Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 27 лютого 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] за змістом якої з 02 вересня 2006 року вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 20 вересня 2016 року, від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Після розірвання шлюбу син проживає з матір`ю, перебуває на її повному матеріальному утриманні і вихованні, а відповідач не надає будь-якої допомоги на утримання і виховання дитини. Відповідач проходить службу у Збройних Силах України, отримує відповідне матеріальне та грошове забезпечення, забезпечений житлом, не несе витрат на його утримання, користуючись пільгами, його прибутки є стабільними, їх розмір є достатньо високим, отриманий дохід він використовує на власний розсуд у своїх власних інтересах. Відповідач немає інших осіб, які потребують матеріальної допомоги, аліменти він нікому не платить. На даний час значні, високі ціни на одяг, харчування, предмети повсякденного дитячого вжитку, художню та навчальну літературу, товари та предмети, які забезпечують нормальний розвиток і виховання дитини та які постійно зростають. Дитина підростає, кожного сезону потребує оновлення одягу, взуття, придбання та розширення предметів, що забезпечують нормальне проживання, виховання та розвиток - предмети дитячої гігієни, засоби побутового вжитку, що розвивають дитину. За цих обставин [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї четвертої частини від усіх його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який станом на день звернення до суду становить 2833,00 грн. щомісяця. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 27 лютого 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] (а.с. 1-2). 3. 02 березня 2023 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 11). 4. 08 травня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, який поданий представником [PERSON] - адвокатом Лебідь О.П., за змістом якого дитина [PERSON] після розлучення позивача і відповідача у 2016 році залишився проживати з матір`ю, його місце проживання було їх спільним рішенням, як батьків і є наслідком їх домовленості. Тоді ж між сторонами було узгоджено суму грошового утримання дитини в сумі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, додаткові витрати на освіту та розвиток дитини і з 2016 року [PERSON] щомісячно перераховував [PERSON] вказану суму на утримання їх сина, тобто свій обов`язок він виконує добровільно. 05 квітня 2018 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] ) і від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] , який має проблеми зі здоров`ям і потребує регулярних та значних витрат на лікування, водночас в дружини є донька [PERSON] , [INFO] , тому він є годувальником сім`ї з якою проживає, а також у нього є батьки-пенсіонери, яким він, як син, матеріально допомагає. [PERSON] є військовослужбовцем і, захищаючи державу, змушений також нести значні витрати й на своє власне утримання - за особистий кошт придбавалася амуніція, купуються продукти харчування, існують інші першочергові витрати, необхідні на фронті. Жодними пільгами щодо утримання житла не користується. Вважає, що відсутній спір, тому провадження у справі слід закрити (а.с. 24-26). 5. 15 травня 2023 року до суду надійшли пояснення на відзив (заперечення) на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини і [PERSON] зазначає, що наявність у відповідача дитини від іншого шлюбу та батьків не звільняє його від обов`язку утримання їх спільної дитини, тому позовні вимоги просить задовольнити, адже між ними існує спір щодо аліментів (а.с. 76-77). 6. 17 травня 2023 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, які переведені на воєнний стан з тих підстав, що відповідач проходить військову службу, в Україні введено воєнний стан, а це є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі (а.с. 81-82). 7. 17 липня 2023 року постановою Хмельницького апеляційного суду ухвалу суду від 17 травня 2023 року про зупинення провадження у справі скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду з тих підстав, що предметом спору є стягнення аліментів на дитину, така категорія справ потребує невідкладного вирішення судом з метою захисту прав та інтересів дітей, відповідач був повідомлений про розгляд справи в суді, висловив свою позицію і подав докази на її обґрунтування, приймав участь через представника, водночас зібрані докази дозволяють суду встановити та оцінити обставини (факти) і ухвалити законне рішення по суті заявлених вимог, об`єктивна неможливість розгляду справи не встановлена, тому відсутні підстави для зупинення провадження у справі, а зупинивши провадження у справі суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи (а.с. 119-121). 8. 14 вересня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив у якому представник позивача Шевер Ю.М. зазначає, що 04 січня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про сплату аліментів на дитину, який свідчить про належне виконання батьком дитини [PERSON] , [INFO] , своїх обов`язків по сплаті аліментів, тому твердження [PERSON] , що у нього на утриманні перебуває дитина дружини від іншого шлюбу, не відповідають дійсності. Батьки відповідача [PERSON] є пенсіонерами і отримують пенсію, передбачену чинним законодавством України, тому не перебувають на його утриманні. Водночас, будь-яких доказів, що дружина відповідача перебуває на його утриманні матеріали справи не місять. Відповідач в добровільному порядку не збільшив суму аліментів, тому спір щодо розміру аліментів існує між сторонами і має бути вирішений судом (а.с. 140-141). 9. 19 вересня 2023 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі з тих підстав, що доводи відповідача є аналогічними тим, оцінку яким було надано судом апеляційної інстанції у постанові від 17 липня 2023 року (а.с. 156). 10. 07 грудня 2023 року судом, без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу і залучено до участі у справі як третю особу [PERSON] . 11. 27 грудня 2023 року до суду надійшли пояснення третьої особи на позовну заяву у яких [PERSON] зазначила, що вважає своє залучення до участі у справі таким, що не відповідає нормам процесуального законодавства, адже немає процесуального інтересу в межах справи про стягнення аліментів з її чоловіка, на утриманні якого не перебуває, на його дитину від іншого шлюбу. Водночас, позивач та відповідач сім років не проживають разом, однак позивач не надала доказів, що спільний син [PERSON] та [PERSON] перебуває на її повному матеріальному утриманні та вихованні і яка саме сума коштів витрачається позивачем на утримання дитини щомісяця, лише факт проживання дитини з матір`ю це не підтверджує, при цьому відповідач щомісяця протягом семи років в добровільному порядку сплачував аліменти на дитину позивачу в розмірі 3000,00 грн., приймав участь у вихованні дитини та її матеріальному забезпеченні, не ухилявся і не відмовлявся від свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини. Позивач, не врахувавши усі грошові кошти, які надавав протягом семи років відповідач, однак вказавши, що у відповідача зріс дохід і є стабільно-великий дохід, звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів зі збільшення їх суми, тому вважає, що саме для задоволення особистих інтересів, а не потреб безпосередньо дитини, позивач порушила дану справу в суді. Відповідач не відмовляється від утримання дитини і розуміє обов`язок утримувати трьох неповнолітніх дітей, а молодший син потребує постійного лікування на що витрачаються значні кошти, він має батьків пенсійного віку, які також потребують його матеріальної допомоги, адже розмір пенсії не є достатнім для їх лікування та потреб, однак позивач ці обставини не врахувала, тому вважає, що запропонований позивачем розмір аліментів є для відповідача непосильним. [PERSON] вважає, що [PERSON] неправильно визначила предмет позову, адже фактично просить про збільшення розміру аліментів, тому їй слід в позові відмовити. 12. 08 січня 2024 року до суду надійшла позиція позивача щодо пояснень третьої особи згідно якої [PERSON] подано позов до суду в межах діючого законодавства і в інтересах саме дитини, при цьому третя особа [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини позивача та відповідача, не спілкується з позивачем і її дитиною, тому не володіє інформацією про наявність чи відсутність збільшених потреб дитини і не може стверджувати про їх відсутність. Водночас, [PERSON] не утримує дитину [PERSON] від іншого шлюбу - [PERSON] , адже дитину утримує її батько і сплачує аліменти на її утримання, що підтверджується договором про сплату аліментів і виписками по картці про отримання коштів [PERSON] , при цьому є судове рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . Надані медичні документи на лікування дитини відповідача і третьої особи - [PERSON] не підтверджують значних матеріальних витрат, адже складені у період 2018, 2021 роки, а інших доказів про постійне, систематичне, безперервне лікування і відомості про витрати на таке лікування дитини не надано відповідачем і третьою особою. Відповідач не сплачує аліменти на батьків, які отримують пенсійні виплати від держави, адже доказів про це не надано. 13. 16 січня 2024 року до суду надійшла відповідь на позицію позивача на пояснення третьої особи в яких [PERSON] вказала, що аліменти на дитину не встановлені рішенням суду, тому ст. 192 СК України щодо збільшення розміру аліментів не може бути застосована. Позивач самостійно дитину не утримує, адже відповідач теж брав участь в утриманні дитини і з 2016 року самостійно сплачував позивачу по 3000,00 грн. Позивач не надає доказів ні своїх витрат на дитину, ні потреб, які необхідні дитині на даний час, водночас твердження позивача, що [PERSON] не приймає участі у житті дитини є необґрунтовані, адже син позивача і відповідача приїжджав до них, вона купувала дитині одяг, тому їй відомо про потреби дитини, а відповідач завжди забезпечував свого сина від іншого шлюбу усім необхідним, він, як батько, належним чином утримує всіх трьох дітей, в тому числі, і її дитину від іншого шлюбу, адже вони проживають однією сім`єю і ведуть спільний побут, тому відповідач забезпечує їх усім необхідним, дбає про дітей. При цьому, у їх спільної дитини [PERSON] є тяжке захворювання, тому сам факт цього і свідчить про постійні витрати на лікування дитини. [PERSON] надає своїм батькам, які є пенсіонерами, матеріальну допомогу добровільно і тому несе витрати, адже це його моральний обов`язок. Наданий стороною позивача договір про сплату аліментів є неналежним доказом. ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 14. У судових засіданнях, письмових документах, які подані суду, позивач [PERSON] та її представник - адвокат Шевер Ю.М. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, а доводи і аргументи відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] відхилити. 15. У судових засіданнях, письмових документах, які подані суду, відповідач [PERSON] і його представник - адвокат Лебідь О.П. позовні вимоги [PERSON] просили відхилити та відмовити в задоволенні позову. 16. У судовому засіданні, письмових документах, які подані суду, третя особа [PERSON] просила позовні вимоги [PERSON] відхилити та відмовити в задоволенні позову. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 17. Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 18. У Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3). Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18). Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч. 1 і ч. 2 ст. 27). 19. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ч. 1). Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ч. 2). Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього (ч. 1). Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (ч. 2). Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3). Як зазначено у ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Аналіз наведених положень Закону України «Про охорону дитинства» свідчить, що витрати на потреби дитини мають бути однаковими для кожного з батьків. 20. Відповідно до ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1). Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками (ч. 2). Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї (ч. 6). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9). Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10). Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч. 2). Як зазначено у ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1). Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 2). Одним із основних прав дитини є право на утримання. За змістом ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено у ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1). За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2). В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За приписами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 21. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (абз. 1). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (абз. 3). 22. У Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146, визначено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом (п. 8). Утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків (п. 13). 23. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 24. [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 30). 25. 02 вересня 2006 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с. 4). Згідно позовної заяви шлюб сторін розірвано рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 20 вересня 2016 року (справа №454/2199/16-ц) і хоча копія рішення суду відсутня у матеріалах справи, однак за даними Єдиного державного реєстру судових рішень таке рішення судом було дійсно ухвалене. Факт розірвання шлюбу на підставі вказаного рішення суду сторони не заперечують. 26. [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 7). 27. [INFO] народилася [PERSON] , її батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 29). 28. 23 травня 2017 року [PERSON] видано пенсійне посвідчення, вид пенсії - за віком (а.с. 31-32). 24 квітня 2019 року [PERSON] видано пенсійне посвідчення, вид пенсії - за віком (а.с. 33-34). 29. 05 квітня 2018 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с. 27). 30. [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 28). 31. 04 січня 2021 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір про сплату аліментів на дитину, 27 грудня 2021 року - акт до вказаного договору, 01 квітня 2022 року - додаткова угода до вказаного договору (а.с. 141-142). Згідно виписки АТ «ПриватБанк» [PERSON] у період з 01 січня 2014 року по 07 листопада 2022 року здійснював платежі для [PERSON] як аліменти (а.с. 143-144). 32. 15 лютого 2023 року Летичівським ліцеєм №2 Летичівської селищної ради видана довідка згідно якої [PERSON] навчається у 10-А класі з 2016 року (а.с. 7 - зворот). 33. 15 лютого 2023 року Летичівською селищною радою складено акт та довідку за змістом яких [PERSON] та її син [PERSON] , 2007 року народження, проживають без реєстрації по [ADDRESS] (а.с. 5). 34. 16 лютого 2023 року службою у справах дітей Летичівської селищної ради складено акт обстеження умов проживання за змістом якого умови проживання дитини [PERSON] добрі, дитина має окрему кімнату, облаштовану місцем для сну та відпочинку, столом для навчання, комп`ютером, дитина забезпечена одягом відповідно до віку та сезону, мобільним телефоном, у дитини з матір`ю дружні стосунки, товаришує з дідусем, з батьком спілкується за допомогою мобільного зв`язку дуже рідко (а.с. 6). 35. 29 березня 2023 року, 09 червня 2023 року, 13 вересня 2023 року Державною прикордонною службою України видані довідки згідно яких полковник [PERSON] дійсно є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] [ADDRESS] (з місцем дислокації [ADDRESS] ) з 06 січня 2023 року по теперішній час (а.с. 14, 35, 115, 147 - зворот). Факт проходження [PERSON] служби у Державній прикордонній службі України підтверджується службовим посвідчення (а.с. 15). 36. 01 травня 2023 року Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України видано витяг з особової справи полковника [PERSON] про склад сім`ї згідно якого близькими родичами військовослужбовця є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , брат [PERSON] , син від першого шлюбу - [PERSON] , 2007 року народження, дружина [PERSON] , син [PERSON] , 2018 року народження (а.с. 36). 37. [PERSON] для [PERSON] перераховано кошти, як аліменти, що підтверджується платіжними інструкціями АТ «КБ «ПриватБанк» (а.с. 44-75, 112-114, 148-152): 16 січня 2018 року - 3015,08 грн., як аліменти за січень 2018 року; 14 лютого 2018 року - 3015,08 грн., як аліменти за лютий 2018 року; 24 березня 2018 року - 3015,08 грн., як аліменти за березень 2018 року; 19 квітня 2018 року - 3015,08 грн., як аліменти за квітень 2018 року; 16 травня 2018 року - 3015,08 грн., як аліменти за травень 2018 року; 18 червня 2018 року - 3015,08 грн., як аліменти за червень 2018 року; 17 липня 2018 року - 3015,08 грн., як аліменти за липень 2018 року; 15 серпня 2018 року - - 3015,08 грн., як аліменти за серпень 2018 року; 14 вересня 2018 року - 3015,08 грн., як аліменти за вересень 2018 року; 16 жовтня 2018 року - 3015,08 грн., як аліменти за жовтень 2018 року; 14 листопада 2018 року - 3015,08 грн., як аліменти за листопад 2018 року; 17 грудня 2018 року - 3015,08 грн., як аліменти за грудень 2018 року; 15 січня 2019 року - 3015,08 грн., як аліменти за січень 2019 року; 20 лютого 2019 року - 3015,08 грн., як аліменти за лютий 2019 року; 15 березня 2019 року - 3015,08 грн., як аліменти за березень 2019 року; 17 квітня 2019 року - 3015,08 грн., як аліменти за квітень 2019 року; 17 травня 2019 року - 3015,08 грн., як аліменти за травень 2019 року; 14 червня 2019 року - 3015,08 грн., як аліменти за червень 2019 року; 15 липня 2019 року - 3015,08 грн., як аліменти за липень 2019 року; 17 серпня 2019 року - 3015,08 грн., як аліменти за серпень 2019 року; 13 вересня 2019 року - 3015,08 грн., як аліменти за вересень 2019 року; 14 грудня 2019 року - 3015,08 грн., як аліменти за грудень 2019 року; 20 січня 2020 року - 3015,08 грн., як аліменти за січень 2020 року; 21 лютого 2020 року - 3015,08 грн., як аліменти за лютий 2020 року; 18 березня 2020 року - 3015,08 грн., як аліменти за березень 2020 року; 21 квітня 2020 року - 3015,08 грн., як аліменти за квітень 2020 року; 26 травня 2020 року - 3015,08 грн., як аліменти за травень 2020 року; 17 червня 2020 року - 3015,08 грн., як аліменти за червень 2020 року; 16 липня 2020 року - 3015,08 грн., як аліменти за липень 2020 року; 14 серпня 2020 року - 3015,08 грн., як аліменти за серпень 2020 року; 16 вересня 2020 року - 3015,08 грн., як аліменти за вересень 2020 року; 16 жовтня 2020 року - 3015,08 грн., як аліменти за жовтень 2020 року; 18 листопада 2020 року - 3015,08 грн., як аліменти за листопад 2020 року; 18 грудня 2020 року - 3015,08 грн., як аліменти за грудень 2020 року; 21 січня 2021 року - 3015,08 грн., як аліменти за січень 2021 року; 15 лютого 2021 року - 3015,08 грн., як аліменти за лютий 2021 року; 13 березня 2021 року - 3015,08 грн., як аліменти за березень 2021 року; 18 квітня 2021 року - 3015,08 грн., як аліменти за квітень 2021 року; 14 травня 2021 року - 3015,08 грн., як аліменти за травень 2021 року; 11 червня 2021 року - 3015,08 грн., як аліменти за червень 2021 року; 15 липня 2021 року - 3015,08 грн., як аліменти за липень 2021 року; 19 серпня 2021 року - 3015,08 грн., як аліменти за серпень 2021 року; 20 вересня 2021 року - 3015,08 грн., як аліменти за вересень 2021 року; 18 жовтня 2021 року - 3015,08 грн., як аліменти за жовтень 2021 року; 22 листопада 2021 року - 3015,08 грн., як аліменти за листопад 2021 року; 15 грудня 2021 року - 3015,08 грн., як аліменти за грудень 2021 року; 19 січня 2022 року - 3015,08 грн., як аліменти за січень 2022 року; 11 лютого 2022 року - 3015,08 грн., як аліменти за лютий 2022 року; 23 квітня 2022 року - 3015,08 грн., як аліменти за квітень 2022 року; 03 травня 2022 року - 3015,08 грн., як аліменти за травень 2022 року; 24 червня 2022 року - 3015,08 грн., як аліменти за червень 2022 року; 21 липня 2022 року - 3015,08 грн., як аліменти за липень 2022 року; 13 серпня 2022 року - 3015,08 грн., як аліменти за серпень 2022 року; 22 вересня 2022 року - 3015,08 грн., як аліменти за вересень 2022 року; 26 жовтня 2022 року - 3015,08 грн., як аліменти за жовтень 2022 року; 15 листопада 2022 року - 3015,08 грн., як аліменти за листопад 2022 року; 17 грудня 2022 року - 3015,08 грн., як аліменти за грудень 2022 року; 19 січня 2023 року - 3015,08 грн., як аліменти за січень 2023 року; 28 березня 2023 року - 3015,08 грн., як аліменти за лютий 2023 року; 28 березня 2023 року - 3015,08 грн., як аліменти за березень 2023 року; 17 травня 2023 року - 3015,08 грн., як аліменти за квітень 2023 року; 17 травня 2023 року - 3015,08 грн., як аліменти за травень 2023 року; 17 червня 2023 року - 3015,08 грн., як аліменти за червень 2023 року. Факт сплати коштів, як аліментів, за липень-вересень 2023 року по 3015,08 грн. підтверджується платіжними інструкціями, однак у них не зазначена дата їх перерахування [PERSON] для [PERSON] (а.с. 151-152). 38. 27 грудня 2023 року Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України [PERSON] видано довідку про доходи №166 згідно якої він займає посаду заступника начальника відділу персоналу ОВУ (з м.д. Краматорськ) і загальна сума його доходу за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року становить 933956,23 грн. VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 39. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Дані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти. Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. 40. Так, з 02 вересня 2006 року [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі, який 20 вересня 2016 року розірвано рішенням суду, та у шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] , якому на даний час 16 років, дитина після розлучення сторін проживає з матір`ю. 41. [PERSON] пояснив, що аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 3000,00 грн. сплачував добровільно щомісячно для [PERSON] за їхньою усною домовленістю у період з часу розлучення і донині, хоча документально підтвердив факт сплати аліментів у період січень 2018 року - червень 2023 року (за виключенням окремих місяців), однак факт отримання цих коштів за сім років щомісячно підтвердила в судовому засіданні як позивач, так і її представник. За цих обставин є необґрунтованими доводи позовної заяви [PERSON] , що батько дитини - [PERSON] будь-якої допомоги на утримання та виховання своєї дитини [PERSON] не надає. 42. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, адже їх розмір не був встановлений судовим рішенням і не був визначений позивачем і відповідачем у порядку, визначеному ст. 189 СК України (договір між батьками про сплату аліментів на дитину), тому суд відхиляє твердження як відповідача, так і третьої особи про відсутність спору, адже позивач вважає, що розмір коштів, які надає добровільно відповідач, на даний час вже є недостатнім для забезпечення потреб дитини. 43. 05 квітня 2018 року [PERSON] уклав новий шлюб з [PERSON] у якому у нього [INFO] народився син [PERSON] . Із наданої [PERSON] і [PERSON] медичної документації (а.с. 37-43) вбачається, що їх малолітня дитина [PERSON] має проблеми зі здоров`ям (вони зазначають про важкий стан - вроджена гідроцефалія), тому суд вважає, що цими документами підтверджується необхідність забезпечення постійного лікування дитини, що дійсно потребує витрат. Отже, дана обставина безумовно враховується судом при вирішенні справи по суті, тому доводи позивача і її представника, що надані медичні документи датовані 2018 і 2021 роком та безпосередньо не підтверджують розмір понесених відповідачем витрат на лікування дитини від іншого шлюбу суд відхиляє. 44. Однак, заслуговують на увагу доводи позивача і її представника, що дитина третьої особи [PERSON] від іншого шлюбу [PERSON] не перебуває на повному утриманні відповідача [PERSON] , адже батько дитини сплачує третій особі кошти на її утримання, як аліменти. Суд відхиляє доводи третьої особи, що договір між нею та батьком дитини щодо сплати аліментів на дитину не посвідчений нотаріально і не має юридичної сили, тому не є належним доказом, адже у судовому засідання 19 січня 2024 року [PERSON] визнала, що кошти від колишнього чоловіка все ж отримувала і договір з ним про аліменти підписала. При цьому, суд не оцінює вказаний договір з точки зору дотримання встановленої законом форми, а до уваги судом приймається саме отримання коштів третьою особою за цим договором, що свідчить про його реальне виконання і досягнення сторонами цього договору згоди з усіх істотних умов цього договору. Безумовно, дитина [PERSON] проживає зі своєю матір`ю [PERSON] , яка перебуває із відповідачем [PERSON] у шлюбі, тобто відповідач проживає у сім`ї і турбується про добробут усіх її членів, однак у суду відсутні підстави беззаперечно стверджувати, що дитина третьої особи повністю перебуває на його утриманні, адже батько дитини виконує свій обов`язок щодо її утримання шляхом сплати коштів, як аліментів, матері дитини. Також є обґрунтованими доводи позивача і її представника в тому, що [PERSON] не утримує своїх батьків, адже вони є пенсіонерами і отримують пенсію за віком у розмірі, визначеному законодавством України, судове рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання своїх батьків відсутнє. 45. У даній справі позивач пред`явила позов до колишнього чоловіка (відповідача) про стягнення аліментів на їх спільну дитину, однак відповідач після розлучення з позивачем створив нову сім`ю із третьою особою і у них також народилась дитина, водночас відповідач добровільно (без судового рішення) сплачує кошти для позивача на утримання спільної дитини. Враховуючи те, що розмір аліментів, який просить стягнути з відповідача позивач, впливатиме та суб`єктивні права та обов`язки дружини відповідача і їх спільної дитини, адже вони проживають однією сім`єю, мають спільні права та обов`язки, у них спільний бюджет, тому судом й було ухвалено рішення про залучення [PERSON] до участі у справі. 46. Зміст положень ч. 2 ст. 182 СК України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» свідчить про те, що з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим, ніж 1416,50 грн. (2833,00 * 50%), а у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів - мінімальний рекомендований розмір аліментів становить 2833,00 грн. Зміст положень ч. 2 ст. 182 СК України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» свідчить про те, що з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 1598,00 грн. (3196,00*50%), а у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів - мінімальний рекомендований розмір аліментів становить 3196,00 грн. 47. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що [PERSON] отримав у 2023 році дохід у розмірі 933956,23 грн. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі однієї четвертої частини від усіх його доходів щомісячно, тобто у разі задоволення позовних вимог позивача розмір аліментів щомісячно становив би орієнтовно 19458,00 грн. (933956,23 / 12 / 4). Разом з тим, відповідач має від іншого шлюбу дитину у якої вроджені вади здоров`я, дитина потребує лікування, він є військовослужбовцем і несе значні витрати на своє власне утримання по захисту Батьківщини, тому суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в розмірі 1/10 частини його заробітку, що орієнтовно буде становити щомісячно 7783,00 грн. (933956,23 / 12 / 10). 48. Суд звертає увагу позивача на те, що за змістом ч. 1 ст. 183 СК України саме суд визначає частку заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитини. Законодавець лише у справах наказного провадження про стягнення аліментів на одну дитину імперативно визначив їх розмір - одна чверть (ч. 5 ст. 183 СК України), однак дана справа розглядається в порядку позовного провадження і положення цієї норми матеріального права можуть бути лише орієнтиром при визначенні судом розміру аліментів. 48. Суд звертає увагу сторін, що наведений розрахунок є орієнтовним, адже точний розмір аліментів буде визначений уповноваженим органом під час виконання виконавчого документа. 49. Визначаючи розмір аліментів саме в розмірі 1/10 частини доходу відповідача, суд виходить із відомостей, які зазначені у довідці про його дохід від 27 грудня 2023 року. Водночас, у разі зміни обставин, як позивач, так і відповідач не позбавлені можливості звернутись до суду в порядку ст. 192 СК України щодо зміни розміру аліментів. 50. Таким чином, відповідач працездатного віку, проходить військову службу і має стабільний і достатній дохід, тому суд приходить до висновку, що він буде спроможний сплачувати аліменти у розмірі 1/10 частини свого доходу на спільну з позивачем дитину навіть за наявності ще однієї дитини від нового шлюбу, при цьому відомості про незадовільний стан його здоров`я у матеріалах справи відсутні. Такий розмір аліментів є справедливим, виваженим і розумним, відповідатиме інтересам та потребам неповнолітньої дитини, буде необхідним та достатнім для належного її виховання та утримання, забезпечення її належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. 51. При вирішенні справи суд враховує рівність батьківських обов`язків, дотримання справедливого балансу між захистом прав дитини, правами відповідача і позивача, а також правами третьої особи, яка також має з відповідачем спільну дитину. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 52. Встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, дають суду підстави для висновку, що позовна заява є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню, однак частково з підстав, які зазначені у мотивувальній частині рішення суду. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довела правомірність своїх вимог. 53. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003). VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 54. Позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач [PERSON] - на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (є військовослужбовцем). 55. У зв`язку з тим, що як позивач, так і відповідач звільнені від сплати судового збору при розгляді даної цивільної справи, тому враховуючи положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, роз`яснення абз. 2 п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. ІХ. ЩОДО НЕГАЙНОГО ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ 56. На підставі ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у даній справі у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial