Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 36925,29 дол. США, заборгованість за відсотками у розмірі 2818,11 дол. США, а також витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 23.05.2007 АТ «Укрсоцбанк» та відповідачка уклали договір кредиту № 23-22/345ж на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 47734,15 доларів США. Рішенням № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 було прийнято рішення щодо припинення АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», де в п.п. 1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з 15.10.2019. 12.08.2022 позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту АТ «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі, визначеній договором. В порушення умов договору відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 05.07.2023 має заборгованість, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 36925,29 дол. США, заборгованість за відсотками у розмірі 2818,11 дол. США. Таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати дострокового стягнення з відповідачки заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками, пені за невиконання умов договору. Представник позивача разом з позовною заявою подала клопотання, в якому підтримала позов та просила його задоволити в повному обсязі. Розгляд справи у всіх судових засіданнях просила проводити без участі представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів. У разі повторної неявки відповідачки просила ухвалити заочне рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавала, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 58, 73). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 10.11.2023 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 28.11.2023 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду. 12.12.2023 представник позивача подав до суду клопотання про долучення доказів (а.с. 59-68). Від відповідачки будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, як і не повідомляла вона про причини своєї неявки в судові засідання. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК\~України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Відповідачка відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надала, хоча була повідомлена про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачка, хоча і була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву на позов не подавала, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 23.05.2007 між [PERSON] та АКБ СК «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту № 23-22/345ж, за умовами якого банк надав відповідачці у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання з кінцевим строком погашення до 22.05.2032 грошові кошти у сумі 33250,00 доларів США зі сплатою 12,70 % річних на наступні цілі: купівля житлового будинку (а.с. 5-9). 20.10.2008 між [PERSON] та АКБ СК «Укрсоцбанк» була укладена додаткова угода про внесення змін до договору № 23-22/345ж від 23.05.2007, відповідно до умов якої з 20.10.2008 встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 14,00% (а.с. 10). За заявою про видачу готівки № 49-020 від 24.05.2007 [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 33250,00 доларів США, що на дату видачі було еквівалентно 167912,00 грн. (а.с. 62). Відповідно до заяви [PERSON] до голови правління АТ «Укрсоцбанк» від 20.12.2018 вона зазначила, що станом на 20.12.2018 її фінансовий стан вкрай тяжкий і вона не має активів для погашення заборгованості за договором № 23-22/345ж від 23.05.2007, а тому просить розглянути питання щодо врегулювання її кредитної заборгованості будь-яким чином на розсуд АТ «Укрсоцбанк». Претензій до банку не має (а.с. 63). 20.12.2018 між [PERSON] та АТ «Укрсоцбанк» укладено додаткову угоду до договору кредиту № 23-22/345ж від 23.05.2007, згідно з якою сторони домовилися встановити з 20.12.2018 фіксовану процентну ставку за користування кредитом у розмірі 0,01 % (п. 1). Згідно п. 2 додаткової угоди станом на дату укладання цієї угоди загальна сума заборгованості позичальника за договором складає 47734,15 доларів США. Відповідно до п. 4 додаткової угоди сторони погодили, що у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником умов п. 3 додаткової угоди, ця додаткова угода втрачає свою чинність і виконання позичальником умов договору повинно здійснюватися у порядку та на умовах, передбачених договором без врахування умов цієї додаткової угоди. Відповідно до розрахунку вимог банку у зв`язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором № 23-22/345ж від 23.05.2007 станом на 05.07.2023 остання має заборгованість за кредитом у розмірі 36925,29 дол. США та заборгованість за відсотками у розмірі 2818,11 дол. США (а.с. 11-13). 07.07.2023 позивачем на адресу відповідачки направлялась вимога про усунення порушень згідно якої банк вимагає від позичальника у шістдесятиденний строк сплатити заборгованість по кредиту, відсотках за користування кредитом (а.с. 14, 15). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. В ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612\~ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивач покладені на нього зобов`язання за кредитним договором № 23-22/345ж від 23.05.2007 виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці у користування кредитні кошти. Разом з тим, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 05.07.2023 складається із заборгованості за кредитом у розмірі 36925,29 дол. США та заборгованості за відсотками у розмірі 2818,11 дол. США. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачка суду не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування нею наданими їй банком кредитними коштами, а також не подала будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачка істотно порушила умови укладеного з позивачем договору № 23-22/345ж від 23.05.2007, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашала кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позов АТ «Сенс Банк» є обґрунтованим, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитом у розмірі 36925,29 дол. США та заборгованість за відсотками у розмірі 2818,11 дол. США. Розподіл судових витрат: відповідно ч. 1 ст. 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 21712,78 грн. (а.с. 4). На підставі викладеного, ст. 1, 3, 207, 509, 526, 527, 530, 549, 610, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. 12, 141, 178, 211, 247 ЦПК України та

Outcome: approved