Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

[PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] звернулася до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до ПАТ «Коростенський завод МДФ», юридична адреса: вул. Ярославів Вал, 38, Шевченківського району в м. Київ, фактичне місцезнаходження: вул. С. Кемського, 11-б в м. Коростень Житомирської області, та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», юридична адреса: вул. Ярославів Вал, 38, Шевченківського району в м. Київ, фактичне місцезнаходження: вул. С. Кемського, 11-т в м. Коростень Житомирської області, в якому просить стягнути з відповідачів на її користь по 50000 грн. з кожного, в якості відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні і здорові умови проживання та понесені судові витрати, в якому просить стягнути з відповідачів на її користь по 50000 грн. з кожного, в якості відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні і здорові умови проживання та понесені судові витрати. Мотивує позов тим, що проживає за адресою [ADDRESS] . Вкрай близько біля її житлової забудови побудовані та здійснюють свою діяльність Приватне акціонерне товариство «Коростенський завод МДФ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія». Протягом всього часу, від дня відкриття підприємств: Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія», зазначеними суб`єктами господарювання грубо порушується її право та право її сім`ї на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні і здорові умови проживання, створюється ризик та загроза життю та здоров`я, ризик виникнення найнебезпечніших хвороб, які в подальшому можуть призвести до смерті. Разом із сусідами - іншими мешканцями [ADDRESS] та мешканцями м. Коростеня в цілому, неодноразово звертались до місцевих органів влади, контролюючих органів щодо масового порушення наших конституційних, екологічних прав зі сторони Відповідачів. Однак, заходи досудового врегулювання даного питання - не дали результативності, порушення відповідачів мали подовжувальний характер. Тому, сусіди відповідачів - мешканці м. Коростеня вимушені звертатись до суду. Голова ініціативної групи - [PERSON] , її сусідка, яка проживає по [ADDRESS] , першою звернулась до суду в 2016 році з позовом про припинення діяльності зазначених суб`єктів господарювання на санітарно-захисній зоні підприємств та стягнення моральної шкоди. Вона також зазнає значного негативного впливу від діяльності відповідачів, тому вона вимушена звертатися до суду за захистом свого порушеного права на безпечні для життя і здоров`я умови проживання, безпечне довкілля. Постановою Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 року по справі №279/2933/20 було надано оцінку висновку комісійної інженерно-екологічної експертизи №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року, проведеної в рамках судової справи за позовом [PERSON] . У висновку цієї експертизи зазначено, що діяльність ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська лісопильна компанія» (як разом так і окремо) призвела до забруднення навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами. Експертами також зазначено, що відповідно до результатів дослідження повітря населених місць (протоколи вимірювання від 15 та від 25 квітня 2019 року) виявлено перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, характерних для ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» за межами санітарно-захисної зони. За результатами досліджень інтенсивності викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», враховуючи свідчення фахівців, які проводили відбір проб та вимірювання, встановлено, що стаціонарні джерела викидів, на яких відбирались проби та проводились вимірювання, не працювали в максимальному режимі (працювали з потужністю 0,25 - 4% від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволи на викиди ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та 13% від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ТОВ «Українська холдингова компанія»). Разом із тим, навіть при такому режимі роботи стаціонарних джерел викидів у житловій забудові спостерігались перевищення граничнодопустимої концентрації суспендованих твердих частинок, не диференційованих за складом (пилу) та груп сумацій. Експерти дійшли висновку, що при звичайних режимах роботи джерел викидів ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» фактичні концентрації досліджуваних забруднюючих речовин в житловій забудові значно вищі за виявлені та, ймовірно, перевищують ГДК м.р. Оскільки вказаний експертний висновок містить інформацію щодо забруднення внаслідок промислової діяльності відповідачів навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами, зокрема атмосферного повітря, ця експертиза є належним письмовим доказом на обґрунтування позовних вимог щодо наявності факту порушення вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря та , як наслідок, порушення його прав на безпечні для життя і здоров`я умови проживання. Вважає, що даною експертизою доводиться факт порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря і причинно-наслідковий зв`язок між виробничою діяльністю ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», з однієї сторони, та забруднення атмосферного повітря й стану довкілля, з іншої сторони. Протягом всього періоду своєї роботи як ПрАТ «Коростенський завод МДФ», так і ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» допускали постійні порушення екологічних норм, які були виявлені в процесі планових та позапланових перевірок, в переважній більшості, що проявлялось в понад нормованих викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Масові порушення вимог природоохоронного законодавства, грубі порушення у сфері атмосферного повітря, постійні понад нормовані викиди забруднюючих речовин від діяльності, як ПрАТ «Коростенський завод МДФ», так і ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» (як разом, так і окремо), що не дають повноцінно жити та дихати без перебільшення, всьому м. Коростеню Житомирської області, зафіксовані у незалежному висновку Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз, листах Державної екологічної інспекції у Житомирській області за наслідками проведених позапланових перевірок на місці здійснення діяльності та їх зміст детально розписаний у рішеннях суду першої та апеляційної інстанції - по своїй сутті є протиправними діяннями, оскільки за свою правовою природою є правопорушеннями. Розуміння того, що поряд такі вкрай небезпечні підприємства працюють із ризиком несення смертельних хвороб викликає сильні душевні та моральні страждання і хвилювання, постійну тривогу у позивача, у зв`язку з можливим негативним впливом на здоров`я позивача та його сім`ї, що завдає значної моральної шкоди. Разом з такими сусідами - заводами здорові та безпечні умови проживання - неможливі, тому що вплив цих небезпечних хімічних речовин, які викидаються в атмосферу, позначається на здоров`ї, внаслідок роботи промислових потужностей відповідачів неможливо повноцінно проживати в своїй житловій забудові. Адже кожна хімічно небезпечна речовина так чи інакше залишає негативний вплив на здоров`ї людини, послаблює імунітет та є збудником тяжких захворювань. Нічого не можливо виростити на присадибних ділянках, оскільки вирощена продукція буде забрудненою хімічно небезпечними речовинами і непридатною для споживання. Відпочинку від роботи цих підприємств - немає, адже цілодобовий цикл роботи. Кожного разу по прибиравши на подвір`ї - знову промисловий пил. Вказаний пил шарами осідає на вулиці, лавці, столі, особливо це видно на випраній білизні, яка через декілька годин роботи стає темною. На ранок автомобіль вкритий тирсою і клейкою речовиною. Не можливо повноцінно відпочити, спати вночі, коли підприємства постійно грохотять, оскільки чути падаючий з погрузчиків ліс в дробильні апарати. Не можливо повноцінно дихати, коли постійно пил і хімічно ядучий запах в повітрі, що подразнює і ніс, і горло, викликає задухи. На неодноразові звернення до відповідачів щодо усунення порушень - жодних реагувань: ні фільтрів не поставлено, які принаймні хоч від пилу захищали б, ні звуко зменшувальних шум від роботи промислових потужностей заходів - не проведено. Зазначене унеможливлює належні умови проживання, безпечне для життя та здоров`я довкілля поблизу вказаних суб`єктів господарювання. Враховуючу ту обставину, що внаслідок господарської діяльності відповідачів протягом 2012-2017 років, а також у 2019 році здійснювалось забруднення атмосферного повітря на території садиби позивача, характер порушених прав позивача, який разом із своєю сім`єю був позбавлений права на проживання у безпечному довкіллі, а також те, що такі порушення мали місце з 2012 року й тривали до 2017 року, забруднення атмосферного повітря також виявлено у 2019 році і триває до сьогодні, можна стверджувати про те, що порушення прав позивача має суттєвий та триваючий характер. Тому вважає, що відповідачі мають відшкодувати їй моральну шкоду по 50000 грн. кожний, за завдану порушенням її права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні і здорові умови проживання. Ухвалою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 30.06.2023 року прийнято до свого провадження вказану цивільну справу, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник відповідачів [PERSON] надала відзиви на позовну заяву, в яких просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що загальновідомим є факт, що одним і з напрямків державної політики України є залучення інвестицій в розвиток економіки та соціальної інфраструктури держави. З цією метою, державою та органами місцевого самоврядування приймається ряд нормативно-правових актів, спрямованих на досягнення вказаної мети. Одним з таких актів є ЗУ «Про індустріальні парки». Відповідно до преамбульної частини вказаного Закону, цей Закон визначає правові та організаційні засади створення і функціонування індустріальних парків на території України з метою забезпечення економічного розвитку та підвищення конкурентоспроможності територій, активізації інвестиційної діяльності, створення нових робочих місць, розвитку сучасної виробничої та ринкової інфраструктури. З метою виконання закладених засад державної політики та на виконання вимог Закону України «Про індустріальні парки», Коростенська міська рада на 25 сесії VI скликання вирішила створити «Індустріальний парк «Коростень», затвердила його концепцію та зареєструвала в Державному реєстрі індустріальних парків. Відповідно до Концепції «Індустріального парку «Коростень» основна мета створення індустріального парку у м. Коростень полягає в залученні інвестицій, необхідних дня розвитку міста. Досягнення визначеної мети дозволить підвищити конкурентоспроможність Коростеня та прилеглих до нього територій на ринку інвестицій, у свою чергу сприятиме створенню нових робочих місць, впровадженню новітніх технологій у промисловому виробництві та, як результат, посиленому й водночас сталому споровому і економічному розвитку території. Функціонування індустріального парку у місті дозволить збільшити надходження до бюджетів усіх рівнів, оскільки забезпечуватиме розгортання конкурентних промислових виробництв, а також зайнятість працездатного населення. Однією з основних функцій індустріального парку є забезпечення швидкого доступу інвестиційних інвесторів, зацікавлених у започаткуванні промислового виробництва, до земельної ділянки, забезпеченої необхідною інженерно-транспортною інфраструктурою. Функціональне призначення індустріального парку «Коростень» полягає у створенні довідних умов (інвестиційної інфраструктури) у м. Коростень для започаткування цільовими інвесторами (потенційними учасниками індустріального парку) промислового виробництва у таких сферах як: приладобудування, легка, деревообробна промисловість, логістика та інші (даний перелік може бути змінений та/або доповнений відповідно до - актуальних потреб громади). Окрім цього, функціонування індустріального парку сприятиме досягненню однієї з цілей стратегічного плану розвитку міста, а саме «створення нових високооплачуваних робочих місць» та реалізації Генерального плану міста в частині розвитку промислової зони. В рамках реалізації цієї Концепції здійснює свою діяльність Приватне акціонерне товариство «Коростенський завод МДФ» який є єдиним виробником плит МДФ в Україні, " обсяг інвестицій у який складає 180000,00 млн. доларів США та створено TOB "Українська холдингова лісопильна компанія", обсяг інвестицій складає близько одного мільярду гривень. Так, ПАТ «Коростенський завод МДФ» створено 12.05.2010 року. Основний вид економічної товариства: 16.21 Виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону. TOB "Українська холдингова лісопильна компанія" створено 29.07.2014 року. Основний вид економічної діяльності товариства: 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво. Згідно Рішення позачергової сорок сьомої сесії VI скликання Коростенської міської ради від 05.10.2015 року № 2062, передано в довгострокову оренду строком на 25 років Товариству з обмеженою діяльністю "Українська холдингова лісопильна компанія" земельну ділянку, площею 15, 6988 га для розбудови та розширення індустріального парку з метою будівництва об`єктів промисловості, цільового призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по вул. Жовтневій 11 б міста Коростеня (кадастровий номер: 1822386600:14:000:0026). Таким чином, будівництво заводу та діяльність Відповідачів повністю узгоджується з вимогами статті 16 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та спрямоване на забезпечення соціального захисту населення, а також умов його життя та праці. Згідно листа Управління екології та природних ресурсів ЖОДА вих. 58/1-6/2-4-0457 від 16.03.2023р. надає перелік суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території міста Коростень із зазначенням їх адрес і розташування стаціонарних джерел викидів та мали діючі дозволи на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами в період з 2017 року по 15.03.2023, серед яких TOB «Українська холдингова лісопильна компанія» та ПАТ «Коростенський завод МДФ». Крім цього, неподалік житлової забудови Позивача знаходиться та здійснює свою діяльність Коростенський завод хімічного машинобудування від діяльності якого також здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел цього підприємства. Зазначене, в тому числі підтверджується фото з яких видно над Коростенським заводом хімічного машинобудування величезний стовп чорного диму. Тобто, очевидно, що забруднення атмосферного повітря відбувається з різних джерел викидів, що знаходяться в м. Коростень. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї, близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із нищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України). Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Таким чином, моральна шкода підлягає відшкодуванню за наявністю у діях особи, яка заподіяла таку шкоду, складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, встановлення факту протиправної поведінки такої особи та при умові наявності причинного зв`язку між ними. Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, Позивач виходить з презумпції неправомірності діяльності Відповідачів і приймає обставини, що спричинили моральну шкоду, як потенційно встановлені факти. Попри відсутність будь-яких документів щодо протиправності та наслідків діяльності Відповідачів, Позивач зазначає, що "розуміння того, що поряд такі вкрай небезпечні підприємства працюють із ризиком несення смертельних хвороб викликає сильні душевні та моральні страждання і хвилювання, постійну тривогу, що завдає моральної шкоди. З урахуванням розподілу тягаря доказування, Позивачем не доведено наявність заподіяної моральної шкоди, а перевірками, проведеними територіальними органами Державної екологічної інспекції у період 2017, 2020 року, та іншими доказами спростовуються твердження Позивача про порушення Відповідачами вимог екологічного законодавства. Позивач не надає жодних належних та допустимих доказів на підтвердження спричинення їй моральної шкоди, причинного зв`язку між діями Відповідачів і моральною шкодою, а також наслідками. Водночас, саме по самі посилання на хвилювання та страждання внаслідок усвідомлення, що поруч працюють на думку Позивача «небезпечні підприємства» без доведення реальної заподіяної шкоди здоров`ю не є підставою для відшкодування моральної шкоди. Таким чином, оскільки позивачем не доведено факту наявності інтенсивного і тривалого шкідливого впливу від діяльності Відповідачів, що безпосередньо впливало б на життя чи здоров`я Позивача та перевищувало екологічні ризики, притаманні життю у кожному сучасному місті, вважає, що підстав для задоволення позову не має. Позивачем відповіді на відзиви не подано. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Позивач проживає за адресою: [ADDRESS] . За адресою: м. Коростень, вул. С. Кемського, 11 б , розташоване ПрАТ «Коростенський завод МДФ», а по вул. С. Кемського, 11-т, м. Коростень - ТОВ «УХЛК». Діяльність ПрАТ «Коростенський завод МДФ», за основним видом КВЕД 16.21 - виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону, здійснюється на підставі: дозволу Міністерства екології та природних ресурсів України від 26 грудня 2016 року № 1810700000-61 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 7 років, з 26 грудня 2016 року по 26 грудня 2023 року; дозволу Міністерства екології та природних ресурсів України від 11 квітня 2017 року № 1810700000-61а на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 7 років, з 11 квітня 2017 року по 11 квітня 2024 року; експертного звіту Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» № 149/14 щодо розгляду проектної документації по проекту (позитивний) «Будівництво відділення підготовки та зберігання смоли по вул. Жовтневій, 11-б в м. Коростені » на замовлення ПрАТ «Коростенський завод МДФ» від 09 лютого 2015 року; висновку Міністерства екології та природних ресурсів України від 28 лютого 2017 року № 7-03/13-2647/10-17 за матеріалами оцінки впливу на навколишнє природне середовище «Будівництво відділення підготовки та зберігання смоли по вул. Жовтневій ,11-б в м. Коростені », за зверненням ПрАТ «Коростенський завод МДФ», згідно з яким визнано екологічну допустимість прийнятих у наданих матеріалах рішень та надано їм позитивну оцінку за умови дотримання вимог природоохоронного законодавства України. Діяльність ТОВ «УХЛК», за видом КВЕД 16.10 - лісопильне та стругацьке виробництво, а також за видом КВЕД 16.23 - виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, здійснюється на підставі: експертного звіту Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» від 30 грудня 2015 року № 120/15 щодо розгляду проектної документації по проекту «Будівництво деревообробного комбінату по вул. Жовтневій, 11-б в м. Коростені» на замовлення ТОВ «УХЛК», згідно з яким виявлено помилки та зроблено ряд зауважень до проектної документації; дозволу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 19 січня 2016 року № ГУ115160191278 щодо будівництва деревообробного комбінату по вул. Жовтневій, 11-б в м. Коростені , ТОВ«УХЛК»; сертифіката Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії IV-№ 165170521474 від 21 лютого 2017 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта деревообробного комбінату по вул. Жовтневій, 11-б в м. Коростені ; сертифіката Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії IV № 163171920848 від 11 липня 2017 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта деревообробного комбінату по вул. Жовтневій, 11-б в м. Коростені ; дозволу Житомирської обласної державної адміністрації від 26 квітня 2017 року № 1810700000-116 на викиди ТОВ «УХЛК» забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 10 років, з 26 квітня 2017 року по 26 квітня 2027 року. Виявлені порушення фіксувалися актами перевірок, надавалися приписи з метою їх усунення, у 2012 році Державною екологічною інспекцією у Житомирській області винесено рішення про тимчасову заборону діяльності ПрАТ «Коростенський завод МДФ» до повного усунення порушень, а також обраховано збитки за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розмірі 196 000 грн, які у подальшому були повністю відшкодовані. Останньою перевіркою інспекції у 2015 році встановлено, що ПрАТ «Коростенський завод МДФ» усі необхідні документи екологічного характеру отримано, грубі порушення вимог природоохоронного законодавства усунуто. Окрім того, у листі від 06 березня 2017 року Державна екологічна інспекція зазначила, що під час здійсненої в період з 26 жовтня 2016 року по 14 листопада 2016 року планової перевірки ПрАТ «Коростенський завод МДФ» виявлені наступні порушення вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря, а саме: не надано під час перевірки дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, яким визначено видовий та кількісний склад викидів забруднюючих речовин, а також позитивний висновок державної експертизи по робочому проекту будівництва відділення підготовки та зберігання смоли, джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (стартова труба відводу димових газів енергоблоку) не обладнано майданчиком для відбору проб викидів та відсутній вхідний отвір для відбору проб. Протягом періоду з 22 по 29 червня 2017 року проводилась позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія». За результатами даної перевірки виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, а саме: не пронумеровані джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря; не надані документи у галузі охорони атмосферного повітря: паспорти газоочисних установок на джерелах викидів, інструкцію з експлуатації ГОУ, наказ про призначення осіб, відповідальних за технічний стан ГОУ, журнали проведення поточних та планових ремонтів та обліку робочого часу ГОУ, довідки щодо постановки на державний облік в галузі охорони атмосферного повітря. Позивач в обґрунтування вимог подала судові рішення, якими частково задоволено аналогічні позовні вимоги її сусідів, а також копію висновку комісійно інженерно-екологічної експертизи №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року. З висновку експертизи слідує, що діяльність ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «УХЛК»(як разом так і окремо) призвела до забруднення навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами. Експертами також зазначено, що відповідно до результатів дослідження повітря населених місць (протоколи вимірювання від 15 та від 25 квітня 2019 року) виявлено перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, характерних для ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «УХЛК» за межами санітарно-захисної зони. За результатами досліджень інтенсивності викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», враховуючи свідчення фахівців, які проводили відбір проб та вимірювання, встановлено, що стаціонарні джерела викидів, на яких відбирались проби та проводились вимірювання, не працювали в максимальному режимі (працювали з потужністю 0,25 - 4 % від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та 13 % від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ТОВ «Українська холдингова компанія»). Разом з тим, навіть при такому режимі роботи стаціонарних джерел викидів у житловій забудові спостерігались перевищення граничнодопустимої концентрації суспендованих твердих частинок, недиференційованих за складом (пилу) та груп сумацій. На підставі викладеного, експерти дійшли висновку, що при звичайних режимах роботи джерел викидів ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «УХЛК» фактичні концентрації досліджуваних забруднюючих речовин в житловій забудові значно вищі за виявлені та, ймовірно, перевищують ГДК м.р. Отже, незважаючи на те, що висновок експертизи був наданий у іншій цивільній справі, однак враховуючи, що домогосподарство позивача знаходиться в безпосередній близькості до домогосподарств території, які досліджувались, де встановлено забруднення внаслідок промислової діяльності відповідачів атмосферного повітря, тому підстави вважати, що забруднення оминуло домогосподарство позивача, відсутні. З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним факт порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря і причинно-наслідковий зв`язок між виробничою діяльністю ПрАТ "Коростенський завод МДФ" та ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія", з однієї сторони, та забрудненням атмосферного повітря й стану довкілля на території домогосподарства позивача, з іншої сторони. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Частиною першою статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. За змістом пунктів «а», «з» статті 9 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища» кожний громадянин України має право на безпечне для його життя та здоров`я навколишнє природне середовище; подання до суду позовів до державних органів, підприємств, установ, організацій і громадян про відшкодування шкоди, заподіяної їх здоров`ю та майну внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище. Стаття 31 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначає, що екологічна стандартизація і нормування проводяться з метою встановлення комплексу обов`язкових норм, правил, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки. Відповідно до статті 33 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів. Законодавством України можуть встановлюватися нормативи використання природних ресурсів та інші екологічні нормативи. Екологічні нормативи повинні встановлюватися з урахуванням вимог санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм, гігієнічних нормативів. Нормативи гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у навколишньому природному середовищі та рівні шкідливих фізичних та біологічних впливів на нього є єдиними для всієї території України. Статтею 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та статтею 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Частиною першої та другою статті 293 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення. Діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Діяльність фізичної та юридичної особи, яка завдає шкоди довкіллю, може бути припинена за рішенням суду. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 04 вересня 2014 року у справі «Дземюк проти України» зазначив, що для того, щоб порушити питання за статтею 8 Конвенції, втручання, щодо якого скаржиться заявник, має безпосередньо впливати на його житло, приватне або сімейне життя та має досягти певного мінімального рівня. Першочерговим є те, чи може забруднення довкілля, на яке скаржиться заявник, вважатися таким, що достатньо негативно впливає на користування зручностями його житла та якість його приватного і родинного життя (рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Іван Атанасов проти Болгарії»). Забруднення довкілля є одним з чинників, які впливають на стан здоров`я заявників, а отже - на їх можливість користуватися своїм житлом, вести приватне та сімейне життя (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Дубецька та інші проти України»). У рішенні від 14 лютого 2012 року у справі «Харді та Мейл проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зробив висновок про те, що оцінка мінімального рівня є відносною та залежить від усіх обставин справи, таких як інтенсивність і тривалість шкідливого впливу та його фізичні чи психологічні наслідки. Також має братися до уваги загальний контекст довкілля. Не може бути безпідставної скарги за статтею 8 Конвенції, якщо шкода, стосовно якої подаються скарги, є незначною порівняно з екологічними ризиками, притаманними життю в кожному сучасному місті. ЄСПЛ визнав, що потенційні загрози для довкілля, спричинені облаштуванням та роботою двох терміналів для скрапленого природнього газу, були достатньо тісно пов`язані з приватним життям та житлом заявника у розумінні статті 8 Конвенції, а тому стали підставою для застосування цього положення. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2023 року у справі №279/4170/22. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи ту обставину, що внаслідок господарської діяльності відповідачів протягом 2012-2017 років, а також у 2019 році здійснювалось забруднення атмосферного повітря на території садиби позивача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню і оцінює розмір шкоди в сумі по 50000 гривень з кожного з відповідачів, що буде співмірним, розумним та справедливим. При визначенні розміру відшкодування, суд враховує характер порушених прав позивача, яка була позбавлена права на проживання у безпечному довкіллі, що мало суттєвий та триваючий характер. Висновок експерта за результатами проведення судової інженерно - екологічної експертизи від 15.09.2023 №880/23-25 наданий стороною відповідача не беруться судом до уваги, так як поданий з порушенням ст.83 ЦПК України. З огляду на встановлені осбтавини, позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1073,60 грн, які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку.

Outcome: approved