Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивач АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що 23.08.2018 року між АТ «Таскомбанк» та відповідачем укладено кредитний договір №901/5117531-СК. За вказаним договором відповідач отримала в кредит кошти у розмірі 39000,00 грн, зобов`язалася кредит повернути та сплатити відсотки за користування кредитом. Свої зобов`язання відповідач не виконала. \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитом, відсотками та штрафом в загальному розмірі 63243,65 грн., а також сплачені позивачем судові витрати. Ухвалою суду від 05.07.2023 року позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.10.2023 року цивільний позов призначено до судового розгляду з викликом сторін. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення на адресу відповідача судових повісток про виклик до суду. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судове засідання відповідачем до суду не подано. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18.01.2024 року призначено проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 23.08.2018 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано заяву-договір про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №901/5117531-СК. У заяві-договорі зазначено, що позичальник підтвердив достовірність, повноту та дійсність відомостей, відображених в заяві-договорі та в офіційних документах, наданих позичальником банку та акцептував публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розмішену на сайті www.tascombank.com.ua) та беззаперечно приєднався до умов договору, погодився з тим, що заява-договір та Тарифи банку є невід`ємними частинами договору (а.с.8). Відповідно до п.8.1. Витягу, в рамках укладеного з Клієнтом Договору, Банк встановлює Клієнту ліміт Кредитної лінії, відповідно до умов Договору. При цьому, ліміт Кредитної лінії стає доступний Клієнту для використання не пізніше дня, що є наступним за днем Активації, або в момент здійснення першої видаткової Операції. Згідно з п.8.1.4. Витягу банк відкриває Кредитну лінію на умовах, визначених Договором та Тарифами. Ліміт Кредитної лінії розраховується Банком самостійно. Перегляд та/або зміна ліміту Кредитної лінїї/загального розміру Кредитної лінії здійснюється у відповідності до внутрішніх процедур Банку, умов цих Правил та Договору. Відповідно до п. 8.2 Правил Клієнт сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією та/або Недозволеним овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах, в т.ч., за відповідним Сервісом з розстрочки платежів (у разі його застосування). Проценти за користування Кредитною ліню та/або Недозволеним овердрафтом нараховуються Банком у валюті поточного рахунку з використанням платіжної картки шоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня, виходячи з кількості днів в періоді нарахування факт/факт), з урахуванням Пільгового періоду (якшо такий передбачений Тарифом за Продуктом) (а.с.11-23). Згідно паспорту споживчого кредиту за карткою «Велика П`ятірка» сторонами погоджено наступні умови договору: тип кредиту\~- кредитна лінія, процентна ставка за встановленим кредитним лімітом - \~43,2%, строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією, цільове призначення кредиту - на споживчі потреби (а.с.9). Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений у кредитному договорі, отже кредитодавець свої обов`язки виконав у повному обсязі. Але відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав. З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № 901/5117531-СК від 23.08.2018 року встановлено, що заборгованість [PERSON] станом на 09.05.2023 року становить 63243,65 грн., яка складається з наступного: - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 38 832,03 грн.; - заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) - 23 711,62 грн., - штраф (за період з 09.05.2019-09.05.2023) - 700 грн. Окрім того, з Виписки по особовому рахунку за договором №901/5117531-СК від 23.08.2018 року за період 23.08.2018-09.05.2023 встановлено, що позичальник активно користувалася наданими Банком кредитними коштами, а також здійснювала погашення боргу, вносячи різні суми (а.с.26-152). Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1ст.\~610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 3 ст. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами 1, 3 ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно з ч. 4 ст.265 ЦПК України\~у мотивувальній частині рішення суд зобов`язаний зазначити, зокрема, таке: фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику. За змістом з ст. ст.263-265 ЦПК України\~судовому рішенню мають бути притаманні такі властивості, як законність та обґрунтованість. При цьому обґрунтованість судового акту виявляється у повно і всебічно з`ясованих судом обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні й оцінені судом у мотивувальній частині рішення. Судом встановлено, що зі змісту ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України\~можна зробити висновок, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вказаним вище договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини і враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до\~ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2684 грн., які є належно підтвердженими. На підставі викладеного та

Outcome: approved