Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

24.04.2023 року представник позивача адвокат Безугла К.В. звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом, в якому просила визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. Позовні вимоги мотивувала тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сумського районного суду Сумської області від 26.11.2018 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його повному утриманні. З початку березня 2022 року дитина перебувала в евакуації з матір`ю в Фінляндській Республіці, а 02.08.2022 року відповідач привезла доньку і віддала позивачу, а сама повернулася в Фінляндську Республіку. Згодом між сторонами виникав спір з приводу місця проживання доньки. Позивач повністю займається вихованням та навчанням доньки, забезпечує витрати на неї, в той час як відповідач не відвідувала заклади освіти, в яких навчається дитина, з вчителями зв`язок не підтримує, батьківські збори не відвідує, успіхами дитини не цікавиться. За медичною допомогою також звертається законний представник дитини батько [PERSON] 15.06.2023 року до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача [PERSON] та зустрічна позовна заява про визначення місця проживання малолітньої доньки з матір`ю. Не погоджуючись з позовними вимогами [PERSON] , представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначила, що після розірвання шлюбу сторони стали проживати окремо та позивач, за попередньої домовленості із відповідачем щодо місця проживання спільної дитини [PERSON] , залишився проживати разом з донькою, а тому відповідач вважає, що спору щодо місця проживання їх дитини не було як після розірвання шлюбу, так і на момент звернення позивача до суду. Крім того, позивач жодного разу не звертався до відповідача з приводу вирішення цього питання. Відповідач завжди приймала участь у вихованні своєї доньки, розвитку та піклувалася її здоров`ям. Після повномасштабного вторгнення рф, на початку березня 2022 року відповідач разом з донькою виїхала до Фінляндської Республіки, де отримала тимчасовий захист на 2 роки, там їм надали житло, дитину оформили до школи та відповідач влаштувалася на роботу. У серпні 2022 року відповідач разом з донькою приїхали в Україну побачитися з рідними та позивач наполягав, щоб дитини залишилася в Україні та не виїздила в евакуацію. Відповідач була проти, вважаючи це небезпечним, проте вона не мала можливості залишитися в Україні, оскільки нею було укладено контракт на роботу. Зважаючи на це донька [PERSON] залишилася проживати з батьком, а мати працює в Фінляндській Республіці до закінчення строку дії укладеного нею контракту, а тому на даний час не має реальної можливості активно займатися вихованням доньки належним чином, маючи намір в подальшому повернутися в Україну. Відповідач любить свою доньку, у них довірливі та дружні стосунки. [PERSON] ніколи не перебувала та не перебуває з приводу неналежного виконання останньою батьківських обов`язків. У зустрічній позовній заяві представник [PERSON] [PERSON] просить суд визначити місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, проти зустрічного позову [PERSON] заперечувала та просила відмовити в його задоволенні. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] підтримала поданий відзив на позовну заяву [PERSON] , заперечувала проти первісного позову та просила відмовити в його задоволенні. Зустрічний позов [PERSON] підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської РДА Комарницька С.С. підтримала висновок служби у справах дітей про визначення місця проживання дитини, вважала можливим визначити місце проживання дитини разом із батьком. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи та свідків, думку дитини, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами\~ст.\~12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5\~ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 26.11.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 13). На даний час донька сторін [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] по [ADDRESS] , а зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідними довідками (а.с. 8,9,10). Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). Згідно довідки №142 від 18.04.2023 року [PERSON] працює в ПАТ «Сумський завод продтоварів» на посаді апаратника рафінації жирів та олій цеху комплексної переробки олії з 29.11.2022 року (а.с. 11) та загальна сума доходу за період з 29.11.2022 по 31.03.2023 становить 28812,59 грн (а.с. 12). Відповідно до довідки №21/01-51 від 12.04.2023 року, виданої Бездрицьким закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Веселка» [PERSON] , [INFO] , з 27.03.2017 по 31.08.2021 року включно проходила навчання у закладі. [PERSON] проживає разом з татом [PERSON] , який займається її вихованням та навчанням. Дівчинка забезпечена всім необхідним в повному обсязі. Відвідувала заклад регулярно, завжди була охайна, доглянута, в гарному настрої. В перший рік навчання у закладі дівчинку приводили та забирали мама [PERSON] і тато [PERSON] , разом цікавилися життям та навчанням дитини у закладі. На протязі останніх двох років навчання дитини в садочку мама [PERSON] проживала окремо, дівчинка залишилися проживати разом із татом [PERSON] , який приводив та забирав її з закладу, завжди цікавився досягненнями та успіхами дівчинки, відвідував батьківські збори, підтримував постійний зв`язок з вихователями. Мама заклад не відвідувала, зв`язку з вихователями не підтримувала, успіхами дитини не цікавилася (а.с. 13). [PERSON] з 1 по 2 клас навчається у Бездрицькому ліцеї Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області. Мати [PERSON] за період навчання доньки в ліцеї жодного разу не цікавилася навчанням дитини, батьківські збори не відвідувала. Вихованням дитини займається батько. [PERSON] за період навчання доньки відвідував батьківські збори, вчасно сплачував рахунки за харчування, приймав активну участь у житті класу та ліцею, що підтверджується відповідними довідками (а.с. 14, 15-16). Відповідно до декларації №0001-РАХ7-МАА0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, довіреною особою пацієнта [PERSON] є [PERSON] (а.с. 17). Згідно довідки КНП Бездрицької сільської ради «Амбулаторія загальної практики сімейної медицини с. Бездрик» №04/15 від 10.04.2023 року за медичною допомогою, в т.ч. з приводу проведення профілактичних щеплень, з 2019 року звертається законний представник дитини [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , 1987 р.н. (а.с. 18). Відповідно до акту обстеження місця проживання [PERSON] від 06.10.2022 за адресою [ADDRESS] , [PERSON] проживає разом донькою [PERSON] , 2015 р.н. Мати [PERSON] разом з донькою не проживає та на даний час проживає у смт. Степанівка Сумського району Сумської області, участі у вихованні доньки не приймає (а.с. 19). Згідно акту обстеження умов проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зі слів [PERSON] [PERSON] часто забирає до себе свою малолітню доньку [PERSON] (під час канікул, вихідних та у будні дні). Мати належним чином виконує свої батьківські обов`язки: забезпечує одягом, взуттям, шкільним приладдям. У родині створені належні умови для проживання, навчання та розвитку дитини (а.с. 75-76,77,78). Відповідно до довідки № 44 від 24.05.2023 [PERSON] працює в Степанівському селищному клубі Степанівської селищної ради на посаді керівника гуртка з 18.01.2022 року по теперішній час (а.с. 79,80), за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 82), сума її доходу за період 01.11.202 по 30.04.2023 становить 37850 грн (а.с. 81). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.02.2021 [PERSON] на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 83-84). [PERSON] на обліку з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не перебуває (а.с. 71,72,73). Як було встановлено судом та не оспорюється сторонами, на даний час [PERSON] перебуває у Фінляндській Республіці, де отримала тимчасовий захист та працевлаштувалася (а.с. 69). Під час\~розгляду справи\~в судовому засіданні були допитані свідки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] , який 5 років сам займається вихованням доньки. [PERSON] вона бачила десь 2-3 рази на рік. Після приїзду з Фінляндії відповідач хотіла забрати доньку з собою у [PERSON] , але у дитини була істерика, вона не хотіла з нею їхати, тоді [PERSON] викинула речі [PERSON] з машини і поїхала не поцілувавши та не обнявши її. Зазначила, що її дитина товаришує з [PERSON] та остання повідомляла, що їй не сподобалось у Фінляндії, оскільки мама її там била. [PERSON] постійно займається вихованням доньки, повністю її забезпечує, ходить в школу на батьківські збори. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] є її рідним братом. Під час перебування в шлюбі дружина брата [PERSON] їздила за кордон на заробітки з її мамою, а донька [PERSON] залишалася з татом [PERSON] . Після розірвання шлюбу [PERSON] залишилася проживати з батьком в с. Бездрик, а [PERSON] знову виїхала за кордон. Після повномасштабного вторгнення рф вона виїхала в евакуацію за кордон і по телефону брат повідомив її, що відправив доньку [PERSON] з [PERSON] за кордон. У Фінляндії вона проживала разом з [PERSON] та [PERSON] та тоді у [PERSON] були певні проблеми у спілкуванні з донькою, оскільки вона відвикла від неї. Вона повернулася в Україну в червні, а [PERSON] з [PERSON] у серпні, при цьому [PERSON] не наполягав, щоб [PERSON] привезла дитину в Україну. [PERSON] залишилася проживати з батьком і [PERSON] не наполягала на тому, щоб донька проживала з нею. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з позивачем [PERSON] вони є сусідами, знає його вона з дитинства. З 2017 року вона очолювала дошкільний заклад, який відвідувала [PERSON] . Перший рік дитину до садочка приводили і забирали мама з татом [PERSON] та [PERSON] , а потім лише [PERSON] або його мати- бабуся дитини. Чотири роки тому [PERSON] придбав квартиру поряд з нею та вона була у квартирі, де є все необхідне для дитини. Матір [PERSON] за 4 роки вона бачила десь 2 рази. [PERSON] проживає один з донькою, купує продукти харчування та готує сам, [PERSON] забезпечена всім необхідним. У судовому засіданні в присутності батька позивача [PERSON] та педагога [PERSON] було заслухано думку малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка вказала, що вона проживає з татом, з ним у неї гарні відносини. Мама з ними не проживає, на даний час вона знаходиться в Фінляндії, де працює. Вона проживала разом з мамою у Фінляндії 5 місяців, мама її била та кричала, коли вона не слухалась. З мамою вона спілкується по телефону 1-2 рази на день. Зазначила, що хоче проживати з татом, оскільки з ним їй краще. Згідно ч. 7-8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до\~ст.\~12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. Згідно ч. 1\~ст.\~160\~СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до\~ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Тлумачення положень ст.\~161\~СК України свідчить, що до інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Згідно ч. 5 ст.\~19\~СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, в ході перевірки було з`ясовано, що [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] у [ADDRESS] , в двокімнатній квартирі з усіма зручностями та комунікаціями. При обстеженні умов проживання родини, комісія провела бесіду з дівчинкою, яка повідомила, що бажає проживати з батьком, який її виховує. Мати дитини [PERSON] тривалий час проживає та працює за кордоном у Фінляндській Республіці, часто спілкується з дитиною засобами телефонного та електронного зв`язку, періодично приїздить в Україну. Батько дитини не перешкоджає [PERSON] зустрічатися та спілкуватися з малолітньою донькою. Враховуючи факт проживання дитини разом із батьком, задовільні умови проживання, доглянутість дівчинки, її стійкий психологічний зв`язок з батьком та бажання проживати разом з ним, вважають можливим визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] (а.с. 122-124). Вказаний висновок є достатньо обґрунтованим, обставини, викладені у ньому підтверджені належними доказами, знайшли своє підтвердження і у судовому засіданні та не суперечать інтересам дитини, тому суд враховує його при вирішені спору у частині визначення місця проживання малолітньої дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України», Європейський суд з прав людини наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст.142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Однак найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти шлюб, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства. Тобто, при вирішені справ про визначення місця проживання дитини, суд не може будувати логіку свого рішення за принципом: визначити місце проживання дитини із мамою, якщо не встановлено виняткових обставин. Такого висновку також дійшов Верховний Суд у постанові від 17.07.2019 у справі №185/6994/15-ц. Думка дитини [PERSON] була заслухана під час розгляду справи та зводилася до того, що вона бажає проживати з батьком, з яким у неї гарні відносини, при цьому вона не позбавлена можливості спілкуватись з мамою. Виходячи із обставин справи, зважаючи в першу чергу на інтереси дитини, її психоемоційний стан, беручи до уваги прив`язаність дитини до батька, про що свідчить висновок органу опіки та піклування та пояснення самої дитини, суд приходить до висновку, що визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з батьком буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, сприятиме повноцінному вихованню та розвитку. При цьому, суд зазначає, що мама дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок спілкуватися з донькою, піклуватися про її здоров`я, стан її розвитку, незалежно від того з ким вона буде проживати. У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, а в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, з`ясувавши усі обставини справи, приходить до висновку, що найкращим інтересам дитини відповідатиме визначення місця проживання з батьком, а тому первісний позов підлягає задоволенню, у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1073 грн 60 коп. судового збору.

Outcome: approved