Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

До Млинівського районного суду Рівненської області із Демидівського районного суду Рівненської області надійшли за підсудністю матеріали цивільної справи за позовною заявою органу опіки та піклування Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Орган опіки та піклування Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] , є батьком малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Мама дітей [PERSON] померла [INFO] . Малолітні діти зареєстровані та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю бабусею [PERSON] та навчаються у Княгининському ліцеї Демидівської селищної ради, що підтверджується довідкою Демидівської селищної ради про склад сім`ї та актом обстеження умов проживання службою у справах дітей Демидівської селищної ради. Діти перебувають в службі у справах дітей на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. За інформацією [PERSON] від дати смерті матері малолітні діти проживають у неї, всі питання щодо їх виховання, навчання, здоров`я та матеріального забезпечення вирішуються нею самостійно без участі та підтримки батька дітей. [PERSON] відвідував дітей лише у червні 2022 року (у день народження сина [PERSON] ) та у вересні 2022 року (в день виклику службою у справах дітей). Відповідач фактично самоусунувся від виховання та утримання своїх дітей, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини Демидівської селищної ради 27.12.2022 року та 18.01.2023 року. [PERSON] у телефонному режимі повідомлено про дати та час засідання комісії, але попри це, на засідання комісії він не з`явився. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їхнім життям, не відвідував дітей по місцю проживання чи у навчальному закладі, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, тобто не дбає про нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє бажання спілкуватися з дітьми та не надав органу опіки та піклування Демидівської селищної ради жодного підтвердження виконання своїх батьківських обов`язків, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його дітей. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 12 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, а 10 липня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений через оголошення на офіційному веб сайті «Судова влада України» Млинівського районного суду Рівненської області (а.с. 80). Заяв, клопотань, відзиву до суду від нього не надходило. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона опікується дітьми своєї покійної дочки [PERSON] , онуки [PERSON] і [PERSON] проживають разом з нею і перебувають на її повному утриманні, їх батько [PERSON] долею дітей не цікавиться, будь-якої допомоги не надає, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] , [INFO] , є батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , матір`ю дітей є [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 19.06.2012 р. та серії [NUMBER] від 24.10.2017 р. (а.с. 7-8). Матір дітей [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.11.2021 року, актовий запис № 200 (а.с. 9). Згідно витягів з реєстру Демидівської територіальної громади від 08.03.2023 року (а.с. 10-11) діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та фактично проживають, разом зі своєю бабусею [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , що також підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23.01.2023 року (а.с. 12) та актом обстеження умов проживання № 32 від 29.09.2023 року (а.с. 13). Відповідно до акту обстеження умов проживання № 32 від 29.09.2023 року (а.с. 13) малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають у бабусі [PERSON] , на повному її утриманні, бабуся дбає про них, про їх здоров`я та навчання, матеріально забезпечує, діти навчаються у Княгининському ліцеї Демидівської селищної ради Рівненської області. Із характеристик дітей [PERSON] та [PERSON] - учнів Княгининського ліцею Демидівської селищної ради Рівненської області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] виховує бабуся [PERSON] , вона відповідально ставиться до виховання та навчання дітей, бабуся підтримує постійний зв`язок з дирекцією ліцею та класним керівником, цікавиться шкільним життям онуків. Батько дітей [PERSON] з дітьми не проживає, контакту з адміністрацією ліцею і класним керівником не підтримує (а.с. 17-18). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , поставлені на облік, як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах, що підтверджується копіями наказів від 13.01.2023 року № 3 і № 4 Служби у справах дітей Демидівської селищної ради Рівненської області (а.с. 14-15). 01.09.2022 року бабуся дітей [PERSON] звернулася із заявою до начальника Служби у справах дітей Демидівської селищної ради Рівненської області про позбавлення їх батька [PERSON] батьківських прав (а.с. 16). Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням № 914 від 31.01.2023 року виконавчого комітету Демидівської селищної ради Рівненської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 19-21), орган опіки та піклування Демидівської селищної ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] неодноразово притягувався Демидівським районним судом Рівненської області до адміністративної та кримінальної відповідальності, що підтверджується копіями постанов та копією вироку (а.с. 69-74). Зокрема, 28 травня 2019 року постановою Демидівського районного суду Рівненської області у справі № 558/286/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей), і призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн., постанова набрала законної сили 07.06.2019 року (а.с. 72). Вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 17.01.2019 року у справі № 558/775/18 затверджено угоду від 16 січня 2019 року в кримінальному провадженні № 12018180220000161 про визнання винуватості; [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік (а.с. 70-71). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна дитина відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно ч.ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Нормами Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 155 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені ст. 166 СК України. Так, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, тобто в даному випадку наявні передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України правові підстави для застосування крайнього заходу впливу на відповідача - позбавлення батьківських прав щодо його дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги органу опіки та піклування Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню, що відповідатиме інтересам дітей. На підставі ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, із відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1073 гривні 60 копійок щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved