Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

04.10.2023 Орган опіки та піклування в особі Савранської селищної ради Одеської області звернувся до суду в інтересах малолітньої: [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: староста Байбузівського старостинського округу Савранської селищної ради, служба у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області до [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначалось, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Мати малолітньої [PERSON] померла [INFO] . З 2013 відповідач проживав із [PERSON] . За час спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON] , яку батько виховує самостійно, але через надмірне вживання алкоголю він інколи забував про доньку, не дотримувався належних соціально-побутових умов проживання дитини ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, ніде не працює, проходив військову службу в Збройних силах України, але після смерті матері дитини повернувся додому де на даний час і перебуває. Відповідач не створив належних умов в житловому будинку для повноцінного життя та розвитку доньки, в помешканні часто перебувають сторонні особи в стані алкогольного сп`яніння, відповідач також вживає алкоголь. Достатнього запасу продуктів харчування та палива на зиму не має. Будинок в занедбаному стані, потребує косметичного ремонту. [PERSON] з 21.04.2023 перебуває на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах служби у справах дітей селищної ради. Неодноразово сім`ю [PERSON] відвідували представники служби у справах дітей селищної ради, Байбузівського старостинського округу, КУ «Центру надання соціальних послуг» селищної ради. З відповідачем систематично проводилася роз`яснювальна робота, надавалися рекомендації щодо належного виконання батьківських обов`язків. Питання сім`ї [PERSON] неодноразово виносилось на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини та виконавчого комітету селищної ради, де були ухвалені відповідні рішення, а саме: 13.04.2023 ухвалено рішення Комісії з питань захисту прав дитини про взяття під соціальний супровід сім`ї [PERSON] ; 24.08.2023 ухвалено рішення виконавчого комітету Савранської селищної ради щодо стану виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно своєї малолітньої доньки. Проте, батько дитини відмовився від послуг фахівців КУ «Центр надання соціальних послуг» селищної ради, а до рекомендацій служби у справах дітей селищної ради не прислухається та не виконує, вживає алкогольні напої. Крім того, відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП. 13.09.2023 був здійснений спільний виїзд представників служби у справах дітей селищної ради, КУ «Центру надання соціальних послуг», Байбузівського старостинського округу, КНП «Савранський ЦПМСД» в сім`ю відповідача, за місцем його проживання, де було встановлено, що умови проживання є неналежними і можуть загрожувати життю та здоров`ю малолітньої дитини. За результатами обстеження помешкання було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, згідно якого перебувати дитині в сім`ї батька небезпечно, тому малолітню [PERSON] було влаштовано на тимчасове проживання до рідної тітки [PERSON] . Питання відібрання дитини від батька, без позбавлення його батьківських прав, було винесене на розгляд виконавчого комітету Саранської селищної ради, засідання якого відбулося 14.09.2023 та прийняте рішення від 14.09.2023 №9/8 «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] , в зв`язку із загрозою для життя і здоров`я дитини з сім`ї батька». Позивач просить прийняти рішення суду, яким відібрати малолітню [PERSON] від батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав, а також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки. Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 16 жовтня 2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 14 листопада 2023. Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 14 листопада 2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 12 грудня 2023. Відповідач, який повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явився (а.с. 55), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи не надав, свою позицію не виклав, правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача Органу опіки та піклування в особі Савранської селищної ради Одеської області, що повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечувала (а.с. 58). Представник третьої особи - Служби у справах дітей Подільської районної державної адміністрації Одеської області, що повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи надала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував (а.с. 59). Представник третьої особи - староста Байбузівського старостинського округу Савранської селищної ради, що повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечувала (а.с.57). В засідання учасники процесу не з`явились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За заявою представника позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з`явився, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що згідно довідки Савранської селищної ради Одеської області від 12.10.2023 №07-05/3184/4563 вбачається, що відповідач зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.27). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] та підтверджується свідоцтвом про народження останньої серія [NUMBER] від 21.01.2023, актовий запис №154 (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 07.02.2023, актовий запис №33 [PERSON] померла (а.с.8). Наказом служби у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області від 24.04.2023 №31 [PERSON] взято на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах служби у справах дітей селищної ради (а.с.9). Як вбачається з довідки Савранської селищної ради Одеської області до складу сім`ї [PERSON] входить донька [PERSON] (а.с.10). З характеристики виданої Савранською селищною радою виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області вбачається, що [PERSON] з 2013 проживав з [PERSON] . За час спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON] , яку батько виховує самостійно, але через надмірне вживання алкоголю він інколи забував про доньку, не дотримувався належних соціально-побутових умов проживання дитини ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 11). Як вбачається з листа КУ «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради Одеської області від 26.04.2023 №01-21/412 фахівцями із соціальної роботи неодноразово проводилася робота з [PERSON] , щодо надання йому соціальних послуг з метою подолання або мінімізації складних життєвих обставин. Крім того, з вказаного листа вбачається, що перебування в сім`ї відповідача малолітньої [PERSON] існує для останньої загроза безпеки та здоров`я (а.с.12). З акту обстеження умов проживання [PERSON] вбачається, що умови проживання незадовільні, в помешканні брудно, речі не впорядковані, належні умови для проживання дитини не створені. Крім того, з вказаного листа вбачається, що [PERSON] запрошено на комісію з питань захисту прав дитини (а.с.13). Сім`ю [PERSON] взято під соціальний супровід за рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 13.04.2023 (а.с.15). Згідно рішення Виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області №8/17 від 24.08.2023 про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно своєї малолітньої доньки вбачається, що відповідачу рекомендовано звернутися до Байбузівського старостинського округу для взяття його під соціальний супровід та повідомлено, що у разі ухилення ним від виконання рішення органу опіки та піклування селищної ради буде порушено питання про негайне відібрання дитини (а.с.16). З рішення виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області №9/8 від 14.09.2023 вбачається про негайне відібрання [PERSON] в зв`язку із загрозою для життя і здоров`я дитини, з сім`ї батька (а.с.17). За результатами проведення оцінки встановлено рівень безпеки дитини як небезпечний (а.с.18-22). Постановою Савранського районного суду Одеської області від 20.07.2023 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді попередження (а.с.23). За змістом частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. На підставі частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі статтею 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. За змістом пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327 цс 18). З огляду на встановлені обставини справи щодо поведінки батька, а саме те, що він зловживає алкогольними напоями, не займається вихованням дитини належними чином, проявляє низький інтерес до навчання дитини, не дбає повною мірою про здоров`я дитини, не дотримується належних соціально-побутових умов проживання дитини, відсутня модель сім`ї, а заходи впливу на його поведінку такі як неодноразові попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, профілактичні бесіди результатів не дали, поведінка відповідача є нестабільною, тому відібрання дитини [PERSON] , 17.10.2014 від батька без позбавлення його батьківських прав є достатнім заходом впливу на батька. Отже, суд дійшов висновку, що [PERSON] у порушення вимог статті 150 СК України, належним чином не виконує покладені на нього Конституцією України обов`язки щодо виховання та розвитку малолітньої - [PERSON] . Суд вважає, що таке втручання держави в особисте життя відповідача відповідає вимогам закону і має законну мету - захист інтересів дитини, її емоційного здоров`я та моралі, тобто відповідає цілям, зазначеним у пункті 2 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Демократичне суспільство характеризується плюралізмом, терпимістю, широтою поглядів. Таким чином, держави мають позитивне зобов`язання із забезпечення процедурних гарантій від свавілля як умову обґрунтованості втручання в права, що захищаються статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Щоб втручання було визнано «необхідним у демократичному суспільстві», воно повинно бути обґрунтовано «гострою соціальною необхідністю». Причини, що наводяться внутрішніми судами для обґрунтування оскаржених заходів, повинні бути достатніми і стосуватися справи. Відібрання дитини від батька без позбавлення батьківських прав є виправданим і пропорційним, оскільки цього потребують інтереси дитини, поведінка батька щодо якої свідчить про ризик неналежного її виховання та виконання батьківських обов`язків, тому таке втручання є необхідним. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п.п.15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"). Крім того, суд зауважує, що відповідно до частини 3 статті 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали вихованню дитини [PERSON] може звернутися до суду з позовом про повернення йому дитини. Разом з тим, як встановлено частиною 4 статті 170 СК України та частиною 4 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Так, в позовній заяві представник позивача, Органу опіки та піклування в особі Савранської селищної ради Одеської області просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі частки усіх заробітків (доходів) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В силу частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 статті 184 СК України гарантовано, що розмір аліментів, стягнутих на дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 191 СК України суд ухвалює про присудження аліментів від дня пред`явлення позову. Датою подання позову є 04 жовтня 2023 року. З огляду на зазначене, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі частки усіх заробітків (доходів) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання малолітньої [PERSON] також підлягають задоволенню. Отже, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі частки усіх заробітків (доходів) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2023 та до досягнення дитиною повноліття. В силу пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved