Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

Представник Концерну «Міські теплові мережі» Шеховцова Н.О., яка діє на підставі довіреності № 250/20-22 від 03.12.2021 року (а.с.30), звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року по 31 жовтня 2022 року у розмірі 38927 грн. 61 коп. та судових витрат у розмірі судового збору у сумі 2481 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що предметом\~діяльності Концерну\~«Міські теплові\~мережі» є\~виробництво теплової\~енергії,\~розподілення теплової\~енергії для\~обігріву житла,\~а також\~побутових потреб\~населення та\~підприємств,\~установ,\~організацій,\~її збут\~та інше. Представник позивача вказує, що 02 жовтня 2021 року, на виконання вимог Закону, на офіційному сайті було розміщено індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів застосовуються до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцем комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків. Представник позивача\~зазначає,\~що відповідачу\~ [PERSON] \~на праві\~власності належить\~нежитлове приміщення,\~розташоване за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Відповідно до\~вищенаведеного,\~станом на\~01\~листопада 2021\~року Типовий\~Індивідуальний договір\~№ 76202441\~про надання\~послуг з\~постачання теплової\~енергії за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~приміщення №\~8а,\~між позивачем\~та відповідачем\~з 01\~листопада 2021\~року є\~укладеним.\~Фактом приєднання\~споживача до\~умов договору\~є фактом\~отримання послуг.\~У позовній\~заяві вказано,\~що житловий\~будинок [ADDRESS] \~оснащений приладом\~комерційного обліку\~теплової енергії,\~відповідно обсяг\~спожитої у\~будівлі теплової\~енергії на\~опалення житлових\~та нежитлових\~приміщень визначається\~за показаннями\~вузла комерційного\~обліку.\~Представник позивача\~вказує,\~що на\~виконання пункту\~5\~Договору,\~позивач надавав\~послугу з\~постачання теплової\~енергії відповідачу\~в нежитлове\~приміщення,\~яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , а також зазначає, що позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з листопада 2021 року по жовтень 2022 року на загальну суму 38927 грн. 61 коп., яку на сьогоднішній день відповідач не сплатив. Ухвалою Жовтневого районного суд міста Запоріжжя від 30 листопада 2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.33-34). 20 грудня 2022 року відповідачем [PERSON] було подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що відповідач не визнає позовні вимоги у повному обсязі, при цьому, зазначає, що розмір нарахованої заборгованості є необґрунтованим та завищеним, не відображає фактичне використання послуг відповідачем, а тому просить у задоволенні позовних вимог Концерну «Міські теплові мережі» відмовити у повному обсязі (а.с.42-44). 02 січня 2023 року відповідачем [PERSON] було подано до канцелярії суду доповнення до відзиву на позовну заяву (а.с.51-52). 31 березня 2023 року представником позивача Концерну «Міські теплові мережі» Шеховцовою Н.О. були подані до суду письмові пояснення по справі (а.с.64-69). 14 вересня 2023 року представником відповідача [PERSON] , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1107928 (а.с.57), було подано до канцелярії суду заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача, а також про розстрочку виконання рішення суду на 12 місяців (а.с.98-99). У судове засідання представник позивача Концерну «Міські теплові мережі» не з`явився. Між тим, у матеріалах справи наявні заяви представників позивача, із змісту яких вбачається, що представники позивача просять суд розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримують і просять позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.41, 87, 96-97). Відповідач [PERSON] і його представник адвокат Петров Г.А. у судове засідання також не з`явилися, надавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, позовні вимоги визнають у повному обсязі (а.с.98-99). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно пунктів 5), 6), 13) частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно п. 2) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг, відповідно до статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Судом встановлено, що послуги з постачання теплової енергії надавались до нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , приміщення № 8а. Вказане нежитлове приміщення № VІІІ-а, розташоване у будинку [ADDRESS] , належить на праві приватної власності, на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна № 284 від 16.02.2016 року, належить відповідачу [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 315014847 від 14.11.2022 року (а.с.21-22). Концерн «Міські теплові мережі» у період з 01 листопада 2021 року по 31 жовтня 2022 року надав послуги до вказаного нежитлового приміщення на загальну суму 38927 грн. 61 коп., що підтверджується розрахунком основного боргу за договором № 76202441. Відповідач за вказаний період жодних оплат за надані послуги не здійснював (а.с.4). Крім того, за вказаний період заперечень з боку відповідача на неналежну якість надання послуг з постачання теплової енергії на адресу позивача не надходило. Разом з\~тим,\~факт надання\~послуги з\~постачання теплової\~енергіїтакож підтверджується інформацією щодо нарахувань за послугу з постачання теплової енергії за договором № 76202441 споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.5), рахунками за постачання теплової енергії № 76202441 за період з 01 листопада 2021 по 31 жовтня 2022 року (а.с.6-18), а також актами зняття показань приладів обліку теплової енергії за листопад 2021 року від 27 листопада 2021 року (а.с.19), та за березень 2022 року від 31 березня 2022 року (а.с.20). Суд зазначає, що система опалення приміщення відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання будинку, в якому воно розташоване. Тобто, факт наявності теплопостачання в приміщенні відповідача ув даному періоді є підтвердженим та доведеним, у зв`язку з тим, що об`єкт надання послуги споживача має спільне з будинком підключення до теплової мережі позивача, то факт отримання теплоносія підтверджується рішеннями про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2022 років, відповідно до яких Концерном «Міські теплові мережі» було розпочато і закінчено опалювальний сезон у місті Запоріжжі (а.с.24-25). Рішення про початок та закінчення опалювального сезону у місті Запоріжжі приймає Виконавчий комітет Запорізької міської ради. Аналізуючи вищезазначене, слід прийти до висновку, що між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання» і «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ч. 3 ст. 19-1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до пункту 34 Типового Індивідуального Договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Таким чином, аналізуючи перелічені норми матеріального права, дослідивши письмові докази по справі, надані стороною позивача, перевіривши їх відповідність вимогам ЦПК України, врахувавши, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує, покладені на нього зобов`язання за договором, в частині своєчасної оплати вартості послуг з постачання теплової енергії, при цьому, в процесі розгляду справи відповідач визнав заявлені позивачем позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення, отже, відповідач визнав існуючу заборгованість, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії. В той же час, представник відповідача адвокат Петров Г.А., який діє інтересах відповідача [PERSON] , звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду зі сплати заборгованості за надані Концерном «Міські теплові мережі» послуги з постачання теплової енергії строком на 12 місяців, посилаючись на скрутне матеріальне становище відповідача [PERSON] , який з причини військової агресії Російської Федерації та відсутності можливості здійснювати підприємницьку діяльність, оскільки нежитлове приміщення № VІІІ-а, розташоване у будинку [ADDRESS] призначене для діяльності у сфері громадського харчування, на протязі більше як двох років не працює. Відповідач, при цьому, являється пенсіонером та має на утриманні і вихованні малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученими до заяви копіями пенсійного посвідчення № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , виданим Пенсійним фондом України 07.05.2014 року. А також свідоцтвом про народження сина відповідача - [PERSON] (а.с.100-101). Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно частин 3, 4 статті 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача адвоката Петрова Г.А., який діє інтересах відповідача [PERSON] , про розстрочку виконання рішення суду є обґрунтованим та доведеним, а отже підлягає задоволенню. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем Концерном «Міські теплові мережі» було сплачено судовий збір за пред`явлення позову до суду у сумі 2481 грн. 00 коп., що документально підтверджено\~відповідним платіжним\~документом у\~вигляді платіжного\~доручення №\~1874\~від 25\~січня 2022\~року,\~виданого ПАТ\~АБ «Укргазбанк»,\~оригінал якого\~міститься у\~матеріалах справи\~(а.с.3), а тому, оскільки позов задоволено у повному обсязі, то сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved