Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2841193 в розмірі 31051,03 грн та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 січня 2022 між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2841193. У відповідності до п.п. 1.1. кредитного договору, укладання такого здійснюється сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усім умовами правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТзОВ «Лінеура Україна», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. 17.05.2023 між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №17052023, у відповідності до умов якого ТзОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Лінеура Україна» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТзОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 17.05.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2841193 в розмірі 31051,03 грн, з яких: 7941,36 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23109,67 грн - сума заборгованості за процентами. У зв`язку з вищенаведеним, просить позов задовольнити. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 05.12.2023 року провадження по справі відкрито та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача направив клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду надав відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, де просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що надана копія договору не містить його підпису. Крім того, суду не надано докази перерахування кредитних коштів на його рахунок (рахунок, виписка) та графік платежів та паспорт споживчого кредиту не містять його підпису, а тому його не ознайомлювали з умовами кредитування. Відповідач зазначає, що ні витяг з кредитного договору № 2841193 від 21.01.2022 року, ні паспорт споживчого кредиту, ні графік платежів не містить його підпису, а лише зазначені паспортні дані позичальника. Відповідач наголошує, що доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами розмір заборгованості. А тому, аналізуючи вище викладене, відповідач наголошує, що позовна заява про стягнення кредитної заборгованості, подана Товариством з обмеженою відповідальністю « ФК «ЄАПБ» до нього, є поданою з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необгрунтованою та передчасною. 02.01.2024 року представник позивача до суду надав відповідь на відзив на позовну заяву, де просив позов задовольнити у повному обсязі. Обставини на які посилається відповідач в своїх запереченнях не відповідають дійсності, а вимоги банку підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до приписів ст.12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до\~ст.\~76ЦПК\~України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 січня 2022 між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2841193 (а.с. 6-11). Відповідно до п.1.1 даного договору укладення такого здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому\~ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення паролю входу до особистого кабінету. Відповідно до п. 1.2, 1.3, 1.4 договору передбачено, що сума кредиту складає 8000,00 грн., строк кредиту - 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день, знижена процентна ставка становить 0,01 % в день. Вищенаведений договір підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилом ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому\~ЦК України\~та\~ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у\~ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі\~Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Норма\~ст. 549 ЦК України\~передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір та між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами\~статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів\~статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. 17.05.2023 між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 17052023, відповідно до якого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТзОВ «Лінеура Україна» за плату, а ТзОВ «Лінеура Україна» відступити ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб\~боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом та інші платежі, право на одержання яких належить ТзОВ «Лінеура Україна». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с.17-19). Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 17052023 від 17.05.2023 клієнт ТзОВ «Лінеура Україна» передав, а фактор ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв реєстр боржників (а.с. 20). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 17.05.2023 до договору факторингу № 17052023 від 17.05.2023 та розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2841193 від 21.01.2023 ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в розмірі 31051,03 грн., з яких: 7941,36 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23109,67 грн. - сума заборгованості за процентами (а.с. 22). Також, із відповіді на відзив вбачається, що гроші були успішно перераховані на платіжну карту клієнта, що підтверджується листом сервісу онлайн платежів iPay.ua за вих. № 2643_231222124017 від 22.12.2023 року (а.с. 79) та розрахунком заборгованості за договором № 2841193 від 21.01.2022 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 17.05.2023, відповідно до якого вбачається, що [PERSON] сплачував частково заборгованість і в неповному об`ємі, так наприклад 22.02.2022 року в сумі 317,36 гривень, 23.02.2022 року 150 гривень, 13.05.2022 50 гривень, чим фактично визнав існування вказаного кредитного договору. (а.с. 80-85). Відповідно до\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1\~ст. 516 ЦК України). Як встановлено\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 2841193 від 21.01.2022, що був укладений між первісним кредитором ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] . Суд визнає, що невиконанням умов договору порушені права нового кредитора у зобов`язанні, тому позивач має право вимагати повернення у [PERSON] заборгованості в розмірі 31051,03 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2684 грн понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved