Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів. Згідно заявлених вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по пені за несплату аліментів у сумі 30 879,70 грн за період з 01 грудня 2022 року по 31 липня 2023 року. Вимоги позову обґрунтовані тим, що Оболонським районним судом міста Києва було видано наказ від 27 серпня 2019 року по справі № 756/10588/19 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання спільних малолітніх дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. На виконання зазначеного судового наказу державним виконавцем Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було видано постанову про відкриття виконавчого провадження від 04 вересня 2019 року. Державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 27 липня 2023 року, згідно з яким заборгованість відповідача за період з 01 серпня 2019 року по 26 липня 2023 року складає 60 307,34 грн. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року стягнуто з відповідача пеню по аліментах за період з 01 жовтня 2019 року по 30 листопада 2022 року у сумі 36 386,89 грн. Позивач зазначає, що відповідач і надалі ухиляється від сплати аліментів. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 серпня 2023 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач за зареєстрованим місцем проживання не отримала, конверт з вказаними документами повернувся до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідачем до суду відзиву на позовну заяву подано не було, позивачем додаткових пояснень та доказів також до суду не подавалось. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені нею обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року у справі № 756/10588/19 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 08 серпня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Судовий наказ видано стягувачу 28 серпня 2019 року (а.с. 8). Постановою головного державного виконавця Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 04 вересня 2019 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання судового наказу Оболонського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року. (а.с. 9) Заборгованість по аліментам станом на 04 вересня 2019 року становить 1 668,39 грн. (а.с. 9). Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, які стягуються за судовим наказом від 27 серпня 2019 року, залишено без задоволення (а.с.5-7). Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 27 липня 2023 року № 29733/17.7-31, здійсненого державним виконавцем Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року по виконавчому провадженню № [NUMBER], сума заборгованості зі сплати аліментів за період з 01 грудня 2022 року по 31 липня 2023 року становить 30 879,70 грн (грудень 2022 року - 2833,00 грн, січень 2023 року - 2833,00 грн, лютий 2023 року - 2833,00 грн, березень 2023 року - 2833,00 грн, квітень 2023 року - 2833,00 грн, травень 2023 року - 2833,00 грн, червень 2023 року - 2833,00 грн, 26 днів липня 2023 року - 2376,06 грн). За цей період боржником не сплачувалась заборгованість по аліментам, а також ці суми не були стягнуті виконавцем. Станом на 27 липня 2023 року сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження становить 60 307,34 грн (а.с. 3-4). Згідно із ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 182 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Нормою ч.1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно роз`яснень, які викладені у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Отже неустойка, визначена у ч.1 ст. 196 СК України може бути стягнута з особи, яка є винною у простроченні сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. У постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що пеня на заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, беручи до уваги розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 27 липня 2023 року, пеня за період прострочення сплати відповідачем аліментів на утримання дітей з 01 грудня 2022 року по 31 липня 2023 року становить 30 879,70 грн (2833,00 грн х 1% х 243 + 2833,00 грн х 1% х 212 + 2833,00 грн х 1% х 181 + 2833,00 грн х 1% х 153 + 2833,00 грн х 1% х 122 + 2833,00 грн х 1% х 92 + 2833,00 грн х 1% х 61 + 2376,06 х 1% х 31). Разом з тим, згідно положень ч.1 ст. 196 СК України визначено, що розмір неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Враховуючи, що відповідач допустила прострочення сплати аліментів на утримання дітей, беручи до уваги, що сума неустойки (пені) в розмірі 30879,70 грн за порушення аліментних зобов`язань не перевищує 100% заборгованості по цим зобов`язанням, яка станом на 27 липня 2023 року становила 60 307,34 грн, стягнення її в заявленому позивачем розмірі 30 879,70 грн є правомірним. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову про стягнення пені, з урахуванням розміру заборгованості та положень ч. 1 ст. 196 СК України, в сумі 30 879,70 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн, від сплати якого при зверненні до суду позивач була звільнена. На підставі викладеного, статтею 196 СК України, статтями 2, 10, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

Outcome: approved