Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

13.10.2023 року представник ТОВ «Фінансова\~компанія «АРТЕМІДА-Ф»\~ звернувся в Івано-Франківський міський суд Івано- Франківської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання позики. 16.10.2023 справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання позики передано з Івано-Франківського\~міського суду\~Івано-\~Франківської областідо Червоноградського міського суду Львівської області. У вищевказаній позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» заборгованість за договором позики №2949785 від 23.09.2019 року в розмірі 40 386,06 грн, а також понесені судові витрати в розмірі 2\~684, 00 грн сплаченого судового збору та 7\~000 грн витрат на правничу допомогу адвоката. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.09.2019 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики №2949785. Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті httos://mycredit.ua, підписана електронним цифровим підписом «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] 23.09.2019, шляхом підписання електронним підписом відповідача. На умовах Договору позики позикодавець надав відповідачу грошові кошти (позику) у гривні на умовах передбачених Договором позики №2949785 у розмірі 8 688,00 (вісім тисяч шістсот вісімдесят вісім гривень) грн, а відповідач зобов?язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 16.10.2019. 10.03.2020 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», уклали Договір факторингу №002-100320 від 10.03.2020, яке в свою чергу відступило Право вимоги на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» на підставі договору факторингу №20210622/1 від 22.06.2021. Згідно Договору факторингу №20210622/1 від 22.06.2021 тa у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», включно і до [PERSON] (порядковий номер 217 згідно реєстру прав вимоги №20210622/1). Кредитодавець свої зобов`язання за договором позики виконав та перерахував кошти на номер карти вказаний відповідачем при оформленні договору. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, не здійснив жодного платежу, що передбачено умовами Договору позики, як повернення отриманих коштів, а також сплату процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором позики. Ухвалою від 17.11.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 18.12.2023 без виклику сторін. Представник позивача подав разом із позовною заявою письмове клопотання про розгляд справи у спрощеному провадженні та за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав. 18.12.2023 сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. Відповідач будь-яких інших заяв чи клопотань не подавав. У відповідності положень п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 23.09.2019 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики №2949785. Договір укладено в електронній формі. Згідно умов вказаного договору кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у гривні на умовах передбачених договором позики №2949785 у розмірі 8 688,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 16.10.2019, процентна ставка в день за користування коштами кредиту становить 1,52%, процентна ставка в день, у разі користування кредитом поза межами строку дії договору 2,70%. В порушення вимог договору відповідач не виконав свої зобов`язання та не здійснив жодного платежу згідно договору №2949785, як повернення коштів, так і сплату процентів за користування кредитом. 10.03.2020 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», уклали Договір факторингу №002-100320 від 10.03.2020, яке в свою чергу відступило Право вимоги на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» на підставі договору факторингу №20210622/1 від 22.06.2021. Згідно Договору факторингу №20210622/1 від 22.06.2021 тa у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», включно і до [PERSON] (порядковий номер 217 згідно реєстру прав вимоги №20210622/1). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов?язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за Кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, Позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів,відповідальність сторін. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов?язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищезазначені норми, основними умовами надання кредиту є безумовне його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість і забезпеченість. Водночас, кредитний договір не може змінюватись в односторонньому порядку, і позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за його користування. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована v вигляді електронних даних, включаючи обов?язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов?язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, бережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно ст. ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Як вбачається з поданого розрахунку відповідач взяті зобов`язання на себе не виконав та допустив заборгованість за договором №2949785 від 23.09.2019 року, яка станом на 12.06.2023 становить: 40\~386,06 грн, а саме: -залишок заборгованості за тілом 8688, 00 грн; -залишок заборгованості по процентам за користування 3197, 24 грн; -залишок заборгованості по простроченим процентам за користування 4344, 00 грн; -залишок заборгованості по простроченим процентам за користування (нараховані новим кредитором за період 10.09.2021 по 09.12.2021)- 21\~111, 84 грн; -заборгованість за пенею - 0,00 грн; -інфляційне збільшення 3\~044, 98 грн (період нарахування 17.10.2019-23.02.2022). Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказані розрахунки суми боргу, а відтак, суд, перевіривши зазначені розрахунки, вважає їх підставними. Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконує умови договору та своєчасно не платить кредитні кошти, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, а тому потрібно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №2949785 від 23.09.2019 року в розмірі 40 386,06 грн. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з квитанції (а.с. 63), позивачем при пред`явленні позовної заяви через систему «Електронний суд» сплачено судовий збір в розмірі 2684, 00 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджений судовий збір в розмірі 2684, 00 грн. Щодо оплати професійної правничої допомоги то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». Уповноваженим представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду надано договір про надання правової допомоги від 11.10.2023 (а.с. 34-36), ордер про надання правничої (правової) допомоги від 12.10.2023 (а.с.14) та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (а.с. 33). Беручи до уваги наведене вище, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем витрати на оплату професійної правничої допомоги у сумі 7 000 грн.

Outcome: approved