в будинковолодінню [ADDRESS] . Зазначений будинок був подарований матір`ю заявнику та її сестрі в 2007 році на підставі договору дарування. Враховуючи той факт, що матір заявниці потребувала постійного стороннього догляду через свій вік та стан здоров`я, тому на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із заявником, за адресою: [ADDRESS] , та вони вели спільне господарство, заявник здійснювала догляд за нею, після її смерті здійснювала її поховання. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається із нерухомого майна (земельної ділянки та частини квартири, в якій вони проживали). Спадкоємцями за законом після смерті матері є заявник, [PERSON] та її сестра [PERSON] . Після відкриття спадщини, протягом 6 місячного строку до нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщини заявник не зверталась, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з матір`ю та була впевнена, що прийняла спадщину. 30 серпня 2023 року заявник разом із сестрою звернулася до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. 30 серпня 2023 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Сушицькою А.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що строк для прийняття спадщини пропущений, а доказів постійного проживання разом із спадкодавцем не надано. На даний час сестра заявниці [PERSON] не претендує на отримання спадщини. Враховуючи вищевикладене, реалізувати свої спадкові права на отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі заявник не може, у зв`язку з цим у неї виникла необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 03.10.2023року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Вінницької міської ради в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заяви. Заінтересована особа в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в с. Горбанівка Вінницького району Вінницької області померла [PERSON] , яка є матір`ю заявниці. Як стверджує заявник, матір заявниці потребувала постійного стороннього догляду через свій вік та стан здоров`я, тому на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із заявником, за адресою: [ADDRESS] , та вони вели спільне господарство, заявник здійснювала догляд за нею, після її смерті здійснювала її поховання. Однак, як вбачається із копії особового рахунку № [NUMBER] в квартирі [ADDRESS] [PERSON] , яка є власником 1/ 9 частки вказаної квартири, 20.11.2001р. виписана із вказаної квартири. Згідно довідки МКП «УК «Житло-Гарант» № 754 від 01.06.2023року власником особового рахунку квартири [ADDRESS] є [PERSON] . В даній квартирі зареєстровано 3 особи: [PERSON] з 22.05.1985р., [PERSON] з 20.10.2005р та [PERSON] з 22.11.2012р. Постановою державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори № 1933/02-31 від 30.08.2023р. [PERSON] відмовлено [PERSON] , [PERSON] у видачі на їх ім`я свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки вони не подали заяви протягом шести місяців з дня відкриття спадщини та не пред`явили доказів постійного проживання разом із спадкодавцем. Як вбачається, із даної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] , померла [INFO] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, в даній постанові нотаріус посилається на довідку №746 від 29.08.2023 року, видану Агрономічною сільською радою Вінницького району Вінницької області, яка заявником не надана суду. Відповідно до п. 2.1. Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 545 від 08.08.2006 р. перший примірник лікарського свідоцтва про смерть видається родичам померлого чи іншим особам, які зобов`язалися поховати померлого. Однак, лікарського свідоцтва про смерть в якому вказується місце смерті заявником не долучено до матеріалів справи. Так, стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). До такого висновку суд дійшов з врахуванням правової позиції висловленої Верховним Судом у постановах від 28 квітня 2021 року у справі N 204/2707/19 та від 21 жовтня 2020 року у справі N 569/15147/17 (провадження N 61-39308св18). Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У даний правовідносинах визначальним є факт саме постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно матеріалів справи вбачається, що доказів проживання, ведення спільного побуту, сплати побутових послуг, взаємних прав та обов`язків, заявником не надано. Крім того, суд не бере до уваги показання свідка [PERSON] , оскільки остання путалася в своїх показаннях, спочатку сказала, що проживає біля заявниці і не заходить до них у квартиру, а потім змінила свою думку на протилежне, вказала що заходила в гості до заявниці та бачила в квартирі матір заявниці. З викладеного вбачається, що у судовому засіданні, як з матеріалів справи, так і з пояснень свідка, не знайшли підтвердження обставини, що заявник проживала з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , у тому числі станом на час смерті матері - [INFO] . Отже, у даному судовому засіданні не було встановлено обставин за ч. 3 ст. 1268 ЦК України для встановлення факту, що має юридичне значення, для подальшого належного оформлення спадкових прав на квартиру та земельну ділянку. Таким чином, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які [PERSON] посилалася у своїй заяві не знайшли підтвердження у ході розгляду справи, а тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог вказаної заяви.

Outcome: dismissed