Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

У вересні 2023 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування\~позову зазначила, що відповідач [PERSON] зареєстрований та є споживачем\~електричної енергії\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~де відкрито\~особовий рахунок\~№ [NUMBER] . 20.08.2016 року під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок за адресою: [ADDRESS] , було виявлено розкрадання електричної енергії, про що складено акт про порушення Н № 114066, відповідно до якого було виявлено\~порушення у\~вигляді розкрадання\~електричної енергії.\~Про виявлене\~порушення складено\~відповідний акт Н № 114066, який розглядався на засіданні комісії 14.09.2016 року, за наслідками чого прийнято рішення про нарахування вартості необлікованої електричної енергії на суму 7\~725,01 грн. Відповідач з виявленим порушенням погодився та звернувся до позивача із заявою про розстрочення сплати боргу. 07.07.2020 року між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та [PERSON] був укладений договір про реструктуризацію заборгованості № 8554089/07 за період з 07.07.2020 року по 20.09.2020 року. Пунктом 1 вказаного договору передбачено, що у зв`язку з порушенням споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії (правил), представниками оператора системи розподілу складено акт про порушення Н № 114066 від 20.08.2016 року. Згідно протоколу відповідачу нараховано вартість не облікованої електричної енергії у сумі 7\~725,01 грн., яка була сплачена ним частково у добровільному порядку у розмірі 2 500 грн.. Тому, згідно вказаного вище договору, сума розстрочення склала 5\~225,01 грн. на період з 07.07.2020 року по 20.09.2020 року. Проте відповідач порушив умови зазначеного договору та не виконав його у повному обсязі. Станом на 18.09.2023 року відповідач не сплатив на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» жодного платежу за договором, тобто порушив графік розстрочення суми заборгованості, не виконував умови договору про реструктуризацію заборгованості та порушив строки сплати заборгованості за графіком, що зумовило звернення АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» до суду із відповідним позовом. Враховуючи викладене, представник позивача просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за\~договором про\~розстрочення сплати\~заборгованості №\~8554089/07\~від 07.07.2020\~року у\~розмірі 5\~225,01\~грн. та судові витрати по справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2023 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву у якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином,\~однак конверт\~повернувся до\~суду з\~відміткою «адресат\~відсутній за\~вказаною адресою», крім того, виклик до суду відповідача було здійснено шляхом розміщення 01.12.2023 року оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому з 01.12.2023 року він вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив не подав, будь-яких заяв від нього не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення по справі. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідачів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг позивача з постачання електричної енергії, які надаються за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Відносини між позивачем та відповідачем регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 зі змінами і доповненнями, внесеними постановами НКРЕКП та ст. 714 ЦК України. 07.07.2020 року між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та [PERSON] був укладений договір про реструктуризацію заборгованості № 8554089/07 року по акту про порушення Н № 114066 від 20.08.2016 року, згідно якого відповідач зобов`язався погасити суму заборгованості у розмірі 7 225,01 грн. в період з 07.07.2020 року по 20.09.2020 року, поетапно згідно з Графіком погашення заборгованості, що є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 6-7). Як зазначено позивачем у позові та не спростовано відповідачем, станом на 18.09.2023 року [PERSON] сплатив на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» 2 500 грн., однак після того жодного платежу за договором не здійснив, тобто порушив графік розстрочення суми заборгованості, не виконував умови договору про реструктуризацію заборгованості та порушив строки сплати заборгованості за графіком, у зв`язку з чим відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 5 225,01 грн. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частина 2 ст.\~509\~ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання за Договором 8554089/07 про реструктуризацію заборгованості з вартості необлікованої електричної енергії по Акту про порушення Правил роздрібного ринку електричною енергією від 20.08.2016 року належним чином не виконав, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, відзиву та жодних доказів на спростування вимог позивача, а також заперечень щодо розрахунку, наданого позивачем до суду не надав, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. (а.с. 3) необхідно стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved