Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою. Позов мотивує тим, що 02.07.2022 ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00206-07/2022, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на мобільний телефон відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору. 29.06.2023 між ТОВ «ФК « ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 29062023, у відповідності до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29062023 від 29.06.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 30200 грн., з яких: 8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22200 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме: з 29.06.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. А тому, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» з кредитним договором № 8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22200 грн. сума заборгованості за відсотками. На підставі викладеного просить суд, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за кредитним договором № 00206-07/2022 в розмірі 30200,00 грн, з яких: 8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22200 грн. сума заборгованості за відсотками та понесені позивачем судові витрати. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 12.12.2023 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Шовкун Н.І. у позові просить розглядати справу за відсутності сторони позивача на підставі наявних у справі доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.3 зворот). Відповідач [PERSON] у призначене судове засідання також не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до початку розгляду справи від нього не надходило. Відзив на позовну заяву сторона відповідача у встановлений судом строк до суду не подала. З урахуванням наведеного, на підставі ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням наведених обставин, за погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що 02.07.2022 між відповідачем та ТОВ «ФК «Інвеструм» був укладений договір про надання фінансового кредиту №00206-07/2022, за умовами якого відповідач отримав у кредиту грошові кошти у розмірі 8000,00 грн., зі строком кредитування 20 днів, тобто, до 20.07.2022 та сплатою процентів річних у розмірі 182,5 %. У пункті 4.3 договору сторони також передбачили, що у разі, якщо клієнт не повернув в кредит в строку, зазначений в п.1.2 цього договору, та/або в додатку(ах) цього договору, проценти, передбачені в п.2.3 цього договору, продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого для прострочення виконання умов договору (а.с.5-8). Між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 29062023, відповідно до умов яких до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором, що підтверджується витягом з Реєстру боржників (а.с. 13-15, 17). Згідно з розрахунком станом на 31.10.2023 заборгованість за кредитним договором становить 30200,00 грн., в тому числі: 8000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 22200,00 грн. заборгованості за відсотками. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушила умови кредитного договору, статтями 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 8000,00 грн. є правомірними і їх слід задовольнити в цій частині. Що стосується вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає таке. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень статей 625, 1048 ЦК України, позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту, тобто з 02.07.2022 по 20.07.2022 (20 днів). Починаючи з 21.07.2022 позивач не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст. 625 ЦК України. З огляду на вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути відсотки, нараховані за період з 02.07.2022 по 20.07.2022, які суд розраховує таким чином, беручи до уваги розмір стандартної процентної ставки у розмірі 182,5 річних, або 0,50 на день: 8000,00 грн. х 20 днів х 0,5 відсотка / 100 = 800,00 грн. Всього до стягнення підлягає 800,00 грн. договірних відсотків і саме такі загальні витрати за кредитом визначені сторонами у паспорті споживчого кредиту (а.с.9). Положення п.4.3 договору, яким встановлена додаткова сплата відсотків протягом 180 днів з дня прострочення зобов`язання, фактично визначають збільшений розмір відсотків, передбачених ст. 625 ЦК України, щодо яких позовних вимог заявлено не було. Умови договору містять чіткі строки надання кредиту, які визначені у п.1.2 договору та у паспорті споживчого кредиту саме у 20 днів. До того ж, у зв`язку з введеним на території України воєнним станом з 24.02.2022, на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України нарахування відсотків, передбачених ст. 625 ЦК України, не допускається. У зв`язку з вищенаведеним, у задоволенні решти позовних вимог про стягнення відсотків слід відмовити. У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог, що становить 782,09 грн. (2684,00 х (8800,00/30200,00)). На підставі наведеного та

Outcome: partial