Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Представник позивача Приватного акціонерного товариства "УНІКА" звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.03.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» (страховик) та [PERSON] (Страхувальник) був укладений електронний договір/поліс добровільного комплексного страхування майна фізичних осіб № KZ95NBR-212B5P1, предметом якого є майнові інтереси страхувальника пов?язані із володінням користуванням та розпорядженням квартирою [ADDRESS] . Страховим випадком по даному договору серед іншого є дія води (6.1.1. Пошкодження водою внаслідок аварії водопровідних, каналізаційних, опалювальних систем і підключених до них побутових пристроїв). 19.05.2021 року із застрахованим майном відбулась страхова події - залиття квартири водою, про що комісією представників ОСББ «Гетьманська 1МАА» складено акт від 19.05.2021 року. Комісією встановлено, що причинами залиття квартири [ADDRESS] є втрата герметичності з?єднання труби, що підводить холодну воду в ванній кімнаті квартири [ADDRESS] . Страхувальник за договором добровільного страхування майна № KZ95NBR-212B5P1 звернувся до ПРАТ «СК «УНІКА» із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута подія затоплення квартири [ADDRESS] , визнано страховим випадком, у зв?язку з чим на підставі підрахунку об?ємів робіт, страхового акту № 00430459 ПрАТ «СК УНІКА» здійснило виплату суми страхового відшкодування в розмірі 16541 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 009226 від 08.06.2021 року. В зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 16541,00 грн. та суму сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 28 липня 2023 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відповідачу [PERSON] направлялась копія ухвали суду про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, однак, вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». Відповідачі правом на відзив не скористались. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі частини 1 статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу положень частини 1\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (частина 1статті 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 дав судам роз`яснення, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивача в межах заявлених ним вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 11.03.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» (страховик) та [PERSON] (Страхувальник) був укладений електронний договір/поліс добровільного комплексного страхування майна фізичних осіб № KZ95NBR-212B5P1, предметом якого є майнові інтереси страхувальника пов?язані із володінням користуванням та розпорядженням квартирою [ADDRESS] . Страховим випадком по даному договору серед іншого є дія води (6.1.1. Пошкодження водою внаслідок аварії водопровідних, каналізаційних, опалювальних систем і підключених до них побутових пристроїв). З метою виплати страхового відшкодування [PERSON] було надано страховій компанії акт про наслідки заливу житлового приміщення №19.05.21-01, складений 19.05.2021 року комісією ОСББ «Гетьманська 1МАА» у складі голови правління Меньшова А.А., бухгалтера [PERSON] , мешканця квартири [ADDRESS] [PERSON] . На день обстеження (19.05.2021 року) квартири [ADDRESS] , встановлено пошкодження під час залиття водою. В результаті обстеження вище розташованої квартири [ADDRESS] виявлено втрату герметичності з`єднання труби, що підводить холодну воду в ванній кімнаті, що і стало причиною залиття квартири [ADDRESS] . Вказаний Акт, крім комісії, підписано і особисто відповідачем [PERSON] без зауважень. 19 травня 2021 року [PERSON] подано заяву про страхове відшкодування. Дана заява була розглянута подія затоплення квартири [ADDRESS] , визнано страховим випадком, у зв?язку з чим на підставі підрахунку об?ємів робіт, страхового акту № 00430459 ПрАТ «СК УНІКА» здійснило виплату суми страхового відшкодування в розмірі 16541 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 009226 від 08.06.2021 року. Відповідно до\~статті 993 ЦК України\~та\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до частини першої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, зобов`язання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Згідно з роз`ясненнями п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди та її розмір. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір. В той же час, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач свої зобов`язання по сплаті коштів за заподіяну шкоду не виконав, у позивача виникло право вимагати стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного, суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування та судових витрат цілком обґрунтованим, та таким, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин, а отже позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до частини 1\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2 684 грн., підтверджено платіжною інструкцією від 17 травня 2023 року. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved