Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Короткий зміст позовних вимог \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] - адвокат Піцик Р.В. звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та відповідачкою [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 29 липня 2006 року у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 538. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову вказано, що [PERSON] , [INFO] , з 1994 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] . Від даних відносин мають сина 1998 року народження. 29 липня 2006 року, [PERSON] , [INFO] , одружився з [PERSON] , [INFO] . При реєстрації шлюбу дружина взяла собі прізвище чоловіка « [PERSON] ». Після укладення шлюбу подружжя стало проживати разом у квартирі відповідачки, розташованої за адресою [ADDRESS] . [INFO] в них народився син [PERSON] , про що 15 липня 2009 року в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №492. Місцем реєстрації народження дитини є Дніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровській області, що підтверджується свідоцтвом про народження. Спільне життя подружжя не склалося через несхожість їх характерів, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на життя, життєві цінності, сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. З 2020 року між позивачем та відповідачем фактично були припинені шлюбні відносини, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, оскільки позивач переїхав жити до квартири, яка належить йому та його матері, розташованої за адресою - [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї. А відповідачка залишилась жити разом з сином у своїй квартирі, яка розташована за адресою - [ADDRESS] . Тобто, вже біля 3 (трьох) років позивач проживає не разом з відповідачкою, а окремо, вони не ведуть спільного господарства, спілкуються дуже нечасто і тільки на теми, які стосуються їх дитини. Між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Всі спроби зберегти сім`ю були марними і не принесли позитивних змін. Шляхів для їх порозуміння на даний час не існує. Збереження сім`ї неможливо і суперечить їх інтересам. Подальше збереження їх шлюбу суперечить їх спільним інтересам. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.18) 14.09.2023 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем зазначені обставини, які не відповідають дійсності, навіть умисно спотворені та такі, що вводять суд в оману стосовно причин та часу припинення сімейно- шлюбних відносин, а, відповідно і остаточних висновків. Так, в позовній заяві [PERSON] зазначає, що: «з 1994 року перебував у фактичних шлюбних відносинах» з нею. Однак, вона на той час була неповнолітньою особою і проживала разом з батьками. З березня по липень 1997 року вони зустрічались, мали близькі стосунки, робили спроби створити сім`ю, але безрезультатно, а [INFO] у них народився син [PERSON] , батьківство відносно якого було встановлено у судовому порядку, але до 2005 року однією сім`єю вони не проживали. Почуття любові один до одного перемогли і 29 липня 2006 року вони зареєстрували шлюб, створивши повноцінну родину, дійсно стали проживати в належній особисто їй квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у них народився другий син [PERSON] і вони з чоловіком створювали умови для виховання дітей і їх розвитку, жили в злагоді, придбавали за спільні кошти подружжя та допомогу її батьків дорого стояче рухоме та нерухоме майно. В 2013 році вони придбали автомобіль ВАЗ 2109, державний номерний знак [NUMBER] , який зареєстрували на ім`я чоловіка, у 2018 році для родини придбали житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 36,3 кв.м., загальною площею 46,6 кв.м., який був зареєстрований на її ім`я, до того, вони ще придбали дачний будинок у [ADDRESS] , оформивши його на ім`я чоловіка. Безумовно, були різні обставини, різні ситуації в сім`ї, коли виникали непорозуміння у відносинах, чоловік неодноразово зраджував її, залишав сім`ю, потім з вибаченнями повертався. Вона пробачала йому, не могла допустити, щоб його тимчасові захоплення та випадкові зв`язки, зруйнували їх родину. І вона змогла зберегти сім`ю, бо відносини між ними стали більш теплими і довірливими, і мешкали вони разом однією сім`єю до липня 2023 року, тому не відповідає дійсності твердження позивача про те, що «з 2020 року між позивачем, і відповідачем фактично були припинені шлюбні відносини» та «вже більше 3 років позивач проживає не разом з відповідачкою». Після створення ними сім`ї, чоловік ніколи не проживав з матір`ю в квартирі, де зареєстрований і де йому належить 2/3 частини, за адресою: [ADDRESS] , а проживав із сім`єю у належній їй квартирі, вони мали загальний бюджет та вели спільне господарство. Проходячи військову службу в ЗСУ у воєнний час, отриману чоловіком заробітну плату та зароблені нею кошти, вкладали в ремонт будинку, поліпшення прибудинкової території, в 2022 році була встановлена огорожа по периметру земельної ділянки, на якій розташований будинок, встановлені ворота, придбано та встановлено нове електрообладнання - все це було пов`язано із спільними планами на майбутнє. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з липня 2023 року, коли чоловік приїхав у відпустку і заявив, що в нього з`явилась інша жінка і він буде зі нею розлучатись. Для неї та синів це стало повною несподіванкою, шоком, психологічною травмою, яку дуже важко переносе неповнолітній син. Але вона не погоджується з тим, що так легко можна втратити сім`ю, зрадити дружину і дітей заради сьогоденного захоплення іншою жінкою, назвавши причиною «несумісність характерів», які були сумісні більше 16 років спільного життя. Вважає, що їх сім`ю можливо зберегти, пробачивши помилкові захоплення та спонтанні рішення, для цього необхідно надати передбачений законом час для примирення, впевнена, що вони зможуть прийняти правильне рішення. (а.с.20-22) Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 жовтня 2023 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Піцик Роман Вадимович, до [PERSON] про розірвання шлюбу. Надано строк для примирення подружжю [PERSON] та [PERSON] терміном 1 (один) місяць, а саме до 06 листопада 2023 року 09.30 години. (а.с.35) Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року апеляційна скарга [PERSON] на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 жовтня 2023 року повернута апелянту (а.с.44) Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року відновлено провадження у цивільній справі. (а.с.47) Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] адвокат Піцик Р.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідачки [PERSON] адвокат Кущ О.М. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності відповідачки з урахуванням обставин, викладених у відзиві на позовну заяву. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між сторонами 29 липня 2006 року у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 538 (а.с.10). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження. (а.с.11). Згідно копії довідки ТОВ «Абонент ХХІ» про склад сім`ї від 29.07.2023 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.12) Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . (а.с.23) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, відсутність примирення в період наданого судом строку, суд вважає, що позов слід задовольнити. Враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивача. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved