Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

[PERSON] 04.10.2023 звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що продовжує навчання в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з пред`явлення позову і до закінчення сином навчання 31.12.2024. У позові [PERSON] вказує на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, вони мають двоє дітей. Відповідач не брав і не бере належної участі у вихованні і забезпеченні дітей, не надає кошти на їх утримання. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2016 року відповідач був зобов`язаний сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 17 березня 2016 року і до досягнення повноліття старшою дитиною. [INFO] [PERSON] досягнув повноліття та на даний час продовжує навчання в Інституті телекомунікацій, радіоелектроніки та електронної техніки Національного університету «Львівська Політехніка». Стягнення аліментів на нього припинилося, проте для його утримання, забезпечення належного проживання коштів недостатньо. Тому позивачка змушена звернутися з даним позовом до суду. Представник позивачки [PERSON] подав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує. Просить позов задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи. Відзиву на позов не подав. Причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди представника позивачки, суд вважає за доцільне провести заочний розгляд справи. У відповідності до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, врахувавши заяву позивачки, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Судом встановлено, що [PERSON] ,\~ [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими розірвано 29 жовтня 2013 року. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2016 року відповідач був зобов`язаний сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в сумі по 1000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 17 березня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] досягнув повноліття. Після досягнення останнім 18 років стягнення аліментів на його утримання з відповідача припинено. На даний час [PERSON] навчається в Інституті телекомунікацій, радіоелектроніки та електронної техніки Національного університету «Львівська Політехніка» на денній формі навчання, перший курс, освітній ступінь «Бакалавр», що стверджується довідкою №62-48-132 від 22.09.2023. Термін закінчення навчання 31.12.2024. Відповідно до положень ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 199\~СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст.200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182\~СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сімейний кодекс\~України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син/дочка. Суд вважає, що позивачкою доведеною потребу повнолітнього сина в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням ним навчання. Враховуючи матеріали справи, а також встановлені обставини та факти (відсутність заперечень, клопотань та заяв відповідача належним чином повідомленого про розгляд справи ), суд дійшов висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання, в зв`язку з чим позов підлягає до задоволення. В разі припинення навчання стягнення аліментів припиняється. Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір.

Outcome: approved