Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду вказаним позовом та просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в два місяці після набрання рішенням суду законної сили. Заявлені вимог обгрутовані тим, що під час його перебування за межами території України [INFO] помер його батько [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина. 13.12.2021 року приватним нотаріусом Хоменко О.В. було заведено спадкову справу на підставі заяви про прийняття спадщини за законом спадкоємця другої черги брата померлого [PERSON] . Зазначає, що під час його перебування в Шанхаї в період 2021-2022 рр. були введені жорсткі обмеження через спалахи захворюваності COVID-19 та він не мав можливості у визначений строк звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і лише 22.10.2021 року Генеральним консульством України в Шанхаї було засвідчено його заяву про прийняття спадщини за законом, а 19.11.2021 року була посвідчена довіреність на представництво його інтересів в Україні з приводу оформлення спадщини. Вказані документи він направив засобами поштового зв`язку представнику [PERSON] 19.11.2021, а отримала вона 19.12.2021, тобто на 4 дні пізніше спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. 29.12.2021 року приватним нотаріусом Хоменко О.В. було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом. 24.02.2022 року розпочалася війна та у вересні 2022 року він повернувся в Україну, а з 07.11.2022 року перебуває в лавах ЗСУ. У зв`язку з наявними об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій для прийняття спадщини, вважає, що існують достатні правові підстави для надання йому додаткового строку для прийняття спадщини. 17.11.2023 року до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача [PERSON] , в якому зазначає, що відповідач вважає, що відсутні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу, оскільки він не скористався правом на прийняття спадщини та у нього не було перешкод для подання заяви. Відповідач займався похованням брата та після його смерті почав проживати з дружиною в будинку покійного. 13.12.2021 року за заявою відповідача приватним нотаріусом Хоменко О.В. було заведено спадкову справу. 29.12.2021 року постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з закінченням шестимісячного терміну для прийняття спадщини та роз`яснено право звернутися до суду. Позивач, знаючи про відмову нотаріуса без поважних на те причин майже два роки не скористався своїм правом звернення до суду особисто або через представника для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Факт проживання позивача за межами України сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення з заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивача поза межами України не позбавляло його можливості подати вчасно заяву про прийняття спадщини поштою. Вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках передбачених чинним законодавством на дипломатичні представника України. На консульські установи України, серед іншого, покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину. Доказів неможливості вчасно з`явитися до консульської установи або дипломатичного представництва України за кордоном позивач не надав. А тому просить суд позовну заяву залишити без задоволення. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просила суд відмовити в її задоволенні. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] у м. Суми помер [PERSON] , [INFO] , останнім місцем реєстрації якого було [ADDRESS] (а.с. 10,11) та після його смерті залишилося спадкове майно, спадкоємцем якого за законом, вважає себе його син [PERSON] 13.12.2021 року за №383/2021 була зведена спадкова справа після померлого [PERSON] на підстави заяви про прийняття спадщини за законом спадкоємця другої черги, брата померлого [PERSON] (а.с. 34-51). За даними Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с. 33). Заява про прийняття спадщини після [PERSON] від імені [PERSON] , справжність підпису на якій засвідчено віце-консулом Генерального консульства України в Шанхаї [PERSON] 22.10.2021 року за р.№574/428 була надіслана на адресу представника спадкоємця [PERSON] та отримана нею і надана нотаріусу після спливу шестимісячного терміну для прийняття спадщини (а.с. 13,14,15-16,17,18-19). 29.12.2021 року за вих.№1880/02-31 приватним нотаріусом Хоменко О.В. була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] у зв`язку з неприйняттям спадщини після померлого [INFO] [PERSON] та роз`яснений порядок звернення до суду (а.с. 20-22) За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3\~ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом Україниу постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Позивач пояснює причину пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини тим, що він перебував за межами України, а саме в Шанхаї та в період 2021-2022 рр. були введені жорсткі обмеження через спалахи захворюваності COVID-19, у зв`язку з чим він не мав можливості у визначений строк звернутися до нотаріуса і лише 22.10.2021 року Генеральним консульством України в Шанхаї було засвідчено його заяву про прийняття спадщини за законом, а 19.11.2021 року була посвідчена довіреність на представництво його інтересів в Україні з приводу оформлення спадщини. Вказані документи його представник [PERSON] отримала лише 19.12.2021, тобто на 4 дні пізніше спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим 29.12.2021 року приватним нотаріусом Хоменко О.В. було відмовлено йому у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом. В подальшому, у вересні 2022 року він повернувся в Україну і з 07.11.2022 по даний час перебуває в лавах ЗСУ, що підтверджується відповідними довідками (а.с. 25,26). У постанові Верховного Суду від 17 грудня 2021 року у справі №369/6254/19-ц зазначено, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Слід зазначити, що діючим законодавством для громадян України, які перебувають за кордоном, встановлений спеціальний порядок подання заяви про прийняття спадщини, який передбачає кілька альтернативних варіантів оформлення та подання вказаної заяви. Так, спеціальний механізм подання заяви про прийняття спадщини через консульські установи України встановлений\~Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27.12.2004 №142/5/310 "Про затвердження Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України". За зверненням громадянина України консул (або уповноважений секретар із консульських питань) засвідчує справжність підпису на заяві про прийняття спадщини, проставляє на заяві свій підпис та гербову печатку, після чого спадкоємець повинен направити заяву в Україну засобами міжнародного поштового зв`язку. Таким чином, громадянам України немає необхідності виїжджати з країни свого постійного проживання та повертатися в Україну для прийняття спадщини (підпункт 3.13 Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України та пункт 3.23 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства України від 22.02.2012 №296/5). Крім цього, пунктом 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса. У екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини (пункт 2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Таким чином, законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців. Враховуючи наведене, факт проживання позивача [PERSON] за межами України на момент відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку (з 15.06.2021 по 15.12.2021 року) сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереробних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивача поза межами України не позбавило його можливості направити заяву про прийняття спадщини поштою, проте така заява надійшла з запізненням, після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, що стало підставою для відмови нотаріуса. В подальшому, знаючи про постанову нотаріуса, якою було відмолено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з неприйняттям спадщини після померлого [INFO] [PERSON] та роз`яснено порядок звернення до суду, позивач протягом майже двох років не звертався до суду особисто або через представника для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, як вбачається з матеріалів спадкової справи, приватним нотаріусом Хоменко О.В. за вих. №228/02-14 від 08.02.2022 та вих. №1452/02-14 від 11.10.2023 року направлялися [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності діє [PERSON] , повідомлення про те, що якщо у визначений нотаріусом строк не буде надано підтвердження того, що спадкоємець звернувся до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, то спадкове майно після смерті [PERSON] буде оформлено на спадкоємця другої черги брата померлого, [PERSON] (а.с. 50,51). На час звернення до суду із вказаним позовом позивач пропустив строк для прийняття спадщини. Відповідно до ст.12 ЦК України\~особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. В ч. 1 ст.13 ЦК України\~передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Недотримання позивачем нормативно встановленого строку прийняття спадщини призвело до припинення права на спадкування. Безпідставне надання додаткового строку на прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елементу верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Встановивши, що підстави, на які посилається позивач, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, провадження № 61-48230св18, від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19, провадження № 61-14663св20, від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18, провадження № 61-13558св19).

Outcome: dismissed