Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Заступник керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючі позовні вимоги тим, що в ході вивчення питання дотримання іноземцями вимог законодавства щодо відчуження протягом року успадкованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Черкаського району, встановлено порушення, яке виражається у протиправному володінні та користуванні громадянином російської федерації землею вказаної категорії. Зазначається, що [PERSON] відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 077552, виданого 29.12.2003 на підставі розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 25.12.2003 № 466 отримав у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,46 га, кадастровий номер 7124983000:01:002:0279 розташованої за межами населеного пункту с. Дубіївка, в адміністративних межах Руськополянської сільської ради. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,46 га, кадастровий номер 7124983000:01:002:0279 відсутні. Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 22.12.2022 документація із землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер 7124983000:01:002:0279 відсутня. На запит Черкаської окружної прокуратури від Черкаської районної військової адміністрації Черкаської області 26.04.2023 надійшла інформації до якої додані наступні документи: лист погодження проекту розпорядження голови районної державної адміністрації; Розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області «Про затвердження остаточної вартості земельної частки (паю), її розміру в умовних кадастрових гектарах та схеми розподілу земель колективної власності на земельні частки (паї) власникам сертифікатів по колишньому КСП «Дубіївка» від 25.12.2023 № 466; список громадян власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), яким передано у приватну власність земельні ділянки; список громадян власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), на діл яких встановлено земельні сервітути на користь ДП НЕК «Укренерго». [PERSON] перебував у списку громадян власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), яким передано у приватну власність земельні ділянки (№73). В акті на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 077552, виданому 29.12.2003 зазначено, що земельна ділянка площею 1,46 га власником якої є [PERSON] відноситься до земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно інформації Руськополянської сільської ради від 14.07.2023 у сільській раді відсутній договір оренди землі укладений між СТОВ «ФОБОС» та [PERSON] . Також, встановлено, що [PERSON] станом на дату отримання земельної ділянки у власність був громадянином російської федерації. Таким чином, [PERSON] 29.12.2003 набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Черкаського району Черкаської області та протягом року не виконав покладений на нього у зв`язку із цим обов`язок, а саме: не відчужив земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи, що отримана [PERSON] у власність земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 7124983000:01:002:0279, вартістю згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості 18 793,33 грн, ним добровільно не відчужена упродовж встановленого законодавством України річного строку (кінцевий строк сплив 30.12.2004), право власності на таку земельну ділянку підлягає припиненню, шляхом їх конфіскації за рішенням суду. Відповідно до інформації Черкаського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) від 14.03.2023 актовий запис про смерть відносно [PERSON] не виявлено. Належність [PERSON] до громадянства російської федерації, підтверджується паспортом громадянина російської федерації № [NUMBER] виданим 13.02.2009, код підрозділу 340-024. Згідно інформації Управління ДМС України в Черкаській області від 24.03.2023 [PERSON] зареєстрованим чи знятим з реєстрації на території Черкаської області не значиться, паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувався. Також, він не звертався до Управління щодо оформлення посвідки на постійне чи тимчасове проживання. У інформації Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України від 09.08.2023 зазначено, що за обліками територіальних органів та підрозділів ДМС [PERSON] не значиться, тобто він взагалі не отримував паспорт громадянина України і не міг станом на 2003 рік бути громадянином України. Враховуючи, вказані порушення норм діючого законодавства України, позивач звернувся до суду із даним позовом та просить суд припинити громадянину російської федерації [PERSON] , [INFO] , ( [ADDRESS] , російська федерація), право власності на земельну ділянку площею 1,46 га, кадастровий номер 7124983000:01:002:0279, розташованої в адміністративних межах Руськополянської сільської ради, за межами населеного пункту с. Дубіївка, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18008, код ЄДРПОУ 39765890), а також стягнути з [PERSON] , понесені судові витрати зі сплати судового збору на користь Черкаської обласної прокуратури у розмірі 2684 грн. У підготовче і у судове засідання відповідач не з`явився, неповідомивши суд про причини неявки, хоча викликався судом через розміщення оголошення на сайті Судова влада. У матеріалах справи міститься інформація відділу Управління ДМС України в Черкаській області від 24.03.2023 року згідно якої [PERSON] зареєстрованим чи знятим з реєстрації на території Черкаської області не значиться, паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувався, а також до Управління щодо оформлення посвідки на постійне місце проживання чи тимчасове проживання не звертався. У судове засідання призначене на 24.01.2024 року о 09 год. 00 хв., представник Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Хоменко О.В. не з`явилася, проте 21.12.2023 року через «Електронний суд» отримано клопотання та пояснення [PERSON] . Згідно даного пояснення вбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області діяло у межах та у спосіб згідно чинного законодавства. Позов Черкаської окружної прокуратури підтримує, просить задовольнити позовні вимоги та проводити розгляд справи без її участі. 24.01.2024 року через канцелярію суду прокурор Черкаської окружної прокуратури Олег Хабло подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Формами цього представництва є, зокрема, звернення до суду з позовом (заявою, поданням), та участь у розгляді судами справ. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 077552, виданого 29.12.2003 на підставі розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 25.12.2003 № 466 отримав у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,46 га, кадастровий номер 7124983000:01:002:0279 розташованої за межами населеного пункту с. Дубіївка, в адміністративних межах Руськополянської сільської ради. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,46 га, кадастровий номер 7124983000:01:002:0279 відсутні. Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 22.12.2022 документація із землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер 7124983000:01:002:0279 відсутня. Згідно запиту Черкаської окружної прокуратури від Черкаської районної військової адміністрації Черкаської області 26.04.2023 надійшла інформації до якої додані наступні документи: лист погодження проекту розпорядження голови районної державної адміністрації; Розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області «Про затвердження остаточної вартості земельної частки (паю), її розміру в умовних кадастрових гектарах та схеми розподілу земель колективної власності на земельні частки (паї) власникам сертифікатів по колишньому КСП «Дубіївка» від 25.12.2023 № 466; список громадян власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), яким передано у приватну власність земельні ділянки; список громадян власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), на діл яких встановлено земельні сервітути на користь ДП НЕК «Укренерго». [PERSON] перебував у списку громадян власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), яким передано у приватну власність земельні ділянки (№73). В акті на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 077552, виданому 29.12.2003 зазначено, що земельна ділянка площею 1,46 га власником якої є [PERSON] відноситься до земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно інформації Руськополянської сільської ради від 14.07.2023 у сільській раді відсутній договір оренди землі укладений між СТОВ «ФОБОС» та [PERSON] . Також, встановлено, що [PERSON] станом на дату отримання земельної ділянки у власність був громадянином російської федерації. Таким чином, [PERSON] 29.12.2003 набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Черкаського району Черкаської області та протягом року не виконав покладений на нього у зв`язку із цим обов`язок, а саме: не відчужив земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи, що отримана [PERSON] у власність земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 7124983000:01:002:0279, вартістю згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості 18 793,33 грн, ним добровільно не відчужена упродовж встановленого законодавством України річного строку (кінцевий строк сплив 30.12.2004), право власності на таку земельну ділянку підлягає припиненню, шляхом їх конфіскації за рішенням суду. Відповідно до інформації Черкаського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) від 14.03.2023 актовий запис про смерть відносно [PERSON] не виявлено. Належність [PERSON] до громадянства російської федерації, підтверджується паспортом громадянина російської федерації № [NUMBER] виданим 13.02.2009, код підрозділу 340-024. Згідно інформації Управління ДМС України в Черкаській області від 24.03.2023 [PERSON] зареєстрованим чи знятим з реєстрації на території Черкаської області не значиться, паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувався. Також, він не звертався до Управління щодо оформлення посвідки на постійне чи тимчасове проживання. У інформації Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України від 09.08.2023 зазначено, що за обліками територіальних органів та підрозділів ДМС [PERSON] не значиться, тобто він взагалі не отримував паспорт громадянина України і не міг станом на 2003 рік бути громадянином України. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986, «Щокін проти України» від 14.10.2010, «Сєрков проти України» від 07.07.2011, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України). Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено Земельним кодексом України (далі - ЗК України). У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); Набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог цього Кодексу (ч. 5 ст. 22 ЗК України). Частиною 2 ст. 81 ЗК України передбачено, що іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Землі сільськогосподарського призначення, які перебувають у власності іноземця протягом року підлягають відчуженню. Поряд із цим, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Враховуючи, що [PERSON] не дотримано передбаченої земельним законодавством процедури щодо відчуження набутих земельних ділянок сільськогосподарського призначення протягом року, така земельна ділянка з кадастровим номером 7124983000:01:002:0279 підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель (ч. 4 ст. 145 ЗК України). Таким органом згідно чинного законодавства є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. У відповідності до п. В абз. 1 ст. 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Крім того, чинним законодавством передбачено порядок відшкодування колишньому власнику земельної ділянки її вартості, внаслідок конфіскації та відчуження її уповноваженим органом. В даному випадку наявна «справедлива рівновага» між державним (суспільним) інтересом та приватним інтересом власника оспорюваної земельної ділянки, оскільки останній мав достатньо часу та засобів для реалізації свого права та виконання свого обов`язку, однак до цього часу земельну ділянку не відчужив, що порушує вимоги земельного законодавства та потребує невідкладного втручання уповноваженого органу. Поряд із цим, про відсутність у відповідача наміру виконати обов`язок щодо відчуження оспорюваної земельної ділянки також свідчить факт досить тривалого перебування у його власності земельної ділянки та не вжиття будь-яких заходів щодо її відчуження. Враховуючи вказане суд, прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача про припинення громадянину російської федерації [PERSON] , [INFO] , ( [ADDRESS] , російська федерація), право власності на земельну ділянку площею 1,46 га, кадастровий номер 7124983000:01:002:0279, розташованої в адміністративних межах Руськополянської сільської ради, за межами населеного пункту с. Дубіївка, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведені та обгрунтовані, тому підлягають до задоволення у повному обсязі. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України, а тому з [PERSON] на користь Черкаської окружної прокуратури підлягають стягненню понесені ним судови витрати, які складаються із судового збору при зверненні із позовом у сумі 2684 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved