Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

25.08.2023 позивач [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь інфляційне збільшення заборгованості в розмірі 75\~441,01 грн. та 3 % річних в розмірі 17\~712,18, а всього 93\~153,19 грн. за договорами позики від 06.12.2016 та 08.12.2016. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.02.2018 по справі № 711/11047/17 стягнуто з [PERSON] на її користь заборгованість за договорами позики від 06.12.2017 в розмірі 4 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.11.2017 еквівалентно 107 480 грн. та за договором позики від 08.12.2017 в розмірі 2300 грн., а всього 109 780 грн. Рішення набрало\~законної сили\~23.03.2018.До цього\~часу борг\~не повернуто.\~На виконанні\~у Другого\~відділу ДВС\~у м.\~Черкаси ЦМУ\~МЮ (м.\~Київ)\~перебувають виконавчі\~провадження щодо\~стягнення вищезазначених\~сум (ВП\~№№ 58340841\~та 58341026).08.08.2023на адресу відповідачки була направлена вимога про сплату інфляційних нарахувань (індексу інфляції) за весь час прострочення та 3 % річних. Однак вказана вимога залишена без відповіді. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.08.2023 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, 26.09.2023 від її представника адвоката Юрченка В.О. надійшла заява, в якій останній підтримав позовні вимоги, просив проводити розгляд справи без його участі та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, проте поштові відправлення були повернуті на адресу суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, клопотань про відкладення або про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. З урахуванням положень частини 8 статті 178, частини 4 статті 223, частини 1 статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.02.2018\~по справі\~№ 711/11047/17,\~яке набрало\~законної сили\~23.03.2028, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість за договором позики від 06.12.2017 в розмірі 4 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.11.2017 еквівалентно 107 480 грн. та за договором позики від 08.12.2017 в розмірі 2 300 грн., а всього 109 780 грн. На даний час вищевказане рішення суду відповідачкою не виконане, примусове виконання вищевказаного рішення здійснюється Другим відділом ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) (ВП № 58340841 та № 58341026). 08.08.2023 на адресу реєстрації відповідачки надіслано вимогу про сплату інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 75 441,01 грн. та 3 % річних в розмірі 17 712, 18 грн. Однак, вказана вимога відповідачкою не виконана. Відповідно до частини 2, 5 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Згідно з частиною 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання регламентується статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частиною 2 статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.06.2019 справа № 589/3683/16-ц. Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Відповідна правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 07.02.2018 по справі №910/11249/17. Також суд враховує правову позицію, яка викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 760/6938/16-ц відповідно до якої формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. На підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання у зв`язку зі стягненням грошових коштів, невиконання якого зумовлює застосування положень частини 2 статті 625 ЦК України. З урахуванням вищевикладеного, позивачка має право на стягнення з відповідачки суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення. Наданий позивачкою розрахунок 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання та інфляційних витрат здійснено арифметично вірно. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При розподілі судових витрат суд керується статтею 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню понесені нею витрати зі сплати судового збору у розмірі 1\~073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved