Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила встановити факт належності [PERSON] сертифікату на право на земельну ділянку частку (пай) серія ОД № 0065128, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією та зареєстрованого 17.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів направо на земельну частку (пай) за № [NUMBER]. А також, просила встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майно. Крім цього, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право на земельну частку (пай) розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Дружба» с. Каланчак Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0065128, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією та зареєстрований 17.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER]). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що сертифікат на спадкову земельну ділянку був виданий на ім`я [PERSON] , а спадкова справа заведена після смерті [PERSON] . Також, в довідці за № 168, що видана 15 червня 2023 року Каланчацьким старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] і [PERSON] є однією тією особою. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась про час та місце розгляд справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.01.2024 року закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Дружба» с. Каланчак Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0065128, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією та зареєстрований 17.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER]). Факт належності [PERSON] сертифікату на право на земельну ділянку частку (пай) серія ОД № 0065128, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією та зареєстрованого 17.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів направо на земельну частку (пай) за № [NUMBER] підтверджений довідкою наданою старостою Каланчацького старостинського округу Саф`янівської сільської ради, згідно якої за даними Каланчацького старостинського округу Саф`янівської сільської ради вищезазначений сертифікат на право на земельну частку (пай), був виданий на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 11.03.1996 року, [PERSON] померла [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 74479225 від 25.10.2023 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є донька [PERSON] що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.06.1966 року, виданого виконавчим комітетом Новокаланчакської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюб серії [NUMBER] від 08.06.1985 року, виданого Волнянським районним бюро РАЦСу Запорізької області, згідно якого після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як було з`ясовано судом, позивач [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майно, підтверджений довідкою наданою старостою Каланчацького старостинського округу Саф`янівської сільської ради від 02.11.2023 року за № 320, згідно якої після смерті [PERSON] , сертифікат на право на земельну ділянку знаходиться у її дочки [PERSON] , яка фактично управляла усім спадковим майном, тому вважається такою, що фактично прияла спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved