Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 24.10.2023 представник позивача звернулась до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] у період з 01.02.2019 по 18.08.2023 перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Домобудівельна компанія «Фундамент», працюючи на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 5 розряду електродільниці відділу, головного електрика. Наказом від 17.08.2023 року № 50/к [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Втім з ним не було проведено остаточний розрахунок, не виплачена заборгованість по заробітній платі, не виплачена компенсація за невикористану відпустку. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою виплатити заборгованість, однак останній виконати свої зобов`язання відмовився. 19.09.2023 представником позивача, адвокатом Крутоголовою О.О., було зроблено запит до ТОВ «ДБК «Фундамент» щодо надання інформації про суми, нараховані та виплачені [PERSON] при звільненні, з розшифровкою сум за видами заробітку, а також розрахунку заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] станом на дату його звільнення. Однак, станом на дату подання позовної заяви, відповіді від ТОВ «ДБК «Фундамент» отримано не було. Поряд з цим, як вбачається з розрахункових листів ТОВ «ДБК «Фундамент», заборгованість за підприємством перед позивачем, станом на січень 2022 року становить 54 429,09 грн. Окрім цього,\~згідно з\~інформацією з\~Реєстру застрахованих\~осіб Державного\~реєстру загальнообов`язкового\~державного соціального\~страхування,\~форма ОК-7\~від 12.09.2023,\~у лютому\~2022\~року позивачу\~також було\~нараховано,\~але не\~виплачено заробітну\~плату у\~розмірі 7740\~грн.Тобто, загальна сума заборгованості по заробітній платі становить 62 169,00 грн. Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача 62169 грн заборгованості по заробітній платі та 11340 грн компенсації за невикористану відпустку. Процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~Ухвалою суду\~від 25.10.2023\~справу прийнято\~до розгляду\~та відкрито\~провадження.\~Визначено проводити\~розгляд справи\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження.\~Призначено судове\~засідання на\~14\~годину 15.11.2023,\~яке було\~відкладено на\~15\~годину 30\~хвилин 18.12.2023\~в зв`язку\~з неявкою\~відповідача.\~Постановлено витребувати\~у ТОВ «Домобудівельна компанія «Фундамент» довідку про заборгованість із заробітної плати перед [PERSON] ; інформацію про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, з розшифровкою сум за видами заробітку; інформацію про розмір грошової компенсації за невикористану відпустку [PERSON] . \~ \~ \~ \~18.12.2023 розгляд справи відкладено на 14 годину 22.01.2024, повторно направлено ТОВ «ДБК\~«Фундамент» на виконання копія ухвали суду про витребування доказів. \~ \~ \~ \~Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, 22.01.2024 до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без її участі та позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі; не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило; ухвала суду про витребування доказів виконана не була. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до ст. 247\~ЦПК\~України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини Згідно з трудовою книжкою позивач працював у ТОВ «Домобудівельна компанія «Фундамент» з 01.02.2019 та був звільнений 18.08.2023 на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.12-14). Як вбачається з розрахункових листів ТОВ «ДБК «Фундамент», заборгованість за підприємством перед позивачем станом на січень 2022 року становить 54429,09 (а.с.15-18). Згідно з інформацією з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-7) від 12.09.2023, у лютому 2022 року [PERSON] також було нараховано заробітну плату у розмірі 7740,00 грн (а.с. 22). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку. Щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, суд зазначає наступне. Конституція України, проголосивши Україну соціальною і правовою державою, визначила обов`язок держави щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав і свобод людини.\~Одним із складових цього обов`язку є забезпечення державою соціальної спрямованості економіки, створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею і своєчасно одержувати винагороду за працю (статті\~13,\~43 Конституції України). Конституційний Суд України в Рішенні від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 визначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене. Відповідно до ч. 1 ст.\~94\~КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно із положеннями статті 115\~КЗпП України та статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст.\~47\~КЗпП України роботодавець зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у\~статті 116\~цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України,\~при звільненні\~працівника виплата\~всіх сум,\~що належать\~йому від\~підприємства,\~установи,\~організації,\~провадиться в\~день звільнення.\~Якщо працівник\~в день\~звільнення не\~працював,\~то зазначені\~суми мають\~бути виплачені\~не пізніше\~наступного дня\~після пред`явлення\~звільненим працівником\~вимоги про\~розрахунок.\~Про нараховані\~суми,\~належні працівникові\~при звільненні,\~роботодавець повинен\~письмово повідомити\~працівника перед\~виплатою зазначених\~сум. Із наданих суду доказів встановлено, що відповідач не провів розрахунок з позивачем в строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, та фактично не здійснив повний розрахунок з позивачем і на день розгляду справи, оскільки доказів протилежного суду не надано. З урахуванням вказаного, суд вважає необхідним стягнути з Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ДБК\~«Фундамент» на\~користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 62169 грн. Щодо стягнення компенсації за невикористану відпустку, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст.\~74\~КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Згідно із ст. 24 Закону України "Про відпустки", у разі звільнення працівника йому може бути виплачена грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Оскільки письмовими доказами, які додані до позову, визначена сума компенсації за невикористану відпустку і доказів того, що відповідачем було здійсно виплату вказаної суми на користь позивачу надано до суду не було, суд вважає, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 11340 грн. за невикористану відпустку (середньоденна заробітна плата позивача - 567 грн * 20 днів відпустки = 11 340, 00 грн). Розподіл судових витрат. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved