Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Заявник [PERSON] 22 січня 2024 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті. В заяві заявник просить встановити факт смерті батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м. Синельниково, Дніпропетровської області, який помер [INFO] у м. Донецьку, Україна. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] у м. Донецьку, Україна, помер її батько [PERSON] , про що 21 вересня 2023 року було видане лікарське свідоцтво про смерть № [NUMBER] (причина смерті - інтоксикація. Злоякісне новоутворення лівої легені з метастазами в печінку), на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті батька їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразку та оформлення прав на спадщину. 22 січня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 23 січня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 23 січня 2024 року. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснення на заяву не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як визначено статтею 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] батько [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження № [NUMBER] від 22.04.1993 року (а.с.6). [INFO] [PERSON] помер в м. Донецьку, про що 21 вересня 2023 року було видане лікарське свідоцтво про смерть № 6490 (причина смерті - інтоксикація. Злоякісне новоутворення лівої легені з метастазами в печінку) (а.с.7-8). Заявник [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта [NUMBER] (а.с.3-4). Батько заявника [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] на тимчасово непідконтрольній Україні території у м. Донецьку, Україна. Після його смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка, а лікарське свідоцтво про смерть № [NUMBER] , видане 21 вересня 2023 року на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України. Встановлення факту смерті батька заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть, та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п.1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до ЗУ «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до ч.1-3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Беручи до уваги те, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, суд приходить до висновку про задоволення заяви, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть у відповідному державному органі реєстрації України. На підставі викладеного,

Outcome: approved