Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «Рихтівське» про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 01.12.2022 року уклав із відповідачем договір позики, згідно якого надав відповідачу в борг кошти в сумі 400\~000,00 грн., які відповідач зобов`язався повернути до 28.02.2023 року. Відповідачем борг не повернуто. Позивач просить стягнути з ФГ «Рихтівське» на свою користь заборгованість за договором позики 400\~000,00 грн. як, основну суму заборгованості, 24\~657,53 грн. відсотки від простроченої суми. В судове засідання сторони не з`явились. Про день слухання справи повідомлені своєчасно. До початку судового розгляду представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідач також подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнав. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.12.2022 року між [PERSON] (далі - Позивач) та ФГ «Рихтівське» (далі - Відповідач) було укладеного договір позики №1/12/2022, за умовами якого Позивач передав Відповідачу 400\~000,00 грн., в строк до 28 лютого 2023 року, що підтверджується копією Договору. На виконання умов договору, Позивачем були передані вищевказані кошти в касу ФГ «Рихтівське», що підтверджується копією квитанцій до прибуткового касового ордера. З розрахунку заборгованості вбачається, що в період з 01.12.2022 28.02.2023 роки виникла заборгованість по процентах в розмірі 24\~657,53 грн.. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частини 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Проте, відповідач в порушення вищевказаних норм матеріального закону, у строки обумовлені розпискою позику не повернув. До сьогоднішнього часу Відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов`язання, а тому я вимушений звернутись до суду з цим позовом для захисту своїх прав і законних інтересів. Відповідно до статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, позику до дня вказаного в договорі позики 28 лютого 2023 року не повернув, то заборгованість за договором позики підлягає стягненню за рішенням суду. При визначенні розміру процентів суд враховує, що за період з 02 грудня 2022 року по 28 лютого 2023 року становить 24657 гривень 53 коп. ( 400000 гривень х 90 днів/365 днів х 25% - розмір облікової ставки НБУ). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача, який визнав позов до початку судового розгляду, на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2123 гривень 29 коп. , а інші 50 % судового збору, сплачених позивачем за розгляд справи судом, слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved