Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 21 січня 2015 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володимирецького районного управління юстиції у Рівненській області зроблено відповідний актовий запис № 2. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у позивача відсутні спільні інтереси з чоловіком, між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, наявні різни погляди на життя. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Кожен із сторін живе окремим життям та своїми інтересами, шлюбні стосунки припинились. Позивач вважає, що шлюб практично розпався, подальше перебування у шлюбі є недоречним, збереження шлюбу неможливе. Ухвалою суду від 25 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22 січня 2024 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник позивача, адвокат Шумра І.В., в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника. У клопотання вказала, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Згідно ст.223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. 21 січня 2015 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володимирецького районного управління юстиції у Рівненській області зроблено відповідний актовий запис № 2, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10 лютого 2015 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 12 травня 2015 року, та серії [NUMBER] , виданого 20 лютого 2018 року. Матеріали справи не містять доказів наявності спору між сторонами щодо того з ким із батьків будуть проживати малолітні діти та спору з приводу поділу спільного майна. У ч.1 ст.24\~СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55\~СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113\~СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у заяві про розгляд справи за її відсутності вказала, що після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved