Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Представник позивача звернулась до Новоархангельського районного суду з позовом, зазначивши, що [PERSON] , проживаючи в с. Тимофіївка Голованівського району Кіровоградської області доглядала за [PERSON] , 1924 року народження, що була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. До нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини позивач не подала, оскільки в родинних стосунках з померлою [PERSON] не перебувала та не знала, що є спадкоємцем за заповітом після її смерті. Від Надлацької сільської ради, позивачці стало відомо про складений [PERSON] на її ім`я заповіт від 25.09.2002 р., який зареєстрований в реєстрі за №399. Постановою приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Південного МУ МЮ (м. Одеса) Степаненко Р.Г. від 16.10.2023 р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, в зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку, встановленого ст. 1272 ЦК України, стало те, що позивач [PERSON] не знала, що спадкодавець [PERSON] склала заповіт на її ім`я. Позивач вважає викладені обставини, об`єктивними та поважними причинами пропуску строку на звернення до приватного нотаріуса, в зв`язку з чим змушена звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Просила визнати, що пропущений нею строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] , після смерті, [PERSON] пропущений з поважної причини; надати [PERSON] , [INFO] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, подали до канцелярії суду заяву, в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Надлацька сільська рада Голованівського району Кіровоградської області, в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності за наявними в справі матеріалами. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Позов відноситься до спорів, що виникають із спадкових правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , проживаючи в с. Тимофіївка Голованівіського району Кіровоградської області доглядала за літньою особою, [PERSON] , 1924 року народження, що була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 3,41 га, розташованої на території Надлацької сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, під кадастровим номером №3523682900:02:000:0314, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №003814 (а.с. 13). [INFO] [PERSON] померла, актовий запис №38, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії № [NUMBER] від 10.12.2002 р., виданого Надлацькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області (а.с. 8). Згідно копії заповіту 25 вересня 2002 року, [PERSON] , заповіла належний їй житловий будинок, розміщений в с. Тимофіївка та все інше, належне їй майно, [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем Надлацької сільської ради та зареєстровано в Реєстрі за №399 (а.с.9). Згідно довідки №216 від 02.03.2023 року, наданої виконавчим комітетом Надлацької сільської ради, [PERSON] , 1924 року народження, уродженка с. Тимофіївка Голованівського району Кіровоградської області, була зареєстрована та проживала до дня смерті, [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На момент її смерті за даною адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав. Виписана у зв`язку зі смертю. 25.09.2002 р. Надлацькою сільською радою посвідчувався заповіт, який не скасовано і не відмінено (а.с. 7). Відповідно з п.п. 2.2., 3.2. чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за спадкового реєстру перевіряє: наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту; шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво, перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Постановою приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степаненко Р.Г. від 16.10.2023 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що належало, померлій [PERSON] , померлій [INFO] , в зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 10). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини згідно ст.1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця, а якщо місце проживання невідоме - місцезнаходження нерухомого та рухомого майна або їх основної частини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст. 1269 ч. 1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини відповідно до ст. 1270 ч. 1 ЦК України складає шість місяців. В абзаці 6 п. 24 постанови №7 Пленуму від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", Верховний Суд України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Таким чином, суд вважає причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини поважною, оскільки в судовому засіданні було встановлено наявність зазначених вище об`єктивних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Щодо витрат на правову допомогу суд виходить з наступного: Стаття 59 Конституції гарантує кожному право на правову допомогу. Відповідно до ч.ч. 3-6 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зважаючи на те, що на підставі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved