Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

22 вересня 2023 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, як на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона навчається на денній формі навчання, повному державному забезпеченні (утриманні) перебуваючи на службі у Харківському національному університеті Повітряних сил, термін навчання чотири роки, до 30.06.2025 року. Позивач фактично зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки не надає, хоча є працездатним, отримує пенсію та орендну плату за земельний пай, інших утриманців не має. Тому позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з її батька [PERSON] на її утримання, як на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 38). Відповідач [PERSON] будучи повторно належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи до суду не подав (а.с. 32, 36). Третя особа, яка не заявляє самостійної вимоги - [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, заяви про відкладення чи про розгляд справи за її відсутності до суду не подала (а.с. 33, 37). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 4), позивачка [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою особою, якій не виповнилося 23 роки (а.с. 3), позивачка [PERSON] навчається на денній формі навчання, повному державному забезпеченні (утриманні), перебуваючи на службі у Харківському національному університеті Повітряних сил на 2 курсі, термін навчання чотири роки, до 30.06.2025 року (а.с. 6). Позивачці 23 роки виповниться 09 лютого 2027 року. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 183 СК України при винесенні рішення частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує вартість: навчання, навчального обладнання та матеріалів, харчування, послуг проїзду пасажирського транспорту та інші витрати, які позивач сплачує при навчанні дитини. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 ''Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів'' від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує вісімнадцять, але є меншим двадцяти трьох років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в частині 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд вказує, що законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім дочці, сину витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом. Тобто конструкцією ст. 199 СК України передбачено саме можливість батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років. У контексті вказаної статті позивач зобов`язаний довести необхідний розмір матеріальної допомоги якої потребує, а не лише формально цитувати норми законодавства. З огляду на викладене, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд вбачає необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки, саме у розмірі 1/4 частини заробітку. Беручи до уваги рівність обов`язків обох з батьків щодо утримання повнолітньої дочки, такий розмір аліментів цілком відповідатиме об`єктивній спроможності відповідача надавати допомогу на утримання повнолітнього дочки на період навчання останньої. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved