Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У травні 2023 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Горський О.І., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: - визнати його батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати Бережанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] № 153 від 04 листопада 2020 року, де виключити відомості про батька [PERSON] , та записати його батьком дитини , а також змінити прізвище дитини із « [PERSON] » на « [PERSON] », та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позов обґрунтований тим, що [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] . Однак так як дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення попереднього шлюбу, то у відповідності до вимог ч.2 ст.122 СК України, батьком дитини в актовому записі про народження був записаний колишній чоловік [PERSON] , відповідач по справі [PERSON] . У серпні 2022 року [PERSON] повідомила позивача, що він може бути батьком її сина [PERSON] і 04 листопада 2022 року вони зареєстрували шлюб. Також позивач зазначає, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Тому для належного доказування його батьківства щодо малолітнього [PERSON] ним буде заявлено клопотання про призначення у справі судово-генетичної експертизи. Також позивач просить суд врахувати те, що він лише у серпні 2022 року дізнався від [PERSON] про те, що [PERSON] може бути його сином, а тому строк звернення до суду з цим позовом ним не пропущено. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 серпня 2023 року за клопотанням представника позивача у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, та на час проведення якої провадження у справі зупинено. 27 листопада 2023 року до суду надійшов висновок експерта № СЕ-19/114-23/16815-БД від 08 листопада 2023 року за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, у зв`язку із чим ухвалою судді від 27 листопада 2023 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на 12 грудня 2023 року. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] адвокат Горський О.І. в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку. Третя особа [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа Бережанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.223, 280 ЦПК України. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом . Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, з огляду на таке. За матеріалами справи судом встановлено, що [PERSON] з 26 листопада 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] , який розірвано рішенням Бережанського районного суду Терпнопільської області 17 липня 2020 року, яке набрало законної сили 18 серпня 2020 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 листопада 2020 року, [PERSON] народився [INFO] у м. Бережани Тернопільська область, про що Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) 04 листопада 2020 року складено актовий запис №153. Батьком дитини записано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Тобто до спливу десятимісячного строку після розірвання шлюбу із [PERSON] у [PERSON] народилась дитина, що підтверджується копією свідоцтва про народження. 04 листопада 2022 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Бережанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) 04 листопада 2022 року, актовий запис №124 . Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/114-23/16815-БД від 08 листопада 2023 року, [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , матір"ю якого є [PERSON] і ймовірність даної події складає 99,9999%. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Згідно ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Так, засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України. Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 Сімейного кодексу України (надалі- СК України). Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Частиною другою ст.125 СК України визначено, що у разі якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. За правилами ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За приписами ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Предметом доказування в таких справах, є походження дитини від особи, яка вважає себе її батьком. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Строк на захист порушеного права щодо визнання батьківства відповідно до ч. 2 ст. 129 СК України становить один рік, який починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. В позовній заяві позивач зазначає, що дізнався від [PERSON] про те, що він може бути батьком [PERSON] лише у серпні 2022 року. Отже з урахуванням того, що вказаний позов надійшов до суду 11 травня 2023 року, тому строк звернення позивача за захистом порушеного права не є порушеним. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу вимог ч.4 ст.12, ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приймаючи до уваги те, що дослідженими судом доказами підтверджується факт біологічного батьківства [PERSON] щодо народженої [PERSON] дитини - [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved