Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, зокрема: на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,2871 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Вічинівської сільської ради Луцького району Волинської області, згідно Державного акт на право на земельну ділянку серії ЯА №656946; земельні ділянки площею 0,4891 га, 0,4891 га, 1,6928 га, 2,0614 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області, згідно Державних актів на право на земельну ділянку серії ЯЛ №666097; серії ЯЛ №666098; серії ЯЛ №666099, серії ЯЛ №666100. На випадок своєї смерті спадкодавець залишила заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла позивачу. Зазначає, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом. Маючи намір оформити спадщину позивач з заявою звернувся до Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області, однак йому було роз`яснено, що оскільки він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому йому необхідно звернутись в суд з позовом про визначення такого строку. Зазначає, що в передбачений законом строк не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки 20 лютого 2016 року звернувся до нотаріальних органів Рожищенського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Заява була подана в строки, передбачені ст. 1269 ЦК України, з метою прийняття спадщини через уповноважену посадову особу - секретаря Доросинівської сільської ради Кицун Т. В. Після реєстрації даної заяви, вважав себе таким, що прийняв спадщину. Однак, звернувшись до державного нотаріуса Рожищенської державної нотаріальної контори Демчук Т. М. по питанню прийняття спадщини йому було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, так як нотаріусом не було взято до уваги заяву, з якою він звернтався до сільської ради. За таких обставин вважає, що строк для подачі заяви для прийняття спадщини ним пропущено з поважної причини. На підставі наведеного, просить суд визначити додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 02 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 23 січня 2024 року о 09 год 00 хв. Позивач [PERSON] та представник позивача Кромський М. В. в підготовче засідання не з`явилися, 23 січня 2024 року подали суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача Доросинівської сільської рада Луцького району Волинської області в підготовче засідання не з`явився, 10 січня 2024 року подали суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Одночасно повідомили, що позовні вимоги визнають. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання на підставі наявних у суду матеріалів. З огляду на те, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 жовтня 2015 року виконавчим комітетом Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області. Згідно витягу з погосподарської книги № 5 Доросинівської сільської ради за 2016 рік спадкодавцю [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . З копії Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №666097; серії ЯЛ №666098; серії ЯЛ №666099, серії ЯЛ №666100, серії ЯА №656946 встановлено, що спадкодавцю [PERSON] на праві власності належать - земельна ділянка, кадастровий номер 0724581900:03:002:0350, площею 0,4891 га, земельна ділянка, кадастровий номер 0724581900:03:002:0351, площею 0,4891 га, земельна ділянка, кадастровий номер 0724581900:03:002:0358, площею 1,6928 га, земельна ділянка, кадастровий номер 0724581900:03:002:0359, площею 2,0614 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області; земельна ділянка, кадастрові номера 0724580801:02:000:0104, 0724580801:04:000:0022, площею 2,2871 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Вічинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області. 03 червня 2014 року на випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла [PERSON] . З копії довідки, виданої виконкомом Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області № 672 від 31 липня 2023 року встановлено, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] одна. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 грудня 2023 року № 624/02-31 встановлено, що державним нотаріусом Рожищенської державної нотаріальної контори Демчук Т. М. відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75340161 від 05 січня 2024 року, відомості на спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] у спадковому реєстрі відсутні. Позивач, вказуючи на те, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, звернувся до суду з даним позовом, в якому просить захистити порушене право шляхом визначення йому додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини із спадкування, зокрема щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, які регулюються нормами права, що містяться в книзі 6 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). За загальним правилом про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Разом з тим, відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободє втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликався на те, що строк для прийняття спадщини пропустив, оскільки 20 лютого 2016 року звертався до нотаріальних органів Рожищенського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Заява була подана в строки, передбачені ст. 1269 ЦК України, з метою прийняття спадщини через уповноважену посадову особу - секретаря Доросинівської сільської ради Кицун Т. В. Після реєстрації даної заяви, вважав себе таким, що прийняв спадщину. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними, оскільки вони унеможливили реалізацію нею передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Із урахуванням встановлених доказів, приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо задоволення позову зі сторони відповідача, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин та обставин справи, суд доходить висновку, що пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення його від права спадкування, а відтак, про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] - два місяці після набрання рішенням законної сили. На думку суду, визначений строк є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання [PERSON] судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved