Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

23.11.2021 позивач АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 88258,40 грн та витрати зі сплати судового збору. Позов мотивований тим, що 09.04.2013 року Московським районним судом м.Харкова ухвалене рішення у справі №2027/20784/12 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 422264,12 грн та 3219 грн судового збору. Однак відповідачі не виконали вчасно вказане судове рішення, а тільки шляхом направлення окремих періодичних платежів продовж періоду з 09.04.2013 року по 29.09.2021 року, а отже, допустили прострочення грошового зобов`язання за вказаний період. Розмір заборгованості відповідно до розрахунку АТ «Універсал Банк» за період з 27.09.2018 року по 29.09.2021 року складає: розрахована сума за ставкою 3 % річних 58081,74 грн та 30176,66 грн інфляційних втрат, всього разом 88258,40 грн. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду. 13.12.2021 року суддею Московського районного суду м. Харкова Харченко А.М. відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін. 04.01.2022 року відповідачі надали відзив, в якому проти позову заперечували. Зазначили, що ними частково сплачено борг за рішенням суду. Станом на 01.10.2021 року залишок боргу складає 40914,31 грн. В зв`язку з цим, позов визнали частково в частині 3 % річних на залишок боргу за судовим рішенням за період з 23.11.2018 року по 29.09.2021 року в сумі 10112,60 грн. та інфляційні втрати, нараховані на залишок боргу за судовим рішенням за період з 23.11.2018 року по 29.09.2021 року в сумі 19227,28 грн, в всього частково на загальну суму 29339, 88 грн. Заперечили проти розгляду справи без виклику сторін. 10.01.2022 року суддею Московського районного суду м. Харкова Харченко А.М. призначено розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Згідно повторного автоматизованого розподілу, справа розподілена на суддю Гольник Л.В. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.08.2023 року вказану цивільну справу прийнято до провадження судді Гольник Л.В. Представник позивача АТ «Універсал банк» до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність свого представника. Відповідачі у судове засідання не з`явились, заяв та клопотань до суду не подавали. У відповідності до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 09.04.2013 року Московським районним судом м.Харкова рішенням №2027/20784/12 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 422264,12 грн та 3219 грн судового збору (а.с.8-9). Рішення суду набрало законної сили 20.04.2013 року. Позивач стверджує, що на даний час відповідачем рішення суду не виконане, стягнута заборгованість не сплачена. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами законодавства. Згідно з ч. 1\~ст.18 ч.1 ЦПК України\~судові рішення, що набрали законної сили обов`язкові для всі органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Приписи частини другої\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Формулювання\~статті 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язують із індексом інфляції, орієнтує на їх компенсаційний, а не штрафний характер. Тому 3% річних не є неустойкою у розумінні\~статті 549 ЦК України. За змістом вказаних статей нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання і не позбавляє кредитора права отримати за час прострочення суми, передбачені\~статтею 625 ЦК. Правомірність застосування\~ст.625 ЦК України\~в разі прострочення виконання боржником рішення суду підтверджена, також, у постанові Верховного суду у складі Великої Палати від 16.05.2018р. по справі № 686/21962/15-ц, постановах Верховного суду у справах № 310/5419/15-ц від 11.07.2018р., № 463/4711/15 від 04.07.2018р., № 703/4704/15-ц від 28.02.2018р., № 361/7939/2015-ц від 06.08.2018р. Суд виходить з того, що зволікання відповідачів з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, тому позивач вправі вимагати від відповідачів сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем заборгованість відповідачів за невиконання зобов`язання, встановленого рішенням Московського районного суду м.Харкова від 09.04.2013 року, за період з 27.09.2018 року по 29.09.2021 року складає: розрахована сума за ставкою 3 % річних 58081,74 грн та 30176,66 грн інфляційних втрат, всього разом 88258,40 грн. Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими, оскільки відповідачем не було виконано належним чином зобов`язання перед позивачем по сплаті заборгованості, чим порушено норми чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню. Розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних проведений позивачем у відповідності до положень діючого законодавства та відповідачем не спростований. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір слід стягнути з відповідачів.

Outcome: approved