Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

АТ «Вінницяобленерго» СО «Гайсинські ЕМ» звернулося до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначено, що 23.04.2023 о 15:20 год. позивачем зареєстровано повідомлення про підбиту електричну опору у с. Завадівка на території обслуговування підвідомчій СО «Гайсинські ЕМ» Теплицької дільниці. На місце події виїхала оперативно - виїзна бригада та встановила факт пошкодження опори № 29ПЛ 0,4 кВ від ТП-211, яка повторному використанню не підлягає. Диспетчером СО «Гайсинські ЕМ» даний факт підтверджено та повідомлено чергового поліції смт. Теплик. 24.04.2023 позивачем направлено письмову заяву № СО - 52.67/-582 про підбиту електроопору у с. Завадівка до ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області з проханням встановити невідому особу, яка своїми неправомірними діями пошкодила майно. Відділом поліції повідомлено, що дорожньо - транспортну пригоду (далі - ДТП), в результаті якої пошкоджено електроопору № 29 ПЛ - 0,4 кВ від підстанції ТП - 211 у с. Завадівка 24.04.2023 вчинив громадянин [PERSON] , керуючи автомобілем. Внаслідок ДТП позивачем понесено збитки в розмірі 13 639,03 грн. 09.08.2023 відповідачу направлено лист - претензію з рахунком на оплату завданих матеріальних збитків, які у добровільному порядку не відшкодовано. Ухвалою судді від 04.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 21.11.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому адвокат Рудич І.Р. просила відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає позовні вимоги необґрунтованими, а викладені у ньому обставини такими, що не відповідають дійсності та не підтверджені належними доказами. Зазначено, що у протоколі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності не встановлено пошкоджень автомобіля та електроопори, а також причинного зв?язку між порушенням Правил дорожнього руху (далі - ПДР) та наслідками у вигляді майнової шкоди. Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно [PERSON] закрито у зв?язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, вина особи не встановлена, свідки події відсутні. 28.11.2023 від АТ «Вінницяобленерго» СО «Гайсинські ЕМ» надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що відповідачем у відзиві та в доданих до нього матеріалах не надано належних доказів відсутності вини [PERSON] у вчиненні ДТП, викладені відповідачем заперечення є необґрунтованими та безпідставними. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, посилаючись на відсутність доказів вини [PERSON] у завданні збитків майну позивача. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та законності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12, 81 ЦПК України). Судом встановлено, що позивачем 23.04.2023 о 15 годині 20 хвилин зареєстровано повідомлення про підбиту електричну опору у с. Завадівка на підвідомчій території обслуговування СО «Гайсинські ЕМ» Теплицької дільниці (а.с. 4). Факт пошкодження опори № 29ПЛ 0,4 кВ, від ТП-211 у с. Завадівка встановлено оперативно - виїзною бригадою Теплицької дільниці. Електроопора повторному використанню не підлягає. Диспетчером СО «Гайсинські ЕМ» даний факт підтверджено та повідомлено чергового поліції смт. Теплик. 24.04.2023 СО «Гайсинські ЕМ» на адресу начальника відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області направлено заяву № СО - 52.67/-582, в якій зазначено про те, що 23.04.2023 о 15 годині 20 хвилин черговому диспетчеру жителем с. Завадівка повідомлено про пошкоджену опору повітряної лінії по вулиці Незалежності з проханням встановити невідомих осіб, яка своїми неправомірними діями спричинили загрозу життю перехожих, припинення передачі електроенергії та завдали збитки позивачу (а.с. 4). Відповідно до інформації ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, ДТП, яка мала місце 24.04.2023, вчинив громадянин [PERSON] , керуючи власним транспортним засобом, в результаті чого на нього складено адміністративні протоколи, які направлено на розгляд до суду (а.с. 5). АТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Гайсинські ЕМ» понесено збитки в розмірі 13 639,03 грн., що підтверджується рахунком № 3 від 24.04.2023 і кошторисом на виконання робіт / надання послуг (а.с. 6, 9). Із довідки АТ «Вінницяобленерго» СО «Гайсинські електричні мережі» вбачається, що на балансі СО «Гайсинські ЕМ» станом на 24.04.2023 перебуває лінія електропередач ПЛ-0.4 від ТП № 211 (інвентарний номер 4154) с. Завадівка (а.с. 7). Відповідно до листа - претензії від 09.08.2023, позивачем запропоновано відповідачу на добровільних засадах сплатити суму на відшкодування заподіяних збитків у розмірі 13 639, 03 грн. (а.с. 11). Пунктом 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно із частинами першою, другою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За змістом постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 12.09.2023, долученої відповідачем до відзиву на позов, водій [PERSON] 23.04.2023 близько 17 години у с. Завадівка Гайсинського району Вінницької області по вул. Незалежності, керуючи автомобілем марки «Mersedes Benz», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив зіткнення із електроопорою, що знаходиться у [ADDRESS] , яка внаслідок цього отримала механічні пошкодження, після чого залишив місце ДТП, чим своїми діями порушив п. п. 12.1, 13.1 та п. 2.10 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. ст. 122-4 та 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП). Провадження у справі № 128/1577/23 закрито у зв?язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Дана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 28.09.2023 (а.с. 49). Відповідно до зазначеної постанови, дії [PERSON] кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, оскільки він як учасник дорожнього руху порушив ПДР, що спричинило пошкодження електроопори. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до зазначених положень ЦПК України, вищевказані обставини ДТП, а також винуватість відповідача у її вчиненні не підлягають доказуванню, тобто встановлений наявний причинний зв`язок між діями відповідача та шкодою, яка полягає у збитті електроопори. У пункті 7 частини 1 статті 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Проте, Верховний Суд у своїх постановах від 07.02.2018 № 910/18319/16, від 16.04.2019 № 927/623/18, від 18.02.2020 № 916/2586/18 зазначив, що з правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ст. 38 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не звільняє від відповідальності за шкоду, завдану внаслідок ДТП ні водія, який її спричинив, ні страхову компанію, в якій застрахована цивільно-правова відповідальність такого водія. Крім того, непритягнення водіїв до адміністративної відповідальності за ПДР не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» питання про відповідальність за шкоду, заподіяну джерелами підвищеної небезпеки кожного із володільців перед іншими вирішується за правилами ст. 1166 ЦК України, якою встановлені підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних зобов`язань. Особливості відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, встановлені ст. ст. 1187, 1188 ЦК України. Поняття терміну «джерело підвищеної небезпеки» закріплено у ч. 1 ст. 1187 ЦК України, відповідно до якої під джерелом підвищеної небезпеки розуміють діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до положення статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 по справі № 686/10520/15-ц, провадження № 61-3657св18, зазначено, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, зокрема, наявність шкоди та її розмір. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що надані представником АТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Гайсинські ЕМ» докази, які перебувають у матеріалах справи, доводять наявність шкоди, що заподіяна позивачу та виникла внаслідок пошкодження електроопори, розмір якої становить 13 639,03 грн. та вину відповідача у її заподіянні. Натомість, у свою чергу, відповідач в ході розгляду справи презумпцію вини завдавача шкоди не спростував, а відтак вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доказів на спростування розміру вартості заміни електроопори відповідачем до суду не надано. Водночас у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують відшкодування відповідачем вищезазначених збитків. З урахуванням наведеного вище, оскільки факти, викладені позивачем у позовній заяві, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, є обґрунтованими, підтверджені належними і допустимими доказами, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються зі сплаченого при подачі позовної заяви судового збору в сумі 2 684,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 0003400157 від 21.09.2023. На підставі викладеного,

Outcome: approved