Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 29 листопада 2023 року надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати шлюб із [PERSON] , який зареєстрований 05.09.2019 у Дніпровському районному у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий\~запис № 2324. В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначає, що 05.09.2019 у Дніпровському районному у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, він зареєстрував шлюб з відповідачкою, про що вчинено актовий запис №2324. Від сумісного проживання сторони дітей не мають. Під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися через відсутність порозуміння, а тому не підтримують сімейних відносин . За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві заначив, що просить розгляд справи провести без його участі, не застосовувати строк для примирення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся, поштовий конверт повернувся з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою." Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2023 було відкрито провадження та призначено судове засідання. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2024 постановлено про заочний розгляд справи та винесення заочного рішення суду. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.09.2019, виданого Дніпровським районним м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві,\~ сторони зареєстрували шлюб 05 вересня 2019 року у Дніпровському районному у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ,\~ про що вчинено актовий запис №2324 ( а.с. 8). Від сумісного проживання подружжя дітей не має. З пояснень\~позивача,\~які викладені\~в позовній\~заяві,\~ встановлено,\~ що\~причиною його\~звернення до\~суду з\~відповідним позовом\~стали ті\~обставини,\~що під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, через відсутність порозуміння, а тому не підтримують сімейних відносин . За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . В позовній заяві позивач зазначив, що він не бажає примиритися. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. З`ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім`ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з вимогами ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, а тому позов необхідно задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Outcome: approved