Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі начальника філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» - Крючкова С.С., звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 37032,19 грн та відсотки, розраховані органом (особою), який здійснюватиме примусове виконання рішення суду відповідно до ст.265 ЦПК України з моменту набрання рішенням законної сили до моменту виконання рішення суду за відповідною формулою: (С*3%*Д)/365, де С- сума боргу, 3% - відсотки у відповідності до ст.625 ЦК України; Д- кількість прострочених днів; 365/ кількість днів у році (або 366 у високосному році), а також вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 27 серпня 2020 року був укладений договір про споживчий кредит №18_0183. Згідно з п.2.1. договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 2.2., 2.3. договору кредит надається в загальному розмірі 60000 гривень на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 26 серпня 2025 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Пунктом 2.4.1. передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язується сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Свої зобов`язання перед позичальником банк виконав у повному обсязі та надав відповідачу обумовлені кредитні кошти, однак останній термінів повернення кредиту та сплати відсотків за кредит не дотримується, у зв`язку з чим у позичальника почала утворюватися заборгованість за кредитом. Станом на 18 червня 2021 року заборгованість відповідача становить 63172,49 грн та складається з: 53000 грн - заборгованість за основним боргом; 9819,38 грн - проценти за користування кредитом; 193,08 грн - загальна сума 3% річних від прострочених сум по кредиту; 58,18 грн - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 13 грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 88,85 грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2021 року для розгляду справи визначено суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ст.190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, крім випадків, якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет. Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач отримав 22 лютого 2022 року, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №0311330518290. Згідно ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є : 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Судом встановлено, що між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 27 серпня 2020 року було укладено договір про споживчий кредит №18_0183. Згідно з п.2.1. договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.2.2. договору кредит надається в загальному розмірі 60000 гривень на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 26 серпня 2025 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Пунктом 2.4.1. передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язується сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Пунктом 4.2.2. договору встановлено право банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Свої зобов`язання перед позичальником банк виконав у повному обсязі та надав відповідачу обумовлені кредитні кошти. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом, стверджує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 37032,19 грн та відсотки, розраховані органом (особою), який здійснюватиме примусове виконання рішення суду відповідно до ст.265 ЦПК України з моменту набрання рішенням законної сили до моменту виконання рішення суду за відповідною формулою: (С*3%*Д)/365, де С- сума боргу, 3% - відсотки у відповідності до ст.625 ЦК України; Д - кількість прострочених днів; 365/ кількість днів у році (або 366 у високосному році), а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи спір, що виник між сторонами суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частина перша статті 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України (частина друга статті 1050 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту, у тому числі відсотки за користування кредитом. Свої зобов`язання перед позичальником банк виконав у повному обсязі та надав відповідачу обумовлені кредитні кошти, однак останній термінів повернення кредиту та сплати відсотків за кредит не дотримується, у зв`язку з чим у позичальника почала утворюватися заборгованість за кредитом. Станом на 18 червня 2021 року заборгованість відповідача становить 63172,49 грн та складається з: 53000 грн - заборгованість за основним боргом; 9819,38 грн - проценти за користування кредитом; 193,08 грн - загальна сума 3% річних від прострочених сум по кредиту; 58,18 грн - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 13 грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 88,85 грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом. Згідно вимог статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язань, або які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Разом з тим, у позовній заяві позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ "Державний ощадний банк України" заборгованість в розмірі 37032,19 грн. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Оскільки позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ "Державний ощадний банк України" лише заборгованість в розмірі 37032,19 грн, яку суд розцінює заборгованість за основним боргом, указана вимога підлягає до задоволення. Разом з тим не підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача відсотків, що розраховані органом (особою), який здійснюватиме примусове виконання рішення суду відповідно до ст.265 ЦПК України з моменту набрання рішенням законної сили до моменту виконання рішення суду, оскільки з позовної заяви не вбачається можливим встановити, з якої саме суми боргу позивач просить обраховувати відсотки - 53000 грн чи 37032,19 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 37032,19 грн заборгованості за договором про споживчий кредит №18_0183 від 27 серпня 2020 року. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн.

Outcome: partial