Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що вона [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18 червня 2021 року, який був зареєстрований в Миргородському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №108. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Вказала, що сімейне життя не склалося через непорозуміння та сварки з різних причин, які поступово набрали системного характеру, в результаті цього втраченого почуття взаєморозуміння та поваги, подружні відносини припинені з жовтня 2023 року, спільне господарство не ведеться, подружні відносини припинені. Просила розірвати шлюб, вирішити питання про судові витрати. Ухвалою суду від 01 грудня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. 03.01.2024 від представника відповідача [PERSON] адвоката Мороза С.В. надійшли письмові пояснення, в яких зазначив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.06.2021 року, від шлюбу мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Вказав, що причиною розірвання шлюбу стало втрата почуття любові, погіршення відносин, подружні відносини припинені з кінця жовтня 2023 року, спільне господарство не ведеться. Просив позову заяву задовольнити в повному обсязі, судові витрати розподілити згідно зі ст. 142 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду надала клопотання, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути без її участі, також не надавати строку на примирення. Відповідач та його представник адвокат Мороз С.В. в судове засідання не з`явилися, надали клопотання, в яких просили провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, просили їх задоволити, судові витрати розподілити відповідно до вимог ЦПК. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 18 червня 2021 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 18.06.2021 року Миргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №108 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та сварки з різних причин, які поступово набрали системного характеру, в результаті цього втраченого почуття взаєморозуміння та поваги, подружні відносини припинені з жовтня 2023 року, спільне господарство не ведеться, подружні відносини припинені. Згідно з ч.1ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями\~статті 142 ЦПК України\~передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч.3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, отже є підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору. На підставі ст. ст.110,112 СК України ,

Outcome: approved