Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

15.09.2023 позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, мотивуючи заяву тим, що 24 жовтня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк» ) надав [PERSON] кредит в розмірі 15000,00 гривень, згідно з заявою №001-02749-241012. 02 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ було укладено договір № 2253/К про відступлення прав вимог, відповідно до якого право вимоги до відповідача за кредитним договором передано позивачу. Станом на день звернення до суду розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 25227,46 гривень, яка складається з: основної суми заборгованості 8852,30 гривень, заборгованості за нарахованими процентами по кредиту - 15130,52 гривень; сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 459,41 гривень; сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 785,23 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у розмірі 2684, 00 грн судового збору та витрати на професійну правничу ( правову) допомогу. Ухвалою Нововолинського міського суду постановлено справу проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі. Не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи, про що свідчить поштове повідомлення, у визначений судом строк відзиву на позовну заяву та будь-яких інших клопотань до суду не подав. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали позову в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 24.10.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір у формі заяви № 001-02749-241012 (а.с.6) на отримання кредиту в розмірі 15000, 00 гривень, на строк 50 місяців, розмір процентної ставки 9,99% річних, процентна ставка є фіксована, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,49 % в місяць. Відповідно до підпункту 3.1 заяви № 001-02749-241012 [PERSON] підтвердив своє розуміння і згоду з тим, що погашення кредитної заборгованості здійснюватиме щомісячно не пізніше 24 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 892, 00 гривень, у відповідності до графіку платежів на відкритий рахунок, наведеному у додатку 1 до цієї пропозиції, який є невід`ємною частиною цієї пропозиції на відкритий рахунок, згідно з п.2.7 цієї пропозиції, відповідно до порядку і умов визначених у пункті 2.4 глави 3 Правил ( ас 6). Відповідно до копії додатку №1 до заяви № 001-02749-241012 [PERSON] ознайомився із графіком платежів ( а.с.7). Згідно з анкетою клієнта (а.с.8) та заяви (а.с.9) [PERSON] , просив голову Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» здійснити надання кредитних коштів, відповідно до умов Кредитного договору №001-02749-241012 від 24.10.2012 року в сумі 15000 гривень, шляхом їх зарахування на рахунок № [NUMBER] , який відкритий в ПАТ КБ «Надра», відділення № 0201 Луцьке РУ, код Банку 380764, з подальшим перерахуванням цих коштів на рахунок № [NUMBER] ____ , який відкритий в ПАТ «КБ Надра», код Банку 380764. Відповідно до документу №1 від 25.10.2012 (а.с.11) [PERSON] було надано кредит у сумі 15000,00 гривень. Згідно з договором №2253/к від 02 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Профіт Файненс», укладений договір про відступлення прав вимог з додатками до нього, відповідно до якого право вимоги до позичальника за кредитним договором відступлено позивачу (а.с.12-14). Сторонами у повному обсязі виконані зобов`язання за договором про відступлення прав і ПАТ «Дельта Банк» вибуло із правовідносин за кредитним договором № № 001-02749-241012 від 24.10.2012, що також підтверджується платіжним дорученням №48 від 26.05.2020 року та платіжним дорученням №49 від 27.05.2020 року ( а.с.15-18). Відповідно до витягу з додатку №1 до Договору 2253/К про відступлення права вимоги від 02 червня 2020 року, датою отримання кредиту [PERSON] є 24.10.2024, дата погашення кредиту 23.12.2016, основна заборгованість за тілом кредиту 8852,30 гривень, заборгованість за нарахованими процентами за кредитом 15130,52 гривень, заборгованість по комісіям 0,00 гривень, заборгованість по нарахованим штрафам, згідно з договором, загальна сума заборгованості по договору, станом на 02 червня 2020 року 23982,82 гривень ( а.с. 15). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За нормою ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 статті 517 ЦК України, передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до постанови Верховного Суду України у справі № 6-979цс15 від 23.09.2015 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.06.2020 у справі № 681/44/15-ц. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк»: №001-02749-241012 від 24.10.2012 та [PERSON] . Суд визнає, що невиконанням умов договору позики порушені права нового кредитора у зобов`язанні, тому позивач має право вимагати повернення позичальником основного боргу (позики) за тілом кредиту 8852,30 гривень, заборгованість за нарахованими процентами за кредитом 15130,52 гривень, загальна сума заборгованості 23982,82 гривень. Водночас, позивач просить суд стягнути 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 459,41 гривень, сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 785,23 гривень, проте позивачем не долучено до матеріалів справи відомостей про те, що відповідач [PERSON] , як боржник, згідно з п.3 Договору №2253/К «Про відступлення прав вимоги» повідомлений про відступлення прав вимоги, оскільки згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, в силу ст.516 ЦК України, у задоволенні позову в частині стягнення 3 % річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту - 459,41 гривень, сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 785,23 гривень, які нараховані ТзОВ «Профіт Файненс» слід відмовити. Крім того, суд звертає увагу, що заявлена сума заборгованості за відсотками нарахована первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк», про що свідчить витяг з реєстру боржників №1 до Договору про відступлення права вимоги від 02 червня 2020 року (а.с.15). У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково. Вирішуючи питання судових витрат суд зазначає таке. Згідно з частиною 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ухвалюючи рішення в частині вимог позивача про відшкодування витрат за надану правничу допомогу, то суд виходить з такого. Згідно з частинами 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу ( акту прийому-передачі виконаних робіт, розрахунку роботи адвоката, платіжних документів тощо), суд доходить висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну (правничу) допомогу. Згідно з частини 1статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 2549 гривень 80 копійок (23982,82*100%/25227,46=95%*2684=2549,80 грн).

Outcome: partial