Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просив суд стягнути з [PERSON] ( [INFO] РНОКПП: [NUMBER] ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» суму боргу у вигляді інфляційних втрат за період з 01.12.2019 по 30.11.2022 року становлять 538 074 (п`ятсот тридцять вісім тисяч сімдесят чотири) гривні 86 копійок. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] РНОКПП: [NUMBER] ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» 3 % річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 01.12.2019 по 30.11.2022 року складає 108 459 (сто вісім тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень 72 копійки. В обґрунтування позову вказує, що Акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» та Відкритого акціонерного товариства «Банк Універсальний». 27.08.2007 року рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк Універсальний» було перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк»; 22.06.2009 року рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Універсал Банк» було перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»; 31.10.2018 року рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал Банк» було перейменовано в Акціонерне товариство «Універсал Банк», що підтверджується статутом АТ «Універсал Банк». 01 лютого 2008 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» (АТ «Універсал Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 054-2008-075 відповідно до умов якого Кредитор прийняв на себе зобов`язання надати Позичальнику грошові кошти в сумі 143 284, 00 (сто сорок три тисячі двісті вісімдесят чотири) швейцарських франків, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 9,95 % річних в порядку, підвищена процентна ставка (в разі прострочення платежу) збільшено до 29,85% річних, розмір щомісячного платежу встановлений в графіку погашення кредиту (додаток 2 до Кредитного договору) за яким остання сплата чергового платежу повинна бути здійснена не пізніше 01 лютого 2033 року. Так, [PERSON] отримала кошти, при цьому згодом припинила виконувати взяті на себе зобов`язання по сплаті відсотків та внесення чергових платежів. В зв`язку з чим, АТ «Універсал Банк» звернулося до суду за захистом порушеного права та просило суд стягнути з позичальника [PERSON] існуючу заборгованість за кредитним договором і понесені судові витрати. 28 квітня 2011 року Києво-Святошинського районного суду Київської області ухвалено рішення по справі № 2-1492/2011 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким позов задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 1 205 697,47 грн., суму державного мита у розмірі 1700.00 грн та суму втрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Факт укладання між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] Кредитного договору № \~ \~ \~ \~054-2008-075 від 01.02.2008 року, встановлено судовим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 2- 1492/2011, а тому дані обставини доказуванню не підлягають. 14 липня 2011 року на виконання зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист № 2-1492/2011 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 1 205 697,47 грн., суму державного мита у розмірі 1700,00 грн та суму втрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120.00 грн. В подальшому виконавчий лист про стягнення [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 1 205 697,47 грн., суму державного мита у розмірі 1700.00 грн та суму втрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120.00 грн пред`являвся на примусове виконання не одноразово. На сьогоднішній день виконавчий лист про стягнення [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 1 205 697,47 грн., суму державного мита у розмірі 1700,00 грн та суму втрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн передано на виконання Приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Копитко Богдану Васильовичу, та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2022 № 70242281 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 1492/201. Станом на сьогодні виконавче провадження № 70242281 активне, а рішення не виконано. В сукупності, ряд вищезазначених обставин прямо та опосередковано підтверджує факт наявності зобов`язання перед Стягувачем та невиконаного рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 28.04.2011 року у справі № 2- 1495/2011. На даний час, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.04.2011 року у справі № 2-1495/2011 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості - не виконано. Враховуючи, що рішення суду с обов`язковим, зокрема, й для Відповідача, та з огляду на те, що [PERSON] порушила грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, та не виконала рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області № 2-1495/2011 від 28.04.2011 року, у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України. Оскільки відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області № 2-1495/2011 від 28.04.2011 року до стягнення підлягає сума боргу саме в національній валюті України - гривні, за період часу, протягом якого Відповідачем вказане рішення суду не було виконано, сума коштів, що згідно рішення суду підлягала стягненню, знецінилась внаслідок девальвації, таким чином позивач вправі вимагати від відповідачів застосування наслідків порушення виконання рішення суду у вигляді сплати інфляційних втрат. Відповідно до розрахунку від 27.12.2022 інфляційні втрати АТ «Універсал Банк» за час прострочення виконання грошових зобов`язань за останні три роки за період з 01.12.2019 по 30.11.2022 року становлять 538 074 (п`ятсот тридцять вісім тисяч сімдесят чотири) гривні 86 копійки. Також, у відповідності до ст. 625 ЦК України підлягає стягненню з Відповідачів заборгованість у вигляді трьох процентів річних від простроченої суми. Відповідно до розрахунку три проценти річних за період з 01.12.2019 по 30.11.2022 року складає 108 459 (сто вісім тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень 72 копійки. Сума вираховується наступним чином: 3% річних = С х 3% х Д : 365, де С - сума боргу, Д - кількість днів прострочення. При цьому кількість днів прострочення за період з 01.12.2019 по 30.11.2022 року становить 1093 днів. Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідачів по інфляційних втратах та 3% річних становить 538 074, 86 + 108 459, 72 = 646 534 (шістсот сорок шість тисяч п`ятсот тридцять чотири) гривні 58 копійки. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Дубас Т.В. Ухвалою від 21.03.2023 року по справі відкрито загальне провадження позовне провадження. Ухвалою від 17.08. 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву в якій просив суд позовні вимоги задовольнити, провести розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, розгляд справи неодноразово повідомлялися, як шляхом направлення судових повісток, так і шляхом публікації на сайті судової влади та шляхом направлення смс повідомлень, причини неявки не повідомили, суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. 01 лютого 2008 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» (АТ «Універсал Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 054-2008-075 відповідно до умов якого Кредитор прийняв на себе зобов`язання надати Позичальнику грошові кошти в сумі 143 284, 00 (сто сорок три тисячі двісті вісімдесят чотири) швейцарських франків, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 9,95 % річних в порядку, підвищена процентна ставка (в разі прострочення платежу) збільшено до 29,85% річних, розмір щомісячного платежу встановлений в графіку погашення кредиту (додаток 2 до Кредитного договору) за яким остання сплата чергового платежу повинна бути здійснена не пізніше 01 лютого 2033 року. Так, [PERSON] отримала кошти, при цьому згодом припинила виконувати взяті на себе зобов`язання по сплаті відсотків та внесення чергових платежів. В зв`язку з чим, АТ «Універсал Банк» звернулося до суду за захистом порушеного права та просило суд стягнути з позичальника [PERSON] існуючу заборгованість за кредитним договором і понесені судові витрати. 28 квітня 2011 року Києво-Святошинського районного суду Київської області ухвалено рішення по справі № 2-1492/2011 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким позов задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 1 205 697,47 грн., суму державного мита у розмірі 1700.00 грн та суму втрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Факт укладання між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] Кредитного договору № \~ \~ \~ \~054-2008-075 від 01.02.2008 року, встановлено судовим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 2- 1492/2011, а тому дані обставини доказуванню не підлягають. 14 липня 2011 року на виконання зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист № 2-1492/2011 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 1 205 697,47 грн., суму державного мита у розмірі 1700,00 грн та суму втрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120.00 грн. В подальшому виконавчий лист про стягнення [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 1 205 697,47 грн., суму державного мита у розмірі 1700.00 грн та суму втрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120.00 грн пред`являвся на примусове виконання не одноразово. На сьогоднішній день виконавчий лист про стягнення [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 1 205 697,47 грн., суму державного мита у розмірі 1700,00 грн та суму втрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн передано на виконання Приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Копитко Богдану Васильовичу, та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2022 № 70242281 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 1492/201. Станом на сьогодні виконавче провадження № 70242281 активне, а рішення не виконано. В сукупності, ряд вищезазначених обставин прямо та опосередковано підтверджує факт наявності зобов`язання перед Стягувачем та невиконаного рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 28.04.2011 року у справі № 2- 1495/2011. На даний час, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.04.2011 року у справі № 2-1495/2011 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості - не виконано. Враховуючи, що рішення суду с обов`язковим, зокрема, й для Відповідача, та з огляду на те, що [PERSON] порушила грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, та не виконала рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області № 2-1495/2011 від 28.04.2011 року, у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. В подальшому, банком були отримані виконавчі листи за вищевказаним судовим рішенням та пред`явлено їх до виконання. Наразі судове рішення не виконано, протилежне судом не встановлено. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою\~статті 509 ЦК України\~зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 3 частини другої\~статті 11 ЦК України\~передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. За змістом статей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Тобто нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції не є штрафними санкціями, а засобом захисту коштів кредитора від знецінення, оскільки передбачена законом, а не договором. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі N 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі N686/21962/15-ц, провадження N 14-16цс18. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, згідно яких після спливу визначеного договором строку позики, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється. Що ж стосується нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору, то Великою Палатою Верховного Суду роз`яснено, що після закінчення строку кредитування, права та інтереси позивача в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Під індексом інфляції розуміється показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, отже норма\~ЦК України, яка регламентує сплату індексу інфляції за прострочення виконання грошового зобов`язання, поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором. На цій підставі, AT КБ "Універсал Банк" здійснено нарахування 3 % річних та індексу інфляції, що полягає в компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати. Розмір заборгованості відповідно до розрахунку Банку за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з Наданий розрахунок позивачем суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача інфляційні втрати за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з з 01.12.2019 по 30.11.2022 року складає 108 459 (сто вісім тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень 72 копійки. Сума вираховується наступним чином: 3% річних = С х 3% х Д : 365, де С - сума боргу, Д - кількість днів прострочення. При цьому кількість днів прострочення за період з 01.12.2019 по 30.11.2022 року становить 1093 днів. Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідачів по інфляційних втратах та 3% річних становить 538 074, 86 + 108 459, 72 = 646 534 (шістсот сорок шість тисяч п`ятсот тридцять чотири) гривні 58 копійки. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів (з кожного) слід стягнути на користь Банку витрати по сплаті судового збору в сумі 1426 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved