Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10 березня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] . Шлюбні відносини виявились невдалими з причини несумісності характерів, розходження поглядів на життя, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, яка просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає. Відповідач усудове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції Луганської області 10 березня 2003 року, актовий запис №32, сторони зареєстрували шлюб 10 березня 2003 року. Загальна декларація з прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ч.2 ст.112 - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають наміру зберігати шлюб, шлюбні відносини не підтримуються тривалий час, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе. Приймаючи до уваги зазначене позивачем по справі, суд вважає, що причини, що спонукають її на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved