Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~01.11.2023 року до Березівського районного суду Одеської області з Біляївського районного суду Одеської області надійшла за підсудністю вказана справа за\~ позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2023 року, вищевказана справа надійшла у провадження судді Римаря І.А. та передана до розгляду 01.11.2023 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 06.11.2023 року вказаний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 17.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 20.12.2023 року. У своїй заяві позивач посилається на те, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 12.05.2012 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Златоустівської сільської ради Березівського району Одеської області, актовий запис №2. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, різні погляди на життя. Спільне життя між сторонами не склалось, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Діти проживають разом з позивачем, перебувають на повному її утриманні. Однак, [PERSON] не має змоги надавати їм належного утримання, достатнього для їх віку, фізичного та духовного розвитку. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, є працездатною особою. Між [PERSON] та [PERSON] не досягнуто згоди з приводу матеріального забезпечення дітей. У зв`язку з вищевказаним позивач просить суд задовольнити заяву, розірвати шлюб між ними та стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 14.02.2024 року. \~ \~ \~ \~Позивач у судові засідання 20.12.2023 року та 15.01.2024 року не з`явилась. Водночас, 18.12.2023 року від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с.44). Відповідач у судові засідання 20.12.2023 року та 15.01.2024 року також не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, так на його поштову адресу направлялась ухвала про прийняття справи до провадження з зазначенням дати судового засідання та судова повістка про виклик до суду, однак конверт повернувся з відповідною відміткою (а.с. 42,49), також виклик до суду здійснювався через оголошення на веб сайті (а.с.41). Відзив або заперечення на позов [PERSON] до суду не надавав, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, а тому на підставі ст.128-130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа вважається такою, що належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ \~ \~Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача у заяві від 18.12.2023 року, відсутність відповідача на виклики до суду, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі\~статтею 24\~Сімейного кодексу\~України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 12.05.2012 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Златоустівської сільської ради Березівського району Одеської області, актовий запис №2 (а.с.8). \~ \~ \~ \~Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9,11). \~ \~ \~ \~ [PERSON] має на утриманні дитину від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] (а.с.10). \~ \~ \~ \~Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області від 21.08.2023 року [PERSON] проживає разом з дітьми за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). \~ \~ \~ \~Суд вважає за необхідне зазначити, що шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї.\~\~Добровільність шлюбу - одна з основних його засад.\~\~ Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.\~\~\~\~ За\~статтею 51\~Конституції України від 28.06.1996 року шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. \~\~ Як вбачається з заяви позивача, зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами відсутні спільні погляди на сім`ю та спільне життя. Родина фактично розпалася і її відновлення неможливо при обставинах зазначених позивачем, їх шлюбний союз розпався, на примирення сторони категорично не погоджуються.\~ Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення.\~\~\~\~\~\~ Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування - значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.\~\~ Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.\~\~ Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.\~\~ Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР\~(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року\~ (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя». Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Відповідно до\~статей110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно частини 2\~статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, суд за наявних доказів, вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. З огляду на положення п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.2\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору за вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 1073 грн.60 коп. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням вимоги про стягнення аліментів та в зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved