Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №200706-010 від 06.07.2020 за період з 06.07.2020 по 06.02.2023 у розмірі 16\~194,88 грн, витрати по оплаті судового збору в розмірі 2\~684,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7\~000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.07.2020 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено кредитний договір №200706-010, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 15 000 грн строком до 06.07.2021 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та оплатити за користування ним на умовах, передбачених цим договором. На банківський рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти у розмірі 14\~115,00 грн з урахуванням стягнутої одноразової комісії на видачу кредиту, яка визначена кредитним договором у розмірі 5,9%, що в грошовому еквіваленті складає 885,00 грн. Через невиконання відповідачем зобов`язань за вказаним договором станом на 06.02.2023 у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 16\~194,88 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 7\~335,56 грн, простроченої заборгованості за процентами у розмірі 8\~393,04 грн, строкової заборгованості за процентами у розмірі 466,28 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «Кредитсервіс». Рішенням суду від 27.09.2023 позовну заяву\~задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» заборгованість за кредитним договором №200706-010 від 06.07.2020 за період з 06.07.2020 по 06.02.2023 у загальному розмірі 16\~194,88 грн, судовий збір в розмірі 2864,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~000,00 грн. 27.10.2023 відповідач звернувся до суду із заявою, у якій просив скасувати заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27.09.2023, та призначити справу до судового розгляду в загальному порядку. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначав про те, що відповідно до змісту документів, які містяться в матеріалах справи, відповідачем сплачені кошти в загальному розмірі 17 447,00 грн, з яких на погашення тіла кредиту - 7644,44 грн, на погашення відсотків за користування кредитом - 9782, 56 грн. Разом з тим, залишок заборгованості відповідача, нарахованій позивачем, становить 16194,88 грн, та складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 7335,56 грн, простроченої заборгованості за процентами у розмірі 8393,04 грн, строкової заборгованості за процентами у розмірі 466,28 грн. Розмір простроченої заборгованості за зобов`язанням нарахований таким чином, що її сума перевищує суму заборгованості за кредитом, що є очевидним порушенням принципу добросовісності, та є необґрунтовано суворою цивільною санкцією. Відповідачем сплачені кошти в загальному розмірі 17 447,00 грн, що перевищує суму коштів, яка надавалась за кредитним договором від 06.07.2020, та становить 15 000 грн. Також у заяві вказано, що витрати на правничу допомогу у сумі 7\~000,00 грн, які стягнуті за рішенням суду від 27.09.2023, не відповідають критеріям співмірності зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг. Розгляд справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а розмір послуг на відшкодування правової допомоги у розмірі 7 000 грн є надмірно завищеним, оскільки в межах даної справи охоплював виключно дії щодо підготовки та подачі позовної заяви до суду першої інстанції. Матеріали справи не містять більш детального розрахунку вказаних послуг. Стягнення витрат на правову допомогу у такому розмірі є надмірним тягарем для відповідача. Ухвалою суду від 14.11.2023 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення від 27.09.2023, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Копію ухвали від 14.11.2023 відповідач отримав 20.12.2023, що підтверджується роздруківкою із сайту АТ «Укрпошта». Заяв по суті справи до суду не надійшло. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч.5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦПК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК\~України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 06.07.2020 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено кредитний договір №200706-010, за умовами якого товариство надає клієнту кредит у розмірі 15 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до умов договору, сторонами погоджено, що строк дії договору становить з 06.07.2020 по 06.07.2021, а також узгоджено плату за користування кредитом, реальну річну ставку, порядок внесення відповідачем щомісячних платежів рівними частинами. До вказаного договору позивачем надано паспорт кредитного продукту «12 місяців», що містить основні умови кредитування, які ідентичні викладеним умовам у договорі та підписані сторонами. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що ТОВ «Кредитсервіс» свої зобов`язання за договором виконало, а відповідач отримав кредитні гроші в сумі 15\~000,00 грн, з урахуванням стягнутих разових процентів, які визначені кредитним договором у розмірі 5,9%, що в грошовому еквіваленті складає 885,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №635 від 08.07.2020. Через невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, у нього станом на 06.02.2023 виникла заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком становить у загальному розмірі 16\~194,88 грн, та складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 7\~335,56 грн, простроченої заборгованості за процентами у розмірі 8\~393,04 грн, строкової заборгованості за процентами у розмірі 466,28 грн. У заяві про перегляд заочного рішення [PERSON] посилається, зокрема, на те, що розмір простроченої заборгованості за зобов`язанням нарахований таким чином, що її сума перевищує суму заборгованості за кредитом. Відповідачем сплачені кошти в загальному розмірі 17 447,00 грн, що перевищує суму коштів, яка надавалась за кредитним договором від 06.07.2020, та становить 15 000 грн. Умовами кредитного договору №200706-010 від 06.07.2020, який було укладено між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] , сторонами погоджено, що позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користування до 06.07.2021, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором (пункт 2.2 кредитного договору). За користування кредитом позичальник виплачує кредитодавцю проценти, зазначені в графіку платежів (розділ 5). Щомісячна плата за користування кредитом нараховується щомісячно у вигляді процентів за кожен місяць користування кредитом. Плата за користування кредитом складає 5,9 % в місяць від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів, стягується разові проценти у розмірі 5,9 % від загального розміру кредиту. Розові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника. Реальна річна процентна ставка становить 119,17 відсотків річних. Реальна річна процентна ставка розраховується згідно з Методикою розрахунку загальної вартості кредиту для споживача, реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка була затверджена Розпорядженням Нацкомфінпослуг №3238 від 20.07.2017. Наведені реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту (розділ 5) позичальника базуються на обраних позичальником умовах кредитування і на припущенні, що кредитний договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Загальна вартість кредиту зазначена у розділі 5. Частка основної суми та процентів в цій фіксованій сумі розраховується позикодавцем згідно з розділом 5. Останній платіж коригується виходячи із залишку основної суми та несплачених процентів. Процентна ставка за цим кредитним договором є фіксованою (розділ 4 кредитного договору). У пункті 4.9 кредитного договору визначено, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за цим договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються пеня, штрафи та інші платежі відповідно до договору. У разі, якщо протягом 7 (семи) календарних днів з кінцевої дати повного погашення кредиту, що визначається виходячи з терміну кредитування, кредит не був повністю погашений, щомісячна плата за користування кредитом нараховується кожен повний та не повний місяць до моменту повного остаточного погашення позичальником кредиту на умовах договору (пункт 4.10 кредитного договору). Відповідно до п. 5 кредитного договору, загальна вартість кредиту складає 25\~620,00 грн (15\~000,00 грн загальний розмір кредиту, 10\~620,00 грн плата за користування кредитом). Суд дослідив долучений позивачем до позову розрахунок заборгованості та вбачає його таким, що відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідач вказує, що сума сплачених ним платежів перевищує розмір отриманого кредиту, однак [PERSON] не врахував, що сплачені ним на виконання умов договору кошти зараховувались не лише на погашення отриманої суми кредиту, а також на погашення відсотків, які, у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту, нараховані позивачем по лютий 2023 року. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів на спростування правильності наданого позивачем розрахунку заборгованості, а також власного розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач не надав. Надані докази, а саме\~кредитний договір, паспорт кредитного продукту, розрахунок заборгованості та виписку за договором, суд вважає належними доказами, які обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог. За даних обставин суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь ТОВ «Кредитсервіс» заборгованості в загальному розмірі 16\~194,88 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просив суд стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн та витрати понесені на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Згідно зі ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). Відповідно до частини восьмої ст.141ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача у справі за вищевказаним позовом представляло адвокатське об`єднання «Правовий діалог» на підставі договору №25-01/2023 про надання правової допомоги від 25.01.2023. Розмір витрат позивача на правову допомогу підтверджується актом №5 приймання-передачі наданої правової допомоги з наведеним у ньому розрахунком робіт за надані адвокатом послуги, який відповідає умовам договору №25-01/2023 про надання правової допомоги від 25.01.2023, та платіжним дорученням №4210 від 10.01.2023, відповідно до якої ТОВ «Кредитсервіс» за договором № 25-01/2023 від 25.01.2023 сплатило АО «Правовий діалог» 7\~000,00 грн. Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved