Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

20.10.2023 [PERSON] звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд стягувати аліменти із [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що з 14.06.2012 у виконкомі Шегинської сільської ради Мостиського району Львівської області зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] в якому у них [INFO] народися син [PERSON] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач повернувся проживати в с. Шегині і більше не повертався до неї та дитини. Відповідач не надавав допомоги на утримання сина, який перебував на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач вже тривалий час проживає та працює у Польщі, тому погодився надавати на утримання сина по 500 польських злотих на місяць, проте вказані кошти так і не надав. Враховуючи наведене змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2023 справу передано для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 06.11.2023 відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, від її представника - адвоката Теслі О.М. на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу розглядати за її відсутності та відсутності [PERSON] , позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Ухвалою суду від 08.01.2024 року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі який зареєстровано 14.06.2012 у Шегинській сільській раді Мостиського району Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.3). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.11.2012 року, копія якого міститься в матеріалах справи, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] сторони у справі (а.с.4). Із довідки про склад сім`ї №389 від 09.10.2023, виданої старостою старостинського округу №3 Добромильської міської ради та Акту обстеження матеріально побутових умов проживання [PERSON] від 09.10.2023 відомо, що позивачка [PERSON] , [INFO] , проживає у [ADDRESS] , та з нею проживають: батько [PERSON] , 1958 року народження, мати [PERSON] , 1962 року народження, син [PERSON] , [INFO] та сестра [PERSON] , 1997 року народження. Батько дитини [PERSON] на даний час з сім`єю не проживає, участі у вихованні дитини не бере, зі слів матері матеріальної допомоги на надає. [PERSON] самостійно виховує дитину без допомоги батька (а.с.5,6). Положенням ч.2\~ст.51 Конституції України\~закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст.181 СК України способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності\~з\~ч.1\~ст.\~182\~СК України\~при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 183 СК України\~ частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо\~після досягнення\~повноліття найстаршою\~дитиною ніхто\~з батьків\~не звернувся\~до суду\~з позовом\~про визначення\~розміру аліментів\~на інших\~дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, оскільки обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину, то є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що предметом даного судового спору є стягнення аліментів на утримання однієї дитини, а також положення ст.182 СК України, суд вважає можливим визначити відповідачу [PERSON] аліменти на утримання його сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку (в межах позовних вимог), щомісячно, починаючи з 20.10.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, які, на думку суду, будуть достатніми для забезпечення повноцінного розвитку та належних умов проживання дитини та відповідатимуть гарантованому законом розміру аліментів на утримання дитини, а відтак позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved