Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

19 жовтня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису №10 від 15 грудня 2021 року про народження [PERSON] , внесеного виконавчим комітетом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, що посвідчується свідоцтвом про народження від 15 грудня 2021 року, серія [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2015 року позивач проживав разом із відповідачем як чоловік та дружина без укладання шлюбу. За час проживання однією сім`єю, відповідач завагітніла та [INFO] народила доньку - [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 126 СК України, під час реєстрації народження дитини, батьком дитини зазначено позивача. З часом, у позивача виникли сумніви щодо його батьківства дитини, яка не схожа на нього на що також звертали його рідні та знайомі. Після розмови з відповідачем, він дізнався, що батьком дитини є інша особа. У зв`язку з цим, було замовлено експертне дослідження на вирішення якого було поставлено питання: «Чи є [PERSON] [INFO] , біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] ?». За результатами проведеного генотипоскопічного експертного дослідження клініко-діагностичною лабораторією ТОВ «МАМА ПАПА» від 19.07.2023 за №38776, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 0%. Оскільки, позивач не є біологічним батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , за усним зверненням до Вишгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини та вирішення питання в позасудовому порядку, йому було повідомлено, оскільки це можливе лише за рішенням суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 жовтня 2023 року, для розгляду зазначеного позову визначено головуючого суддю Лукач О.П. Після виконання судом вимог частин шостої та восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 8 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк протягом п`яти днів, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків, шляхом подання до суду документів, що підтверджують сплату позивачем судового збору у встановленому порядку і розмірі. 9 листопада 2023 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено довідку управління Державної казначейської служби України у Вишгородському районі Київської області №02-06-06/859 від 9 листопада 2023 року про зарахування коштів до Державного бюджету Вишгородського району. Ухвалою суду від 14 листопада 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 14:00 11 січня 2024 року, про що учасників провадження повідомлено у встановленому законом порядку. 11 січня 2024 року до суду надійшла заява від відповідача про визнання позову, зазначивши, що не заперечує проти його задоволення, просить суд ухвалити рішення у її відсутності. Також, цього самого дня до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та, у зв`язку із визнанням відповідачем позову, просить ухвалити рішення у підготовчому засіданні. У призначене підготовче судове засідання учасники провадження не з`явились, при цьому третя особа, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового засідання, свого представника до суду не направила, поважності причин неявки не повідомила, правом надати пояснення щодо позову не скористалась. Вирішуючи питання про можливість проведення підготовчого засідання, суд враховує заяви позивача та відповідача про проведення підготовчого засідання у їх відсутності та визнання відповідачем позову, а також належне повідомлення третьої особи про судове провадження та положення статті 223 ЦПК України. Оскільки учасники провадження у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Так, відповідно до частин третьої та четвертої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами. Відповідно до абз. 6 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки відповідач позов визнала, а визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема дитини, у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, судом не установлено. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15 грудня 2021 року Виконавчим комітетом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 10. Батьками дитини зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 12). 26 червня 2023 року відповідач [PERSON] звернулася до Медико-генетичним центром «Мама Папа» щодо проведення генотипоскопічного експертного дослідження. На вирішення вказаного дослідження поставлено питання: «Чи є [PERSON] [INFO] , біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] ?». На генотипоскопічне експертне дослідження надано об`єкти - біологічні зразки батька - [PERSON] та дитини - [PERSON] . Відповідно до Висновку генотипоскопічного експертного дослідження № 38776 від 19 липня 2023 року, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 0%. Біологічне батьківство в рамках проведеного дослідження, виключене (а.с. 14-24). Відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала обставин позову і результат зазначеної вище експертизи, яку вона сама ініціювала. Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до вимог статті 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини . Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно із статтею 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (стаття 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126,127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Отже, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved