Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАКІ КРЕДИТ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №79 від 13 жовтня 2021 року у розмірі 73199,12 гривень, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що між ТОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» та [PERSON] 13 жовтня 2023 року було укладено кредитний договір №79, відповідно до умов якого ТОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» надало відповідачу в кредит грошові кошти у загальному розмірі 58823,53 грн. строком на 24 місяців з кінцевим терміном повернення 12 жовтня 2023 року включно. Свої зобов`язання за договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 73199,12 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; на адресу відповідача направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі, копію позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою вказаною в позовній заяві, про що свідчить довідка Укрпошти про повернення поштового відправлення з ухвалою про відкриття провадження та позовною заявою з відміткою причини повернення «Адресат відсутній за вказаної адресою». Окрім того, відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації місця проживання, про що свідчить довідка Укрпошти про повернення поштового відправлення з ухвалою про відкриття провадження та позовною заявою з відміткою причини повернення «Адресат відсутній за вказаної адресою». Згідно із ч.10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Згідно із ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач повідомлявся судом про розгляд справи шляхом направлення повідомлення за адресою місця проживання, яке вказане в позовній заяві, а також за зареєстрованим місцем проживання, що згідно ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням особи про розгляд справи. У встановлений законом строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін; відповідач не надав суду відзив на позовну заяву та письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову. Відзив на позов матеріали справи не містять. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 13 жовтня 2021 року між ТОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №79. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 вказаного кредитного договору ТОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» (кредитор) зобов`язалось надати [PERSON] грошові кошти у сумі 58823,53 грн. строком на 24 місяці з кінцевим терміном повернення 13 жовтня 2023 року включно. Відповідно до пункту 1.4 кредитного договору процентна ставка за користування кредитними коштами залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 15,00% за день (5475,00% річних) від початкової суми кредиту (Загального розміру); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 3,5 % в місяць (42% річних) від початкової суми кредиту (загального розміру). Тип процентної ставки - фіксована. Згідно з пунктом 2.2 кредитного договору кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 50000,00грн. на поточний рахунок позичальника; у розмірі 8823,53 грн. на користь кредитора з метою виконання зобов`язань з оплати першого проценту відповідно до п. 3.3 договору. Судом встановлено, що позивач ТОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» виконало свої зобов`язання за кредитним договором та згідно з платіжною інструкцією №454 від 13 жовтня 2021року перерахувало грошові кошти в сумі 50000,00 грн. на рахунок відповідача, призначення платежу: переведення коштів згідно кредитного договору №79 від 13.10.2021 року. 15 червня 2023 року ТОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» надіслав [PERSON] , на електронну адресу зазначену в кредитному договорі, вимогу № ЛК-101 за кредитним договором №79 від 13 жовтня 2023 року про необхідність сплати поточної заборгованості за кредитним договором в сумі 17140,30 грн. протягом 30 днів від дня пред`явлення позикодавцем даної вимоги, яка відповідачем залишилась без реагування. У відповідності до п.4.4 договору позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання; у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності та інші платежі передбачені Договором. Згідно п.4.1 договору кредитор має право вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання інших зобов`язань, встановлених договором. Сторони у п.6.1 договору передбачили, що вони нестимуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно з чинним законодавством України, цим договором. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.ч.1 та 2ст.633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1ст.634 ЦК України). Частиною 1ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (ст.12 ЦПК України). Статтею 81ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В силу зазначеного вище саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір існуючої заборгованості. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зіст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Відповідач своїм правом на подання доказів не скористався. Оцінюючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Позивач в своїй позовній заяві вказує, що станом на день подання позову розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить\~73199,12\~грн. Як вбачається з досліджених доказів, умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані, заборгованість не погашена. Оскільки відповідач допустив порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів, суд дійшов висновку про стягнення в примусовому порядку з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лакі Кредит» суми заборгованості за кредитним договором №79 від 13 жовтня 2021 у розмірі 73199,12 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. За змістом положень ч.ч.1,3 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно дост.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач ТОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» у позові навів орієнтовний розрахунок суми витрат на правову допомогу у загальному розмірі 9300 грн., однак не надав договору про надання правничої допомоги, детального розрахунку виконаних робіт та їх оплати. За таких обставин, враховуючи, що витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, а також той факт, що позивач у справі належним чином документально не підтвердив такі витрати, то підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» суми 9300 грн. за надання професійної правничої допомоги суд не вбачає. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» по даній справі сплачені судові витрати у виді судового збору в сумі 2684 грн., що підтверджуються платіжною інструкцією № 5408 від 19 липня 2023 року. Відповідно до вимогст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в сумі 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved