Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивач [PERSON] звернулася до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою, у якій просив постановити судове рішення, яким стягувати з відповідача у його користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення ним двадцяти трьох років; стягнути з відповідача у його користь судові витрати по справі. В основу своїх позовних вимог [PERSON] зіслався на те, що він народився [INFO] у с.Верхній Струтинь, де проживає і на цей час. Його батьками є [PERSON] і [PERSON] , які розлучені і разом не проживають. До повноліття він проживав разом з мамою та перебував на її утриманні. Рішенням Рожнятівського районного суду від 28. 05. 2014 при розгляді справи №350/596/14-ц за позовом його мами до батька про стягнення аліментів на утримування дітей, вирішено стягувати з [PERSON] у користь матері аліменти на утримання дітей, в тому числі його у твердій грошовій сумі, в розмірі по 700 гривень щомісячно, починаючи з 05.05.2014 і до повноліття дітей. Після досягнення ним повноліття, відповідно стягнення аліментів на його утримання на користь його матері припиненою. На цей час він продовжує навчатись і є студентом 1 курсу факультету цивільної та господарської юстиції (контракт) за освітнім ступенем «Магістр» денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія». Вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 46850 грн. 00 коп., які моя мама оплачує самостійно. У зв`язку з навчанням, він потребую матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки є військовослужбовцем і отримує великі доходи у вигляді щомісячного грошового забезпечення. Вищенаведені обставини змусили його звертатись за захистом своїх законних прав та інтересів до суду. У судове засідання позивач не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник позивача адвокат Родіков І.С. подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, а також зазначив, що позов підтримує, у зв`язку з чим просив постановити рішення про задоволення позову. Відповідач у судове засідання також не прибув, хоча суд вживав заходів для його повідомлення про день час та місце розгляду справи. Відзиву на позов та будь-яких заяв чи клопотань, а також доказів на спростування позовних вимог суду не подавав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20.12.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив відкрите судове засідання з повідомленням учасників справи. 17.01.2024 до Рожнятівського районного\~суду Івано-Франківської\~області від\~представника позивача\~поступила заява\~про розгляд\~справи у\~його відсутності,\~у якій\~він також\~зазначив,\~що позов підтримує (а.с.16). Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17.01.2024 суд постановив провести заочний розгляд цієї цивільної справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [PERSON] , [INFO] , якому виповнилося 18 років, є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.05.2002 (а.с. 4). Копією Договору №12951170-2023 про надання платної освітньої послуги (а.с.5-6), а також довідкою №ВК-5 від 14.11.2023 підтверджено, що позивач [PERSON] є студентом 1 курсу факультету цивільної та господарської юстиції (контракт) за освітнім ступенем «Магістр» денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія». Термін навчання з 11.09.2023 до 31.12.2024. Відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі у відповідній військовій частині 15.03.2022, призваний за мобілізацією, що підтверджується відповідною довідкою, виданою командиром військової частини (а.с. 8). Між сторонами виник спір щодо участі відповідача в утриманні його повнолітнього сина, який продовжує навчатися, до закінчення навчання чи досягнення останнім двадцяти трьох років. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування: проаналізувавши доводи сторони позивача, викладені в позовній заяві, вивчивши матеріали\~цивільної справи,\~дослідивши та\~оцінивши в\~судовому засіданні\~письмові докази\~в їх\~сукупності,\~встановивши таким\~чином фактичні\~обставини справи,\~суд прийшов\~до висновку,\~що позов підлягає до задоволення, враховуючи таке. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є повнолітнім та продовжує навчання на 1 курсі денної форми навчання за освітнім ступенем «Магістр» у Національному університеті «Одеська юридична академія». У зв`язку з цим позивач потребує матеріальної допомоги. На час навчання він перебуває на утриманні матері, при цьому його батько теж повинен надавати матеріальну допомогу на його утримання, поки він продовжує навчання. А тому відповідач повинен сплачувати у користь позивача аліменти на утримання сина на період навчання, але не довше, ніж до досягнення останнім 23 років. Відповідно до ст.200СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, а також з врахуванням можливостей самої повнолітньої дочки (сина) нести таке утримання. Від відповідача будь-яких заперечень чи спростувань з приводу викладених у позові обставин до суду не поступало, а тому суд бере до уваги доводи позивача про те, відповідач служить у ЗСУ та має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина, а тому здатний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно на дитину на період навчання, але не більше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Даючи оцінку викладеному, суд бере до уваги також, що законом встановлено обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу синові, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу відповідачем не надано, тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст. 182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно на повнолітнього сина на період навчання, але не більше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, починаючи з 18.12.2023 оскільки згідно з ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви до суду. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. V. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останій відносить оплату витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1000 грн, на підтвердження чого до справи долучено квитанцію №10 до прибуткового касового ордера від 15.12.2023 (а.с.9) на вказану суму за складання позовної заяви адвокатом Родіковим І.С. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то з урахуванням п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, тому з останнього слід стягнути на користь позивача 1000 грн понесених ним документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу. Також, беручи до уваги, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивач був звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, тому судовий збір в розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст. 81, 141 ЦПК України, ст. 7, 141, 181, 182, 191, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: approved