Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

19 жовтня 2023 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 2 400 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на день подання позову складає суму еквівалентну 91 680 гривень та судові витрати у розмірі 1 073,60 гривень. В обґрунтування позову посилався на те, що 11.10.2022 року у м. Кривому Розі між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно з яким відповідач отримав від позивача в борг 2400 (дві тисячі чотириста) доларів США, що за курсом Національного банку України станом на день подання позову складає суму еквівалентну 91680 грн. (девяносто одна тисяча шістсот вісімдесят грн.. 00 коп.). Відповідач зобов`язався повернути вказану грошову суму в повному обсязі до 31.01.2023 року. На підтвердження отримання коштів та строк їх повернення відповідачем було надано особисту письмову розписку від 11 жовтня 2022 року із зазначенням умов їх повернення. Оригінал розписки від 11.10.2022 року написаний та підписаний власноручно відповідачем. Разом з розпискою відповідачем було надано копію свого паспорту та ідентифікаційного коду. Крім того, факт отримання грошових коштів в позику за розпискою можуть підтвердити свідки, які були присутні при цьому: [PERSON] та [PERSON] .. Відповідач зобов?язався повернути суму боргу 2400 (дві тисячі чотириста) доларів США до 31.01.2023 року, однак в зазначений строк в порушення своїх договірних зобов?язань не повернув отримані в позику кошти. У зв?язку із тим, що відповідач, незважаючи на встановлений та погоджений порядок та умови повернення грошових коштів, уникає від виконання зобов`язання, неодноразові звернення позивача з проханням дотримуватися взятого зобов`язання щодо повернення грошових коштів відповідачем постійно ігноруються, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. До позовної заяви позивачем додано клопотання про допит в якості свідків в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] , які можуть повідомити про факт отримання грошових коштів у борг відповідачем. Ухвалою суду від 20.10.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання, визначено сторонам строк для подання заяв по суті спору. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечує, клопотання про допит свідків просив не розглядати. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином,\~про що\~свідчить конверт,\~який повернувся\~на адресу\~суду 05.01.2024\~року з\~відміткою «адресат\~відсутній за\~вказаною адресою»\~та довідка\~про доставку\~СМС.\~Відзиву на\~позовну заяву\~не надав,\~тому суд\~вважає за\~можливе розглянути\~справу відповідно\~правил ст.280,287,288\~ЦПК України-\~заочно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, 11.10.2022 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики (а.с. 7). В підтвердження отримання грошових коштів в сумі 2 400 (дві тисячі чотириста) гривень, та зобов`язався повернути їх до 31.01.2023 року, що підтверджується власноруч написаною [PERSON] розпискою від 11.10.2022 року (а.с.7). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як десять разів перевищує встановлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Судом встановлено, що розписка від 11.10.2022 року містить дату отримання коштів та дату зобов`язання їх повернути. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є фактом не лише укладення договору, але й факту передачі грошової суми позивальнику. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що строк повернення грошового боргу згідно розписки від 11.10.2022 року визначено до 31.01.2023 року. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Після закінчення строку повернення суми боргу, відповідач борг не повернув, чим порушив умови договору. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення суму боргу за договором позики від 11.10.2022 року з відповідача [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1\~073,60 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved