Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

04.07.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про визнання незаконним та скасування наказу, посилаючись на те, що він працює з 02.07.2008 року на посаді лісничого Стрільбицького лісництва у Старосамбірському дочірньому лісогосподарському підприємстві обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс». Наказом в.о. директора Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» [PERSON] за № 75-К від 13.08.2019 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 06.09.2021 року у справі № 455/1172/19 його позовні вимоги задоволено частково, визнано незаконним та скасовано накази про притягнення гр. [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та поновлено на посаді лісничого Стрільбицького лісництва Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс». Постановою Львівського апеляційного суду від 24.05.2022 року по справі № 455/1172/19, апеляційну скаргу Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Наказом відповідача від 07.09.2021 року за № 68-К «Про поновлення на роботу [PERSON] », його поновлено на посаді лісничого Стрільбицького лісництва з 14.08.2019 року, що підтверджується копією наказу. Разом з тим, рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 13.10.2022 року у справі №455/995/22 (яке набрало законної сили), його позовні вимоги задоволено повністю, визнано незаконним та скасовано наказ Старосамбірського ДЛГП ОКСЛП «Галсільліс» за №32-К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лісничого Стрільбицького лісництва [PERSON] » від 22.07.2022 року. Зазначив, що рішенням від 13.10.2022 року у справі № 455/995/22 встановлено наступні обставини: «9.9. Вищенаведені обставини також вказують на те, що позивачу фактично не було забезпечено доступ до роботи і виконання його обов`язків, оскільки непроведення належної ревізії та непередання Позивачу лісництва, окрім порушення вимог Інструкції, має наслідком неможливість виконання Позивачем своїх обов`язків через необізнаність: (1) з поточним станом лісництва, (2) кількістю та якістю лісових насаджень, (3) обставинами незаконного вирубування та пошкодження дерев, станом натурного оформлення території лісового фонду, а також через нездійснення клеймування пнів незаконно вирубаних дерев та підсумку про обсяги незаконного вирубування дерев, а також непроведенням інших дій, які реалізуються в ході ревізії». 09.06.2023 року відповідач надав письмову відповідь за №181 на його звернення, яким повідомив про те, що в зв`язку з виробничою необхідністю Стрільбицьке лісництво було розділене на два окремі лісництва: «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво», згідно наказу № 61 від 01.11.2019 року. Тобто, із змістом вказаного наказу він ознайомився 09.06.2023 року. Окрім того, наказ №61 від 01.11.2019 року «Про зміну внутрішньої структури підприємства» де згідно ч. 2, Стрільбицьке лісництво було розділено на два окремі лісництва, було видано через 3 місяці після його звільнення із посади лісничого Стрільбицького лісництва Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс». Так, ознайомившись із повним текстом наказу № 61 від 01.11.2019 року «Про зміну внутрішньої структури підприємства» (далі - Наказ), вважає, що ч.2 вказаного наказу Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» є незаконним та підлягає скасуванню, так як із змісту вступної частини Наказу, такий виданий для забезпечення виконання рішення Львівської обласної ради XIX сесії VII скликання № 812 від 12.03.2019 року «Про заборону проведення рубок лісу в межах проектованого Національного природного парку «Королівські Бескиди». Разом з тим, у рішенні Львівської обласної ради XIX сесії VII скликання № 812 від 12.03.2019 року «Про заборону проведення рубок лісу в межах проектованого Національного природного парку «Королівські Бескиди», взагалі не згадується жодного слова про Стрільбицьке лісництво, а лише говориться про заборону проведення всіх видів рубок лісу на території Старосамбірського та Дністрянського лісництв площею 8997 га у межах яких було запроектовано створення національного природного парку «Королівські Бескиди». Тобто, територія Стрільбицького лісництва не входила у межі території запроектованого створення національного природного парку «Королівські Бескиди» станом на 01.11.2019 року, а відтак, рішення Львівської обласної ради XIX сесії VII скликання № 812 від 12.03.2019 року «Про заборону проведення рубок лісу в межах проектованого Національного природного парку «Королівські Бескиди», не могло бути підставою для видачі наказу про розподіл Стрільбицького лісництва на два окремі: «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво». Разом з тим, як вбачається із змісту Наказу, жодного повідомлення працівників Старосамбірського ДЛГП ОКС ЛГП «Галсільліс» не пізніше ніж за два місяці про розподіл Стрільбицького лісництва на два окремі: «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво» здійснено не було, а про зміст такого наказу усіх працівників було повідомлено у день його видання, тобто 01.11.2019 року. Так, відповідно до п. 1.11. Статуту Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» (нова редакція) від 2018 року (далі - Статут), вбачається те, що підприємство має право створювати за погодженням із обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс» та головою Старосамбірської районної ради відокремлені структурні підрозділи (філії, відділення). Діяльність відокремлених структурних підрозділів Підприємства регулюється чинним законодавством України, цим Статутом та положенням про відокремлені структурні підрозділи, затвердженим обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс» та головою Старосамбірської районної ради. Згідно із п. 5.8. Статуту, директор самостійно вирішує всі питання діяльності Підприємства, за винятком тих, що віднесені до компетенції Засновників. Так, як вбачається із п. 1.3. Статуту, співзасновниками Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» є Обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Галсільліс» та Старосамбірська районна рада. У свою чергу, згідно відповіді архівного відділу Самбірської РДА від 02.05.2023 року за № 412 вбачається те, що в архівному відділі відсутні: рішення (розпорядження, погодження, тощо) Старосамбірської районної ради період з 01.03.2019 року по 01.11.2019 року щодо надання згоди, погодження на створення нового підрозділу у Старосамбірському ДЛГП «Галсільліс» шляхом розподілу Стрільбицького лісництва на «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво»; розпорядження, наказ голови Старосамбірської районної ради, щодо погодження нового підрозділу у Старосамбірському ДЛГП «Галсільліс» шляхом розподілу Стрільбицького лісництва на «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво». Також, як вбачається із змісту п. 4.8. Статуту, затвердження штатного розкладу - чисельності працівників і внутрішньої структури Підприємства (найменування посад, кількість одиниць відповідних посад) та розміру заробітної плати працівників Підприємства здійснюється обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс». Тобто, вважає, що Обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Галсільліс» не затверджувало (не погоджувало) Старосамбірському ДЛГП «Галсільліс» зміни до внутрішньої структури із створенням нового структурного підрозділу, а саме Бачинського лісництва, в тому числі із затвердженням відповідної кількості нових посад. Більше того, такий структурний підрозділ як Бачинське лісництво відсутній також і на офіційному сайті Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» (28.06.2023 року) за електронною адресою. Відтак, наказ №61 від 01.11.2019 року «Про зміну внутрішньої структури підприємства» Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» видано відповідачем із порушенням вимог п. 4.8. Статуту, а саме без затвердження внутрішньої структури Підприємства Обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс». Просить поновити йому строк на звернення до Старосамбірського районного суду Львівської області із позовом до Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про визнання незаконним та скасування ч. 2 наказу за № 61 «Про зміну внутрішньої структури підприємства» від 01.11.2019 року та визнати незаконним та скасувати ч.2 наказу Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс». Ухвалою судді від 06.07.2023 року, справу було прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 15 годину 00 хвилин 01.08.2023 року, яке відкладено на 10 годину 00 хвилин 26.09.2023 року. Ухвалою суду від 26.09.2023 року постановлено витребувати у Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс», належно завірені копії документів, а саме: матеріалів фіксації самовільних порубок лісу на території Стрільбицького лісництва ДЛГП «Галсільліс» за період з 13.08.2019 року по 01.11.2019 року, а також доказів скерування вказаних матеріалів (супровідні листи, книги вихідної кореспонденції, відповіді на вказані звернення, тощо на адресу правоохоронних органів для відповідного реагування; актів приймання - передачі, які мали були складені на виконання Наказу №61 від 01.11.2019 року «Про зміну внутрішньої структури підприємства» та подані на затвердження директора Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» до 25.11.2019 року; проекту організації та розвитку лісового господарства Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» Львівської області Бачинське лісництво, а також копії усіх інших документів на підставі яких Бачинське лісництво Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» із 01.11.2019 року та до сьогоднішнього дня проводить свою господарську діяльність. Підготовче засідання відкладено на 09 годину 15 хвилин 17.10.2023 року. Ухвалою суду від 17.10.2023 року витребувано у Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс», належно завірені копії документів, а саме: поштові квитанції, рекомендоване повідомлення про вручення, цінний лист з описом вкладення, що підтверджують факт надсилання на поштову адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) та отримання останнім листа ОКС ЛГП «Галсільліс» від 02.12.2021 року за № 502, разом із долученими до нього документами; витребувано в Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс», юридична адреса: м. Львів, вул. Промислова, буд. №9-Б, поштовий індекс 79019, належно завірені копії наступних документів, а саме: поштові квитанції, рекомендоване повідомлення про вручення, цінний лист з описом вкладення, що підтверджують факт надсилання на поштову адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) та отримання останнім листа ОКС ЛГП «Галсільліс» від 02.12.2021 року за № 502, разом із долученими до нього документами. Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 годину 00 хвилин 05 грудня 2023 року. Ухвалою суду від 08.11.2023 року у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] адвоката Медвідь Василя Осиповича про забезпечення позову у цивільній справі №455/1405/23 за позовною заявою [PERSON] до Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про визнання незаконним та скасування наказу- відмовлено. 05.12.2023 року судове засідання відкладено на 11 годину 00 хвилин 18.01.2024 року. Ухвалою суду від 18.01.2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача директора Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» Домініка П.П. про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про визнання незаконним та скасування наказу відмовлено. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Медвідь В.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили їх задовольнити. Адвокат [PERSON] додатково пояснив, що у 2017 році Львівською державною лісовпорядною експедицією Державного агентства лісових ресурсів України Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання було розроблено та затверджено проекти організації та розвитку лісового господарства для кожного із шести лісництв окремо Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» Львівської області. Відтак, приймаючи наказ №61 від 01.11.2019 року «Про зміну внутрішньої структури підприємства», дирекція Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» мала б замовити та у встановленому законом порядку затвердити проект організації та розвитку лісового господарства Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» Львівської області Бачинське лісництво. Окрім того, вважає, що якщо судом буде задоволено позовні вимоги [PERSON] , то Старосамбірським дочірнім лісогосподарським підприємством «Галсільліс» буде створено комісію, а також це вплине на вирішення іншої справи, яка перебуває на розгляді в Старосамбірському районному суді Львівської області. Представник відповідача Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причина неявки суду не відома. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Так, наказом №55-к від 02.07.2008 [PERSON] був прийнятий на посаду виконуючого обов`язки лісничого Стрільбицького лісництва, а наказом №1-д від 15.01.2009 року позивача було призначено на посаду лісничого Стрільбицького лісництва. З вказаної посади, відповідно до наказу Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» № 75-к від 13.08.2019 року «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на [PERSON] » який виданий на підставі наказів №30 від 22.05.2019 року та № 34 від 02.07.2019 року лісничого Стрільбицького лісництва за грубе порушення трудової дисципліни позивача було звільнено з роботи за пунктом 3 ст.40 Кодексу законів про працю України (а.с.6, том 1). Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 06.09.2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» за №30 від 22.05.2019 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності\~ лісничого Стрільбицького лісництва [PERSON] . Визнано незаконним та скасовано пункт 1 наказу Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» №34 від 02.07.2019 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани лісничого Стрільбицького лісництва [PERSON] .. Визнано незаконним та скасовано наказ Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» №75-К від 13.08.2019 року «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на [PERSON] ». Поновлено [PERSON] на посаді лісничого Стрільбицького лісництва Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс». Стягнуто з Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс», в користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 158541 (сто п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот сорок одна) гривня 00 копійок. Стягнуто з Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс», в користь [PERSON] , судові витрати в розмірі 2305 (дві тисячі триста п`ять) гривень 20 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі (а.с.8-15, том 1). Постановою Львівського апеляційного суду від 24.05.2022 року рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 06.09.2021 року залишено без змін (а.с.17-20, том 1) Наказом Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» «Про поновлення на роботі [PERSON] » №68-К від 07.09.2021 року поновлено [PERSON] на посаді лісничого Стрільбицького лісництва з 14.08.2019 року (а.с. 16, том 1). Згідно п.п. 6.1, 6.2 Розділу 6 Статуту Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» (нова редакція), припинення діяльності підприємства (ліквідація та реорганізація злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) здійснюється за рішенням співзасновників. При реорганізації та ліквідації підприємства працівникам, які звільняються гарантується додержання їх прав та інтересів відповідно до трудового законодавства (а.с.37-45, том 1). Відповідно до п.1.11. Розділу І вищевказаного Статуту підприємство має право створювати за погодженням із обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс» та головою Старосамбірської районної ради відокремлені структурні підрозділи (філії, відділення). Діяльність відокремлених структурних підрозділів Підприємства регулюється чинним законодавством України, цим Статутом та положенням про відокремлені структурні підрозділи, затвердженим обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс» та головою Старосамбірської районної ради (а.с.38, том 1). Оскаржуваним Наказом Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» «Про зміну внутрішньої структури підприємства» №61 від 01.11.2023 року: 1. з 01.11.2019 року об`єднано Дністрянське та Старосамбірське лісництво з присвоєнням нової назви «Старосамбірсько-Дністрянське лісництво». В складі новоствореного об`єднаного Старосамбірсько-Дністрянського лісництва створено дільницю №1 «Старосамбірська» до якої включено лісові обходи №1-8 минулого Старосамбірського лісництва». В складі новоствореного об`єднаного Старосамбірсько-Дністянського лісництва створити дільницю №2 «Дністрянська» до якої включено лісові обходи №1-9 минулого Дністрянського лісництва»; 2. з 01.11.2019 року розділено Стрільбицьке лісництво на «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво». В складі Стрільбицького лісництва залишено лісові обходи №1-4. Передано квартал №15 обходу №5 до складу лісового обходу №4 Стрільбицького лісництва. До складу Бачинського лісництва передано лісові обходи №5-9 Стрільбицького лісництва. Створено комісію для об`єднання Старосамбірського та Дністрянського лісництв, відокремлення та передачу лісових обходів від складу Стрільбицького лісництва до новоутвореного Бачинського, а саме: голова комісії [PERSON] інженер лісового господарства, члени комісії: [PERSON] інженер по застосуванню електронного обліку деревини, [PERSON] юристконсульт, [PERSON] спеціаліст І категорії. Приймання-передачу лісових обходів від Стрільбицького лісництва до Бачинського провести в період з 1 по 22 листопада 2019 року. Акти приймання-передачі подати на затвердження до 25.11.2019 року. Лісничих та помічників лісничих всіх структурних підрозділів ознайомити з наказом під розписку (а.с.33-34, том 1). 01.10.2021 року позивач [PERSON] звернувся до директора Старосамбірського ДЛГП «Гальсільліс» [PERSON] із письмовою заявою, в якій просив надати йому усі копії документів, які мають відношення до розподілу Стрільбицького лісництва на Бачинське і Стрільбицьке лісництво, копії титульних сторінок технічної документації, таксаційний опис, пояснюючу записку, план лісонасаджень Бачинського і Стрільбицького лісництва (а.с.21, том 1). 04.10.2021 року позивач [PERSON] звернувся із зверненням до в.о. генерального директора Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» Підгорецького І.М., в якому зазначив, що 04.10.2021 року директором Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» [PERSON] було видано наказ №72-К «Про переведення [PERSON] , а саме переведення його з посади лісничого Стрільбицького лісництва на посаду виконуючого обов`язки інженера лісового господарства з оплатою праці згідно штатного розпису та ознайомившись з ним вважає такий примусом до виконання роботи, а також невиконанням рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 06.09.2021 року у справі №455/1172/19 (а.с.82-84, том 1). Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 13.10.2022 року визнано незаконним та скасовано наказ директора Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» №32-К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лісничого Стрільбицького лісництва [PERSON] » від 22.07.2022 року (а.с.25-26). 23.05.2023 року та 30.05.2023 року позивач [PERSON] звернувся до директора Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» [PERSON] із заявою, в якій повторно просив надати йому відповідь разом із підтверджуючими документами про те, чи розділено Стрільбицьке лісництво Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» на два окремі структурні підроздіди (філії, відділення) як Стрільбицьке та Бачинське лісництво та на підставі яких докуметів (а.с.28, том 1). 09.06.2023\~року директор\~Старосамбірського ДЛГП\~«Галсільліс» [PERSON] \~надав лісничому\~Стрільбицького лісництва\~Старосамбірського ДЛГП\~«Галсільліс» [PERSON] \~відповідь на\~його заяву,\~в якій\~повідомив,\~що рішенням\~Старосамбірського районного\~суду Львівської\~області від\~06.09.2021\~року по\~справі №455/1172/19\~виконано в\~повному обсязі,\~наказом №68-К\~від 07.09.2021\~року поновлено\~на роботі\~на посаді\~лісничого Стрільбицького\~лісництва,\~компенсації за\~вимушені прогули\~виплачені.\~Наказом №60\~від 01.11.2021\~року була\~створена комісія\~по прийомо-передачі\~Стрільбицького лісництва\~і яка\~почала працювати.\~На підставі\~рапортів наказом\~№64\~від 10.11.2021\~року робота\~комісії була\~продовжена.\~У встановлені\~терміни по\~наказах комісія\~лісфонд Стрільбицького\~лісництва в\~повному обсязі\~не обстежила\~на предмет\~виявлення самовільних\~рубок.\~По закінченні\~встановленого терміну,\~по наказу,\~комісія склала\~акт прийомо-передачі\~обревізованої частини\~лісфонду Стрільбицького\~лісництва,\~який як\~зазначено у\~повідомленні [PERSON] \~відмовився підписувати.\~Даний акт\~мав бути\~проміжним до\~загального Акту\~по лісництву.\~В зв`язку\~з непідписанням\~акту на\~обревізовану частину\~лісфонду лісництва\~робота комісії\~не продовжувалась.\~В зв`язку\~з виробничою\~необхідністю Стрільбицьке\~лісництво було\~розділене на\~два окремі\~лісництва:\~Стрільбицьке та\~Бачинське,\~згідно наказу\~№61\~від 01.11.2019\~року.\~Робота комісії\~по прийому-передачі\~Стрільбицького лісництва\~буде відновлена\~коли ОКС\~ЛГП «Галсільліс»\~скерує своїх\~працівників для\~прийняття участі\~в роботі\~комісії по\~прийому-передачі\~Стрільбицького лісництва\~(а.с.32). З роздруківки з офіційного сайту Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» від 28.06.2023 року, а також з офіційного сайту Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» від 28.06.2023 року відомо, що в організаціно-господарському плані Старосамбірське ДЛГП «Галсільліс» поділено на шість лісництв (дільниць): І- Старосамбірське лісництво 4291 га, 18,55 %; ІІ- Стрілківське лісництво 4064 га, 17,56 %; ІІІ Стрільбицьке лісництво 3683 га, 15,91 %, ІV - Добромильське лісництво 3077 га, 13,32 %, V Дністрянське лісництво 4489 га, 19,41 %, VІ Хирівське лісництво 3530 га , 15,25 % (а.с.29-31, том 1). З листа Архівного відділу Старосамбірської РДА №412 від 02.05.2023 року відомо, що відсутні рішення (розпорядження, погодження, тощо) Старосамбірської районної ради періоду з 01.03.2019 року по 01.11.2019 року щодо надання згоди, погодження на створення нового підрозділу у Старосамбірському ДЛГП «Галсільліс» шляхом розподілу Стрільбицького лісництва на «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво», а також розпорядження, наказ голови Старосамбірської районної ради, щодо погодження нового підрозділу у Старосамбірському ДЛГП «Галсільліс» шляхом розподілу Стрільбицького лісництва на «Стрільбицьке лісництво» та «Бачинське лісництво» в період з 01.03.2019 року по 01.11.2019 року (а.с.46, том 1). Наказом Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» «Про скасування п.2 наказу №61 від 01.11.2019 року «Про зміну внутрішньої структури підприємства» №43 від 27.11.2023 року скасовано пункт 2 наказу Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» №61 від 01.11.2019 року «Про зміну внутрішньої структури підприємства» з 29.11.2023 року. Інженеру по кадрах та головному бухгалтеру розробити та подати на затвердження в ОКС ЛГП «Галсільліс» новий штатних розпис з урахуванням змін з 29.11.2023 року (а.с.250, том 1). Надаючи правову оцінку вимогам позивача про визнання незаконним та скасування ч. 2 наказу за № 61 «Про зміну внутрішньої структури підприємства» від 01.11.2019 року та визнання незаконним та скасувати ч.2 наказу Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс», судом досліджено Статут Відповідача. Відповідно до пункту 1.2. Статуту Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс», підприємство створене Обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс» згідно до наказу №1 від 15.09.2000 року на засадах поєднання інтересів територіальних громад району та статутних завдань обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» відповідно до чинного законодавства України і нормативних документів та Статуту обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс». Пунктом 1.4. Статуту, підприємство є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахункові та інші рахунки в установах банків, печатки зі своєю назвою, штампи, власну емблему, власний знак для товарів і послуг, торгову марку, інші необхідні реквізити. Права й обов`язки юридичної особи Підприємство набуває з дня його державної реєстрації. Пунктом 4.12 Статуту. Трудові відносини з найманими працівниками та службовцями Підприємства встановлюються чинним трудовим законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку та трудовим договором. Пунктом 4.15.4. передбачено право підприємства створювати філіали, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не мають статусу юридичної особи та діють на підставі Положення про них. Пунктом 5.7. Статуту, підприємство за погодженням з обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс» визначає структуру управління і штати. Згідно п.5.8. Статуту директор самостійно вирішує всі питання діяльності Підприємства, за винятком тих, що віднесені до компетенції засновників. Більш того відповідно до укладеного контракту між ОКС ЛГП «Галсільліс» та директором Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс». останній має право у межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників підприємства. Директор зобов`язаний вжити заходів до створення в кожному структурному підрозділі і на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативно- правових актів, а також забезпечити додержання прав працівників, гарантованих законодавством про охорону праці. Відповідно до пункту 1.4., керівник діє на засадах єдиноначальності. Пунктом 2.1. контракту передбачено, що Керівник формує штат підприємства, здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його виробничо- господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань, передбачених законодавством. Статутом підприємства та цим контрактом. При оцінці вищевказаних обставин справи, суд виходить з наступних мотивів та застосовує відповідні норми права. Зокрема, у відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються Законодавством про працю. Судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Водночас, відповідно до ч. 1 ст.62 Господарського кодексу України підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Отже, власник на свій розсуд має право формувати штат і структуру підприємства, установи або організації, змінити чисельність працівників певного фаху і кваліфікації та чисельність одних посад зменшити, здійснити звільнення працівників, що не забороняє одночасно прийнявши рішення про прийняття на роботу працівників іншого фаху і кваліфікації, змінити чисельність інших посад. Враховуючи зазначене, суд не має права вирішувати питання про доцільність змін в організації виробництва, а також наявність підстав для утворення інших структурних підрозділів та їх функціональне навантаження. Вирішення вказаних питань належить до виключної компетенції роботодавця (власника або уповноваженого ним органу). Таким чином, як призначення керівника комунального закладу, так і укладання з ним контракту (на виконання вимог нормативно-правових актів) є виключною компетенцією міського голови, тобто його дискреційним повноваженням. Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. Таким чином, власник підприємства або уповноважений ним орган самостійно вирішує питання організаційної структури, чисельності та штатів працівників, ці питання стосується суто внутрішньої господарської діяльності окремого суб`єкта господарювання і не є предметом доказування у судових спорах. Відповідно до ч.1 ст.106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи\~здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це\~установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Суд звертає увагу на те, що Старосамбірське ДЛГП обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» - це окрема юридична особа, який має свій код ЄДРПОУ - 30742131. Згідно оскаржуваного п.2 Наказу Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» «Про зміну внутрішньої структури підприємства» №61 від 01.11.2023 року з 01.11.2019 року було розділено Стрільбицьке\~лісництво на\~«Стрільбицьке лісництво»\~та «Бачинське\~лісництво» (а.с.33-34, том 1). Тобто створено два лісництва, не відокремлені. Право підприємства визначати свою внутрішню структуру є виключним і дискреційним, тобто на власний розсуд. В той же час, позивач вважає, що між сторонами виник спір з трудових правовідносин. Сторона позивача зазначає, що поновивши [PERSON] , відповідач не в повній мірі виконав рішення суду, адже поновив його не до виконання попередніх обов`язків, тобто на посаді лісничого Стрільбицького лісництва з тим об`ємом (обсягом) обов`язків, які останній виконував станом на 13.08.2019 року. При оцінці доводів позивача та його представника, суд враховує, що останні не навели обставин, які б свідчили про безпосередню заінтересованість позивача у вирішенні питання, що є предметом позову, його безпосереднього зв`язку з предметом спору та не зазначили, яке ж саме право позивача, що може бути предметом судового захисту порушено. Обґрунтування права на звернення до суду є абстрактним та не розкриває дійсних приводів, причин та підстав звернення до суду. За наведених обставин, позивач не визначив, з яким конкретним матеріальним або нематеріальним благом пов`язаний його інтерес та що цей інтерес належить саме позивачу. Позивач не обґрунтував свій особистий, безпосередній, індивідуальний інтерес. Покликання сторони позивача на те, що у випадку задоволення позову та скасування оскаржуваного пункту наказу буде створена комісія, не може бути взята судом до уваги, адже Відповідач самостійно скасував оскаржуваний пунтк наказу, тобто створення чи не створення комісії не залежить від ухваленого кінцевого рішення по справі. Суд вважає, що оскаржуваним пунктом наказу не спричинено суттєвого негативного впливу саме на позивача і він не зазнав жодної реальної шкоди. Встановлення відсутності матеріально-правової заінтересованості позивача є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову. Суд звертає увагу, що з`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішення, котре оскаржується. Відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення. Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для особи, яка звертається за захистом цього інтересу. Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу, недостатньо лише суб`єктивного твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Покликання на не «виконання попередніх обов`язків» як на підставу скасування оскаржуваного пункту наказу, суд оцінює крізь призму приписів ст. 139 КЗпП, яка вказує, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами, які ж саме обов`язки не міг виконувати [PERSON] через винесення оскаржуваного пункту наказу, адже неодноразові покликання про те, що позивачу фактично не передано Стрільбицьке лісництво, не складено акти прийому-передачі не можуть оцінюватися судом, оскільки виходять за межі позовних вимог. Разом з тим, з оскаржуваного пункту наказу не вбачається пряме порушення прав позивача, оскільки, даний наказ не стосується безпосереднього позивача, а є лише, як було встановлено судом, реалізацією виключного права роботодавця на управління діяльністю підприємством, яке ним було реалізовано на власний розсуд. Також, статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у своєму рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Що стосується "порушеного права", за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у інших законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Тобто, звертаючись до суду з позовом про скасування акту суб`єкта владних повноважень, позивач має обґрунтувати, яким чином даний акт порушує його права та охоронювані законом інтереси. Захисту у порядку адміністративного судочинства підлягають порушені права особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізовує владні управлінські функції стосовно заявника. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 826/4406/16, від 10.06.2021 у справі № 757/12159/17-а та від 29.06.2021 у справі № 1.380.2019.000578. Крім того, у постановах від 22.01.2020 у справі № 451/706/18 та від 07.08.2019 у справі № 367/3870/16-ц Верховний Суд зауважив, що прийняття рішення щодо організаційної структури та штатного розпису є виключною компетенцією власника підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємства чи установи. Ба більше, вимоги позивача про поновлення його порушених прав шляхом скасування оскарженого пункту наказу не направлені на захист його прав, оскільки такі відновлено діями відповідача по скасуванню прийнятого наказу, а інших належних та допустимих доказів про наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права стороною позивача не надано. Окремої уваги заслуговує покликання на те, що у випадку визнання оскаржуваного пункту наказу незаконним, встановлені судом обставини матимуть значення для розгляду іншої цивільної справи за позовом [PERSON] до Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс», яка перебуває в провадженні Старосамбірського районного суду Львівської області. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків. Суд звертає увагу позивача на те, що згідно з частиною 6 статті 265 ЦПК України, висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення). Відтак, залежність висновків суду від можливого доказового чи преюдиціального значення рішення суду для позивача, не свідчить про наявність обставин, які стали передумовою звернення позивача до суду, тобто існували на момент подачі позову. Що стосується\~клопотання відповідача\~про закриття\~провадження у\~справи у\~зв`язку із\~пропущенням строків,\~то таке\~задоволенню не\~підлягає з\~огляду на\~те,\~що відповідно\~до пункту\~першого глави\~XIX\~"Прикінцеві\~положення"\~КЗпП України:\~1)\~під час\~дії карантину,\~встановленого Кабінетом\~Міністрів України\~з метою\~запобігання поширенню\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19),\~строки,\~визначені статтею\~233\~цього Кодексу,\~продовжуються на\~строк дії\~такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року N 1423 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року N 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. N 1236" дію карантину через COVID-19 продовжено до 30 квітня 2023 року; 2) під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану, діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У відповідності до п. 29 рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи. Також суд враховує Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому зазначений Висновок акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а, крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Таким чином, перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: dismissed