Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

26.10.2023 року [PERSON] в особі представника - адвоката Богач А.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 15.11.1980 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Виконавчим комітетом Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, актовий запис № 9, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Спільні діти сторін станом на теперішній час досягли свого повноліття. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що з моменту укладення шлюбу, сімейне життя позивача з відповідачем складалося добре, проте потім почали виникати непорозуміння. Протягом тривалого часу і донині, сім`я у своєму розумінні, яка така розпалася і відновити подружні стосунки неможливо, так як в родині позивача та відповідача втрачено почуття любові та довіри, взаєморозуміння, тощо. Кожен з них, живе своїм окремим життям. Сторони не проживають разом вже більше 19 років. Станом на теперішній час, укладений шлюб між сторонами носить виключно формальний характер. Позивач не має можливості у позасудовому порядку розірвати шлюб, так як з відповідачем тривалий час відносин та спілкування не підтримував. Ухвалою суду від 26.10.2023 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач [PERSON] у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подала, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Богач А.О. не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.11.1980 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис за № 9 (а.с. 9). Спільні діти сторін станом на теперішній час досягли свого повноліття. На момент подачі позовної заяви сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати його прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Таким чином, враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час (19 років) мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати під час подачі позову до суду, то розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судом не проводиться.

Outcome: approved