Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги. Просить встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю разом із [PERSON] , померлим [INFO] , з 26 червня 2018 до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який проживав з нею , та до 26.06.2018 року перебував з нею у зареєстрованому шлюбі. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями (спільне сумісне майно), розташованого за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка, площею 560 м.кв.. кадастровий номер 5610100000:01:070:0770, гараж № [NUMBER] , площею 19 м.кв. в гаражному кооперативі «Нива», по [ADDRESS] та автомобіль ВАЗ 21011, 1979 року, реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом їй було роз`яснено, що оформити її права після померлого чоловіка [PERSON] , не можливо оскільки вони з покійним чоловіком офіційно зареєстрували розірвання шлюбу, хоч і продовжували проживати разом, однією сім`єю. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю у межах доводів позовної заяви, просила задовольнити. Пояснила, що з померлим перебувала у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу у стосунках між ними нічого не змінилося, вони надалі спільно проживали, вели спільно господарство, мали спільний бюджет. Разом з родиною святкували 50 річчя весілля 01.02.2020 року. Жили разом у будинку [ADDRESS] , частка у якому належить їй на праві приватної власності. У травні 2022 вдома [PERSON] стало погано , вона викликала йому швидку допомогу та доглядала у лікарні. Займалася похованням [PERSON] як його дружина . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву ( вх.№ 68138/23-вх. від 21.12.23), у якій просив розгляд справи провести без його участі, позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Ухвалою суду від 25.09.2023 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання з участю сторін. Ухвалою суду від 22.11.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом учасників справи. Ухвалою суду на місці 21.12.2023 р. задоволено клопотання позивачки про долучення до матеріалів справи письмових доказів . Судом було задоволено клопотання позивачки про допит свідка [PERSON] . Заслухавши пояснення позивачки, показання свідка, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановдено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що складено актовий запис № 1022 від 07.05.2022 р., зареєстрований Рівненським відділом ДРАЦС у Рівненському району Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністетства юстиції (Львів). Згідно довідки (до форми № 106/у №265, виданої для поховання) про причину смерті від 07.05.2022 р. , виданою КНП «Центральна міська лікарня» РМР , [PERSON] , помер [INFO] , у віці 78 р., причина смерті "ішемічний інсульт". Судом встановлено, що [PERSON] здійснила поховання [PERSON] , що підтверджується оглянутими судом наступними доказами: з оглянутої заяви [PERSON] на ім"я директора КП "Спецкомбінат- ритуальна служба", зареєстрованого за вх.№ 370/01-13/05 від 09.05.2022 вбачається, що [PERSON] просила провести поховання її чоловіка [PERSON] на кладовищі "Тинне"; згідно договору-замовлення РВ № 000021 від 10.05.2022 року [PERSON] оплатила послуги за поховання, також їй було видане свідоцтво про поховання №002309 від 08 травня 2022 року, реєстраційний номер 571. Також встановлено, що до 26.06.2018 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями (спільне сумісне майно), розташованого за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка, площею 560 м.кв.. кадастровий номер 5610100000:01:070:0770, гараж № [NUMBER] , площею 19 м.кв. в гаражному кооперативі «Нива», по [ADDRESS] та автомобіль ВАЗ 21011, 1979 року, реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Законні спадкоємці першої черги відсутні. Спадкоємцем другої черги за правом представлення є рідний племінник [PERSON] -відповідач [PERSON] , який не прийняв спадщину. Встановлено, що 06.08.2022 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Круліковської О.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] як спадкоємець четвертої черги за законом, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу № 07/2022, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №69678245 від 06.08.2022. Листом № 313/02-14 від 6 серпня 2022 року приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Круліковська О.А. роз`яснила, що для отримання свідоцтва про право на спадщину як спадкоємцю четвертої черги, необхідно встановлення в судовому порядку факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім`єю, оскільки на момент смерті [PERSON] вони не були одруженні, хоча спільно проживали. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , який приходиться племінником позивачки, суду показав, що після смерті дядька йому стало відомо, що позивачка з ним розлучена, але вони завжди жили разом, вели спільний побут. Позивачка доглядала [PERSON] у лікарні. Підтвердив, що похованням дядька займалась позивачка. Дані обставини йому відомі з тих підстав, що він у цьому допомагав тітці. Судом були оглянуті фото, датовані 01.02.2020 р. щодо святкування 50-річниці весілля в колі родини [PERSON] та [PERSON] .. За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За положеннями ч.3. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу вимог ч.1 ст. 1297 ЦК України, з огляду на наявність в складі спадщини нерухомого майна, щодо якого здійснюється державна реєстрація, спадкоємець зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Приписами ч.2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийнятгя, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 1259 ЦК встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне позивачу для реалізації права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені у позовній заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, суд вважає, що встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю у період часу з 26.06.2018р. по 07.05.2022 знайшов повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву, відтак вимога підлягає задоволенню. Оскільки суд прийшов до висновку, що позивачка проживала з [PERSON] до часу смерті як сім`я, то суд вважає, що вона є спадкоємицею четвертою черги , що дає їй право на прийняття спадщини, при цьому не порушуються права інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved