Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

21 квітня 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування позову Моторне (транспортне) страхове бюро України посилалося на те, що 03 травня 2020 року о 19.50 год. в м. Вінниця по вул. Келецька, 118, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Infiniti FX 35, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу марки BMW 318, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2020 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Постанова суду першої інстанції залишена без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 02 липня 2020 року та набрала законної сили 02 липня 2020 року. Власником пошкодженого транспортного засобу BMW 318, д.н.з. [NUMBER] є нерезидент України [PERSON] ). Заподіяна відповідачем шкода не була відшкодована потерпілій особі в добровільному порядку. Виплата страхового відшкодування в розмірі 24 550,00 грн. була здійснена Моторним (транспортним) страховим бюро України потерпілій особі [PERSON] на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 06.08.2020 року, звіту про оцінку вартості збитків пошкодженого транспортного засобу № 20-71 від 24.06.2020 року, наказу № 3.1/938 від 16.09.2020 року та довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1 від 11.09.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням № 2060006 від 17.09.2020 року. З метою встановлення розміру заподіяння шкоди, відповідно до приписів п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності, вартість послуг якого склала1 183,00 грн. Так, згідно звіту № 20-71 від 24.06.2020 року про оцінку вартості (розміру) збитків ринкова вартість досліджуваного КТЗ становить 48 714,77 грн.; вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу складових становить 122 399,04 грн.; розмір збитків склав 48 714,77 грн. Отже, вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість ТЗ до ДТП, тобто згідно з приписами ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~транспортний засіб вважається фізично знищеним. Згідно додаткового розрахунку від 26.08.2020 року розмір матеріального збитку склав 48 714,77 грн.; ринкова вартість КТЗ до ДТП 48 714,77 грн.; вартість відновлювального ремонту 122 399,04 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням фізичного зносу складових 52 333,69 грн.; утилізаційна вартість КТЗ 24 164,47 грн.; вартість КТЗ після ДТП 24 550,00 грн. (це різниця вартості між вартістю ТЗ до та після ДТП: 48 714,47 грн. = 24 164,47 грн. = 24 550,00 грн.). У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] на момент настання ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних, у позивача після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. В зв`язку з наведеним, Моторне (транспортне) страхове бюро України просило суд: стягнути з відповідача [PERSON] на його користь витрати в порядку регресу, пов`язані з регламентною виплатою в розмірі 24 550,00 грн., витрати на проведення оцінки вартості завданої шкоди, збору документів у розмірі 1 183,00 грн.,а також судові витрати в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 11 травня 2023 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу за його відсутності, вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити позов, у разі повторної неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те,\~що відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 03 травня 2020 року о 19.50 год. в м. Вінниця по вул. Келецька, 118, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Infiniti FX 35, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу марки BMW 318, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2020 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2020 року залишена без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 02 липня 2020 року та набрала законної сили 02 липня 2020 року. Згідно ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.6\~ст.82 ЦПК України\~вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки BMW 318, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , застрахована в ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний», що підтверджується полісом серії ЕР № 184116722 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії договору страхування з 03.01.2020 до 02.01.2021 року. Власником пошкодженого транспортного засобу BMW 318, д.н.з. [NUMBER] є нерезидент України [PERSON] ), що підтверджується засвідченням-уповноваженням від 25 серпня 2020 року реєстраційний номер А 4283/2020. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки Infiniti FX 35, д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] не застрахована, що підтверджується відомостями з централізованої бази даних МТСБУ. 18 травня 2020 року потерпілим [PERSON] повідомлено МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду. 06 серпня 2020 року потерпіла особа транспортного засобу BMW 318, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно п. 40.3 статті 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач МСТБУ з метою встановлення розміру заподіяння шкоди, залучило суб`єкта оціночної діяльності (аварійного комісара). Так, згідно звіту № 20-71 від 24.06.2020 року про оцінку вартості (розміру) збитків ринкова вартість досліджуваного КТЗ становить 48 714,77 грн.; вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу складових становить 122 399,04 грн.; розмір збитків склав 48 714,77 грн. Отже, вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість ТЗ до ДТП, тобто згідно з приписами ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~транспортний засіб вважається фізично знищеним. Згідно додаткового розрахунку від 26.08.2020 року розмір матеріального збитку склав 48 714,77 грн.; ринкова вартість КТЗ до ДТП 48 714,77 грн.; вартість відновлювального ремонту 122 399,04 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням фізичного зносу складових 52 333,69 грн.; утилізаційна вартість КТЗ 24 164,47 грн.; вартість КТЗ після ДТП 24 550,00 грн. (це різниця вартості між вартістю ТЗ до та після ДТП: 48 714,47 грн. = 24 164,47 грн. = 24 550,00 грн.). Виплата страхового відшкодування в розмірі 24 550,00 грн. була здійснена Моторним (транспортним) страховим бюро України потерпілій особі [PERSON] на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 06.08.2020 року, звіту про оцінку вартості збитків пошкодженого транспортного засобу № 20-71 від 24.06.2020 року, наказу № 3.1/938 від 16.09.2020 року та довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1 від 11.09.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням № 2060006 від 17.09.2020 року. Зокрема, позивач поніс витрати на проведення оцінки вартості завданої шкоди, збору документів у розмірі 1 183,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2544721 від 18 листопада 2020 року. Таким чином, зальний розмір фактичних витрат МТСБУ на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складає 25 733,00грн. Вирішуючи питання по суті заявлених вимог, суд керується наступними нормами права. Частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі\~статтею 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень частини першої\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього\~Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил\~статті 993 ЦК України. Враховуючи викладене, суд зазначає, що позивач обґрунтовував позов саме пунктом 38.2.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За\~статтею 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Відтак, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] є винним у скоєнні ДТП, між його діями та шкодою, завданою власнику автомобіля BMW, д.н.з. [NUMBER] , є безпосередній зв`язок, така шкода потерпілій особі була відшкодована МТСБУ, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та з відповідача (винного у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність) на користь позивача підлягає стягненню в порядку регресу сума страхового відшкодування, виплачена потерпілій особі у розмірі 24 550,00 грн. та витрати понесені на проведення оцінки вартості завданої шкоди, збору документів у розмірі 1 183,00 грн. За таких обставин, аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладено та

Outcome: approved