Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначає, що проживає та зареєстрований в квартирі під номером [ADDRESS] . Окрім нього зареєстровані його мати та брат: [PERSON] та [PERSON] . В 2003 році [PERSON] виїхала за межі України на заробітки. [PERSON] проживав в квартирі до 2008 року, а з 2008 року з квартири вибрався, забравши свої особисті речі. У зв`язку з тим, що відповідачі не проживають за вищезазначеною адресою, але зареєстровані там, не надають кошти на оплату комунальних послуг, не несуть витрат на утримання житла, їх особистих речей у будинку немає, позивач змушений був звернутись до суду. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, представник позивача - адвокат Звіздун А.М. подав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] проживає та зареєстрований в квартирі під номером [ADDRESS] . Окрім нього також зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується Довідкою № 379 від 10.05.2023 року, виданої заступником начальника КП «ЖЕО № 3» КМР». Згідно Актів про не проживання особи за місцем реєстрації, який було складено мешканцями будинком за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не проживає за даною адресою з 20 вересня 2003 року, а [PERSON] не проживає з 15 червня 2008 року, що засвідчується зав. будинком [PERSON] . Відповідачі не проживають за вищезазначеною адресою, але зареєстровані там; не надають кошти на оплату комунальних послуг, не несуть витрат на утримання житла, їх особистих речей у будинку немає. Оскільки за вищезазначеною адресою зареєстровані відповідачі, позивач не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, що об`єктивно порушують права власника квартири. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач вселився у спірну квартиру в якості члена сім`ї власника житлового будинку і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважної причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч.2 ст. 406 ЦК України. Згідно із ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (Постанова №702/101/18 від 14.08.2019). Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18). З таких підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 386, 391, 393, 405 ЦК України,

Outcome: approved