Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів», звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 00-456291 від 06.10.2019 року у розмірі 21 893,70 грн., а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 684,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06 жовтня 2019 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладений кредитний договір № 00-456291, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача про, що свідчить п.п. 7.10 та п. 8 кредитного договору. 22 грудня 2022 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 22122022/2, за умовами якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передало ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому прав вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників, які зазначені у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 22.12.2022 року до договору факторингу № 22122022/2 від 22.12.2022 року ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 21 893,70 грн., з яких: 6 900,00 грн. сума заборгованості за основою сумою боргу, 3519,00 грн. сума заборгованості за звичайними відсотками, 11 474,70 грн. сума заборгованості за простроченими відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 22 грудня 2022 року позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. З урахуванням викладеного відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 00-456291 у розмірі 21 893,70 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. 26.12.2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до наданого відзиву відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Свої заперечення обґрунтовує тим, позивачем не доведено факт виникнення зобов`язань. Крім того позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки позику вона повинна була повернути протягом 30 днів, тобто до 05.11.2019 року, а позов поданий 24.10.2023 року після спливу граничного строку давності. 03.01.2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому просила позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме після підписання Договорів факторингу № 22122022/2 від 22.12.2022, адже тільки з цього моменту позивач дізнався про порушення відповідачем кредитних зобов`язань. 05.01.2024 року від відповідача [PERSON] до суду надійшли додаткові письмові пояснення та заява про застосування наслідків спливу строку позовної давності, що визначені ст. 257 ЦК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 жовтня 2019 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладений кредитний договір № 00-456291. Відповідно до п. 1.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, виплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Зі змісту п. 1.2 Договору слідує, що сума кредиту складає 6 900,00 гривень. Згідно з\~п.\~1.3\~Договору строк\~дії кредиту\~30\~днів. Позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю 05 листопада 2019 року або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому п.п.1.3.1-1.3.3 цього договору. Положеннями п.1.3.1 Договору встановлено, що строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п.1.3 цього договору, у випадках, якщо по день повернення кредиту (включно) позичальник здійснив оплату заборгованості по договору на суму не менше суми процентів, що розраховані виходячи з кількості днів, що встановлені в п.1.3 договору та передували (поспіль) дню повернення кредиту (включно). Пунктом 4.3 Договору встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до п.6.1 Договору у разі несвоєчасного виконання зобов`язань щодо погашення кредиту та/або процентів за цим договором позичальник несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Зі змісту вказаного договору вбачається, що він підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 22 грудня 2022 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 22122022/2, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити Фактору право вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги /а.с.12-14/. З акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 22122022/2 від 22.12.2022 року слідує, що Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників /а.с.15/. Відповідно до Витягу з реєстру боржників за договором факторингу № 22122022/2 від 22.12.2022 року слідує, що ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 00-456291 у розмірі 21 893,70 грн., з яких: 6 900,00 грн. - заборгованість за основою сумою боргу, 3519,00 грн. - заборгованість за звичайними відсотками, 11 474,70 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Згідно з статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, відповідачем заявлено вимогу про застосування спливу позовної давності. Згідно зі статтями ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. У Цивільному кодексі України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав. При цьому відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права. Відповідно до ст. 262 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Згідно частини четвертої статті 267 наведеного Кодексу, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином у спірному зобов`язані відбулася заміна кредитора, за якою позивач набув всіх прав кредитора у зобов`язаннях, які виникли між позикодавцем та відповідачем за договором, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відтак виходячи із положень ст. 262 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Вказана позиція викладена в постанові ВС України № 904/3280/18 від 08.02.2019 року. За таких обставин, суд дійшов висновку, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» пропустили строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом щодо усіх заявлених вимог, що згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України є самостійною і достатньою підставою для відмови у позові. У своїх заявах по суті справи позивач не ставив питання про поновлення пропущеного строку позовної давності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні даного позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити в повному обсязі за пропуском позивачем строку позовної давності.

Outcome: dismissed