Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

30 червня 2021 року представник позивача - адвокат Сафронов Ю.А. звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , померлою [INFO] , як між двоюрідним братом та сестрою. Визначити позивачу додатковий строк для подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті двоюрідної сестри [PERSON] , померлої [INFO] , протягом одного місяця з дня набрання рішення законної сили. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 10,63 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лиманівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області та зареєстровану за [PERSON] , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-MK №006160. За клопотанням представника позивача позовна заява в частині щодо визначення позивачу додаткового строку для подачі до нотаріуса заяви для прийняття спадщини після смерті двоюрідної сестри [PERSON] , померлої [INFO] залишена без розгляду. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що [INFO] померла його двоюрідна сестра [PERSON] після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 10,63 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лиманівської сільської ради Жовтневого району, яка належить її матері [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-МК №006160, та яку вона фактично успадкувала після її смерті. Спадкоємці першої черги, а також ті, що мають обов`язкову частку відсутні. Батько сестри - [PERSON] помер [INFO] , мати - [PERSON] померла [INFO] . При зверненні до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідної сестри, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця, а також доказів, що підтверджують факт родинних відносин між ним та сестрою. Нині захист його спадкових прав можливий лише шляхом встановлення факту родинних відносин між ним та померлою двоюрідною сестрою [PERSON] , а також визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом в судовому порядку. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач - Галицинівська сільська рада Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника сільської ради, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження, про що постановлена відповідна ухвала 28 липня 2021 року. 27 червня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON] , 1928 року народження, про що виконавчим комітетом Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області складений актовий запис про смерть 17 квітня 2003 року № 29, що підтверджується копією актового запису про смерть №29 від 17 квітня 2003 року (а.с. 31) та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 25 жовтня 2019 року № 00024353064 (а.с. 32-33). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 10,63 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лиманівської сільської ради Миколаївського (колишнього - Жовтневого, Вітовського) району Миколаївської області. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 11 жовтня 2001 року, серії ІV-МК, №006160, виданого на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Лиманівської сільської Ради народних депутатів від 30 березня 2001 року №8 (а.с. 43). На день смерті [PERSON] разом із нею були зареєстровані та проживали: донька - [PERSON] та онука - [PERSON] , відповідно до довідки виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 18 листопада 2019 року №1696 (а.с. 44). Донька померлої [PERSON] уклала шлюб 02 липня 1977 року, зареєстрований виконавчим комітетом Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. При реєстрації шлюбу було змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », вказане підтверджується копією запису акту про укладання шлюбу від 02 липня 1977 року №21 (а.с. 39), копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 22 січня 2020 року №00025313714 (а.с. 36-38). Чоловік спадкодавця [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть від 15 травня 1995 року, серії [NUMBER] (а.с. 77), помер [INFO] , тобто до смерті спадкодавця. Згідно з довідкою виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 18 листопада 2019 року № 1695 на день його смерті з ним були зареєстровані та проживали дружина - [PERSON] , донька - [PERSON] та онука - [PERSON] (а.с. 46) Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті матері. З огляду на Інформаційну довідку за Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07 серпня 2021 року №65922086 спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , державною нотаріальною конторою не заводилася (а.с. 98,99). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 21 січня 2020 року №00025290005 (а.с. 40-41) та копією актового запису про смерть від 12 березня 2012 року №19 (а.с. 42). Відповідно до довідки виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 11 листопада 2019 року № 1694 (а.с. 45) та виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 26 лютого 2021 року №198 (а.с. 48) на день смерті разом з [PERSON] ніхто не проживав та не був зареєстрований. Її донька [PERSON] , померла [INFO] , свідоцтво про смерть від 09 лютого 2004 року, серії [NUMBER] (а.с. 77). З огляду на Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07 серпня 2021 року № 65922090 спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] державною нотаріальною конторою не заводилася (а.с. 100, 101). Чоловік [PERSON] , який є спадкоємцем першої черги, оскільки на момент її смерті з нею не проживав, вважається таким, що не прийняв фактично спадщину, з огляду на Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07 серпня 2021 року № 65922090 до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався. Позивач є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05 лютого 1987 року, серії [NUMBER] (а.с. 14). Як зазначив, у позовній заяві позивач його батько [PERSON] , [INFO] та батько померлої сестри [PERSON] є рідними братами. [PERSON] помер [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть від 17 липня 2018 року, серії [NUMBER] (а.с. 20). Як на доказ зазначеного, посилається на довідку виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 18 жовтня 2018 року №1930, в якій вказано, що [PERSON] , 1928 року народження, та [PERSON] , 1933 року народження, дійсно були [PERSON] , 1970 року народження, рідними тіткою та дядьком. [PERSON] і [PERSON] , 1952 року народження, були рідними братами. Інформація надана та підтверджена жителями села Лимани Вітовського району Миколаївської області та [PERSON] (а.с. 49). Крім цього, посилається на актовий запис про народження свого батька [PERSON] , [INFO] , № 19 складений виконавчим комітетом Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 25 вересня 1952 року (а.с. 16) та Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 23 січня 2020 року № 00025326086 (а.с. 17-19) де батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Водночас, надати актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , позивач позбавлений можливості, оскільки з огляду на відповідь Вітовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 25 жовтня 2019 року №628/15.17-4.9 в архіві відділу відсутній актовий запис про народження на [PERSON] , померлого [INFO] , що проживав с. Лимани Вітовського району Миколаївської області (а.с. 25). Крім цього, Державний архів Миколаївської області позбавлений можливості підтвердити відомості про народження [PERSON] , у 1933 році в с. Лупареве Жовтневого району Миколаївської області, оскільки актові записи підвідділу ЗАГС Лупаревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області про народження за 1933-1934 роки на зберігання до державного архіву не надходили (а.с. 26). Також, звернувшись до Вітовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо надання актового запису про шлюб [PERSON] , померлого [INFO] , що проживав в с. Лимани Вітовського району Миколаївської області. Перевірку проведено з 1933 року по 1995 рік (а.с. 25). Крім цього, в архіві Вітовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції відсутній актовий запис про шлюб [PERSON] , померлого [INFO] , що проживав в с. Лимани Вітовського району Миколаївської області. Перевірку проведено з 1950 року по 1995 рік (а.с. 30). Як вказав позивач у позовній заяві відсутність вказаних актових записів зумовлено тим, що [PERSON] на момент одруження та народження доньки - [PERSON] проживав в м. Пенза, що на сьогодні є територією російської федерації. На запит представника позивача - адвоката Сафронова Ю.І. Управлінням записів актів цивільного стану Пензенської області йому було надано відповідь від 21 липня 2021 року №1419-490/01-16 з огляду на зміст якої, роз`яснено що пересилка документів про актовий запис та інші документи здійснюється через компетентні органи, а саме органи реєстрації актів цивільного стану України або Міністерство юстиції України (а.с. 85). 22 грудня 2021 року за клопотанням представника позивача судом постановлено ухвалу про витребування доказів: належним чином завірену копію актового запису про шлюб укладеного між [PERSON] , [INFO] , уродженцем с. Лупареве Жовтневого району Миколаївської області, та [PERSON] , [INFO] , уродженкою с. Ковалейки Лунинського району Пензенської області Росія (приблизний час реєстрації шлюбу 1950-1953 роки, РАЦС м. Пенза Російської Федерації або РАЦС Лунинського району Російської Федерації); актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , (вірогідне місце реєстрації народження РАЦС м. Пензи, Росія). До компетентного органу російської федерації сформовано доручення про надання документів, що витребовуються. Провадження зупинено до надходження відповіді до компетентного органу іноземної держави. 01 березня 2023 року за клопотанням представника позивача - адвоката Сафронова Ю.І. провадження у справі поновлено, оскільки 23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», що зумовлює неможливість надходження будь-якої відповіді до компетентного органу іноземної держави. Через вищевикладене до суду на стан розгляду справи будь-які докази, що випробовувалися не надходили. Як на єдиний доказ родинних відносин посилається на покази свідків [PERSON] та [PERSON] , які зазначили, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були їх односельцями та рідними братами. Останні проживали зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Приблизно в 1950 році [PERSON] виїхав до Росії по роботі, там він одружився з [PERSON] . В них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Приблизно 1953-1955 роках [PERSON] повернувся разом з сім`єю в Україну та придбав будинок за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу, [PERSON] постійно проживав в с. Лимани придбав будинок по [ADDRESS] , та одружився. В 1970 році у нього народився син - [PERSON] . Тобто, [PERSON] та [PERSON] є братом та сестрою. Остання, в зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », а в 1970 році в неї народилася донька [PERSON] . Сім`ї між собою родичалися та допомагали один одному. [PERSON] залишилася проживати одна за адресою своїх батьків: [ADDRESS] . [INFO] вона також померла. Після її смерті не залишилося близьких родичів. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Встановлення факту родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] має юридичне значення, для оформлення позивачем в нотаріальному порядку спадщини за заповітом після смерті останньої. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що факт того, що [PERSON] є двоюрідним братом померлої [INFO] [PERSON] , підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, атому заявлені вимоги щодо встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.П. при зверненні [PERSON] з заявою про оформлення спадщини після смерті [PERSON] були надані письмові роз`яснення щодо неможливості оформлення спадщини, оскільки ним був пропущений встановлений законом строк для звернення з заяво, до того ж не надані докази, підтверджуючі родинні відносини зі спадкодавцем (а.с. 30). Постановою приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукової Н.А. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті двоюрідної сестри [PERSON] через відсутність доказів родинних відносин з померлою, а також правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця (а.с. 161-162). Відповідно до пункту 4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі - Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з пунктом 4.18 цього зазначеного Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини ходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1262-1265. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України). Згідно зі статтею 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Положеннями статті 1265 ЦК України встановлено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. Відповідно до вимог статті 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Судом встановлено, що позивач не має іншої можливості захистити своє невизнане та оспорюване право, крім його захисту в судовому порядку. Враховуючи, що на момент смерті спадкодавця усі її родичі першого-третього ступеню споріднення померли, а чоловік [PERSON] , як спадкоємець першої черги своїм правом не скористався та на час розгляду справи відсутні відомості щодо його звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, спадкоємці, які мають право на обов`язкову частину відсутні, оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у зв`язку з обставинами, про які вказано вище, тому на підставі ст. ст. 1218, 1220,1223, 1265 ЦК України, суд визнає заявлений позов, таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved