Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-20 00:00:00

В липні 2019 р. позивач [PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти в розмірі 12 447 955,51 грн. Позов обґрунтовано тим, що14.09.2006 р. році між АБ «Експрес-Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір, за умовами якого з урахуванням змін і доповнень банк зобов`язався надати [PERSON] кредит в сумі, що не перевищує 944 000,00 доларів США, строком на 6 років із сплатою процентів в розмірі 13 % річних, а [PERSON] зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити проценти.14 вересня 2006 року між АБ «Експрес-Банк» та [PERSON] на забезпечення зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором був укладений Договором поруки, за умовами якого з урахуванням змін та доповнень [PERSON] поручився перед банком за виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором на суму в розмірі 944 000, 00 доларів США. 08 серпня 2018 року між ПАТ «АКБ"Індустріалбанк", як правонаступником АБ «Експрес-Банк», [PERSON] і ТОВ "ГРЕНДІ МАРКС" був укладений Договір про переведення боргу, за умовами якого всі права та обов`язки [PERSON] , що виникли в рамках Кредитного договору і Договору поруки, були переведені на ТОВ «ГРЕНДІ МАРКС».Крім того, цього ж дня між ПАТ АКБ "Індустріалбанк" і ТОВ "ГРЕНДІ МАРКС" було укладено додаткову угоду до Договором поруки, за умовами якої сторонами було визначено, що зобов`язання поручителя за Кредитним договором припиняються у повному обсязі у випадку відступлення кредитодавцем права вимоги за Кредитним договором на користь іншої особи або у випадку припинення зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором. 25 січня 2019 року між ПАТ «АКБ "Індустріалбанк" і ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО» був укладений Договір відступлення прав вимоги за Кредитним договором. За період дії Договору поруки [PERSON] і ТОВ «ГРЕНДІ МАРКС», як поручителями, було сплачено на користь банку по зобов`язаннях [PERSON] за Кредитним договором кошти в сумі 448 899,76 доларів США і 725 746,30 грн., що в загальній сумі становить 12 447 955,51 грн.14 травня 2019 року між ТОВ «ГРЕНДІ МАРКС» і позивачем [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого товариство передало позивачу право вимоги до [PERSON] за Кредитним Договором і Договором поруки.У липні 2019 року позивач направив відповідачу, як боржнику, вимогу про сплату суми заборгованості. Натомість, відповідач від виконання своїх зобов`язань ухилився і будь-яких коштів в рахунок сплати заборгованості не сплатив. За таких обставин позивач просив суд стягнути з відповідача кошти в сумі 12 447 955,51 грн. в порядку регресу. Провадження у справі відкрито ухвалою від 04ю11ю2019 р. з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження. Відзив на позов не надходив. Ухвалою від 04.08.2020 р., під час підготовчого провадження, задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувати у ПАТ «АКБ «Індустріалбанк» інформації про те, чи було відступлено банком у 2019 році право вимоги за Кредитним договором № 22-06/п від 14.09.2006 року, якій був укладений між Акціонерним банком «Експрес-Банк» та [PERSON] , якщо так , то надати суду належним чином завірену копію відповідного правочину. На виконання ухвали до суду надійшли відповідні документи. В підготовчому засіданні 27.01.2021 р. закрито підготовче засідання з призначенням справи до судового розгляду. Позивач, будучи у встановленому законом порядку в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься письмова заява, в якій [PERSON] . проситьсуд розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. У зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений судом в заочному порядку. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. 14 вересня 2006 року між Акціонерним банком «Експрес-Банк», як кредитодавцем, і відповідачем [PERSON] , як позичальником, був укладений Кредитний договір № 22-06/п (в подальшому - Кредитний договір). Згідно з п. 1.1. Кредитного договору - на умовах договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит на споживчі потреби в сумі 100 000,00 доларів США строком на 6 років з 14.09.2006 р. по 14.09.2012 р. із сплатою процентів в розмірі 13 % річних, а позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити проценти за його користуваннята ніші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках та виконати інші свої зобов`язання, передбачені договором у повному обсязі. В подальшому між АБ «Експрес-Банк» і відповідачем [PERSON] були укладені договори про внесення змін та доповнень до Кредитного договору, а саме Договір № 2 від 18 жовтня 2006 р., Договір № 3 від 13 листопада 2006 р., Договір № 4 від 30 листопада 2006 р., Договір № 5 від 08 грудня 2006 р. і Договір № 6 від 18 січня 2006 р., за умовами яких пункт 1.1. Кредитного договору остаточно був викладений у наступній редакції: «на умовах договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит на споживчі потреби в сумі 944 000,00 доларів США строком на 6 років з 14.09.2006 р. по 14.09.2012 р. із сплатою процентів в розмірі 13 % річних, а позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити проценти за його користування та ніші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках та виконати інші свої зобов`язання, передбачені договором у повному обсязі». Кредитодавець зобов`язується надати позичальнику черговий транш в сумі 244 000,00 доларів США на дату укладення цього договору. Після отримання траншу заборгованість позивальника становитиме 944 000,00 доларів США. Таким чином кредитодавцеь повністю виконав свої зобов`язання перед позичальником щодо надання кредитних коштів». 14 вересня 2006 року між АБ «Експрес-Банк», як кредитодавцем, та [PERSON] , як поручителем,був укладений Договір поруки № 22-06/пр (надалі - Договір поруки), за умовами якого [PERSON] поручився перед кредитодавцем за виконання [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором і змінами та доповненнями. В подальшому між АБ «Експрес-Банк» та [PERSON] були підписані Договори № 1 і № 2 про внесення змін та доповнень до Договору поруки, за умовами яких останній поручився перед банком за виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором на кінцеву суму в розмірі 944 000, 00 доларів США. Згідно інформації ПАТ «АКБ "Індустріалбанк" від 08.08.2018 р. із Додатками № 1 і № 2, [PERSON] , як поручителем, на виконання Кредитного договору, Договору поруки та судового рішення було здійснено погашення (сплачено) судовий збір в розмірі 1 720,50 грн., прострочених відсотків по кредиту в сумі 24 991,65 грн., нарахованих процентів в сумі 282 212,40 доларів США і заборгованості по кредиту в сумі 166 687,36 доларів США, що в загальній сумі становить 26 712,15 грн. і 448 899,76 доларів США. 08 серпня 2018 року між ПАТ «Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк", як правонаступником АБ «Експрес-Банк», як кредитором, [PERSON] , як первісним боржником, і ТОВ "ГРЕНДІ МАРКС", як новим боржником,був укладений Договір про переведення боргу, за умовами якого всі права та обов`язки [PERSON] , що виникли у зв`язку і в рамках Кредитного договору і Договору поруки, за згодою кредитора були переведені на ТОВ «ГРЕНДІ МАРКС». 08 серпня 2018 року між ПАТ АКБ "Індустріалбанк" і ТОВ "ГРЕНДІ МАРКС" було укладено додаткову угоду до Договором поруки № 22-06/пр від 14.06.2019 р., за умовами якої сторони внесли доповнення до пункту 5.1. Договору поруки наступного змісту: «зобов`язання поручителя за договором припиняються у повному обсязі у випадку відступлення кредитодавцем права вимоги за Кредитним договором на користь іншої особи або у випадку припинення зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором. У випадках, вказаних у другому абзаці даного пункту договору зобов`язання поручителя вважаються виконаними в межах суми, яка була сплачена поручителем, в тому числі [PERSON] , до моменту припинення зобов`язань за договором (пункт угоди 1). При цьому, згідно пункту 2 цієї Угоди сторони визначили, що поручитель, що виконав зобов`язання боржника за Кредитним договором, набуває право вимоги до боржника в межах сплаченої суми. 09 серпня 2018 року ТОВ "ГРЕНДІ МАРКС" було сплачено на користь ПАТ АКБ "Індустріалбанк" за Договором поруки кошти в сумі 674 042,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 09.08.2018 р. Таким чином за період дії Договору поруки [PERSON] і ТОВ «ГРЕНДІ МАРКС», як поручителями, було сплачено на користь кредитора по зобов`язаннях [PERSON] за Кредитним договором кошти в сумі 448 899,76 доларів США і 700 754,65 грн. (26 712,15 + 674 042,50). 25 січня 2019 року між ПАТ «АКБ "Індустріалбанк", як цедентом,і ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО» (Код ЄДРПУО№39761587), як цесіонарієм, був укладений Договір про відступлення права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором з усіма змінами та доповненнями до нього. 14 травня 2019 року між ТОВ «ГРЕНДІ МАРКС», як первісним кредитором, і позивачем [PERSON] , як новим кредитором, був укладений договір відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги до [PERSON] , що виникло в рамках Кредитного Договору і Договору поруки, в загальній сумі 12 447 955,51 грн, яка складається з такого: 11 722 209,21 грн., що є еквівалентом 448 899,76 доларів СШАза офіційним курсом НБУ станом на 14.05.2019 р., і 700 754,65 грн. Як вбачається з вищевказаного договору, зазначена сума відповідає заборгованості боржника [PERSON] згідно довідок ПАТ «Індустріалбанк» та бухгалтерського обліку первісного кредитора на дату здійснення цього відсутплення 01 липня 2019 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату коштів в розмірі 12 447 955,51 грн. Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких доказів, які б спростовували вимогу позивача і заявлену ним суму заборгованості, відповідачем по справі суду надано не було. Згідно зі ст. 553 ЦК України - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Приписами ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя . Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зі змісту умов Договору поруки і укладеної до нього Додаткової угоди від 08.08.2018 р. убачається, що порукою забезпечувалося виконання зобов`язань [PERSON] частково. При цьому, розмір забезпечення визначався сумою, яка була би сплачена поручителем до моменту припинення його зобов`язань за Договором поруки, а саме в день відступлення кредитодавцем права вимоги за Кредитним договором на користь іншої особи. Тобто сторони Договору поруки фактично узгодили обмежений варіант відповідальності поручителя по зобов`язаннях позичальника. За таких обставин зобов`язання ТОВ "ГРЕНДІ МАРКС", як поручителя за Договором поруки, були виконанні належним чином і припинилися у повному обсязі у день укладення між ПАТ «АКБ "Індустріалбанк" і ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО» Договору про відступлення права вимоги, тобто 25 січня 2019 року, що фактично підтверджується довідкою ПАТ АКБ "Індустріалбанк" від 08.04.2019 р. Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України - до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Оскільки умовами Договору поруки і Додаткової угоди до нього було передбачено часткове забезпечення кредитних зобов`язань [PERSON] , то з моменту припинення правовідносин поруки до поручителя перейшли всі права кредитора в частині фактичного виконаного зобов`язання, забезпеченого цією порукою. Відтак, у позивача, як поручителя, виникло право на пред`явлення зворотної вимоги до боржника (відповідача). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Протевідповідач, ухилившись від виплати позивачу, як новому кредитору, коштів, які були сплачені на виконання Договору поруки, порушив його інтереси. Разом з цим, суд зазначає, що позивач просить стягнути з відповідача гривневий еквівалент заборгованості у доларах США. Приписами ст. 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. При цьому, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18). Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то згідно правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін, відповідач не подав суду відзиву на позовну заяву та жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, зокрема іншого розміру заборгованості або її відсутності, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Згідно наданих документів, з суми заборгованості в розмірі 12 447 955,51 грн., яка заявлена позивачем до стягнення у позові, сума в розмірі 11 722 209,21 грн.є еквівалентом 448 899,76 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 14.05.2019 р., тобто на день відступлення права вимоги [PERSON] . Враховуючи наведене обгрунтування, суд вваажає за необхідне стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 11 722 209,21 грн. в еквіваленті 448 899,76 дол.США. Згідно ст.5 ч.2 ЦПК України висновок суду про стягнення даної суми в доларах США не є виходом за межі заявлених вимог, оскільки дана сума еквівалента та в ходить в суму, заявлену позивачем до стягнення. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки є обгрунтованими, заснованими на законі та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений [PERSON] при подачі позову судовий збір в розмірі 9 505,0 грн., який підтверджений квитанцією № ПН 9213 від 16.07.2021 р. На підставі викладеного,ст.ст.509, 512, 514, 526, 610-612, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved