Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА КП «Теплокомуненерго» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] , якій просить стягнути з відповідача заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних, понесений судовий збір в загальній сумі 73997,91 грн. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що КП «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради Кіровоградської області є підприємством, яке надає власником житлових приміщень послуги з теплопостачання за рахунок власних та залучених коштів. Між позивачем та відповідачем виникли цивільно-правові відносин, про що свідчить відкритий особовий рахунок на ім`я відповідача № [NUMBER] . Споживач, на ім`я якого відкрито особистий рахунок отримує, користується та сплачує за спожиту теплову енергію, що свідчить пор наявність усного договору, КП «Теплокомуненерго» постачає теплову енергію, а споживач отримує дану послугу. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли зобов`язання на підставі усного правочину. Відповідач мешкає в квартирі, яка належить до приватного житлового фонду, квартира опалюється КП «Теплокомуненерго» з моменту прийняття багатоквартирного будинку в експлуатацію. Проте, відповідач, в порушення умов договору не сплачує вартість отриманої теплової енергії, в наслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 69413,84 грн. станом на 01.01.2022 рік. Просить стягнути з відповідача заборгованість за отриману теплову енергію в розмірі 69413,84 грн., 3% річних в сумі 1304,88 грн. та індекс інфляції в сумі 3279,19грн., судові витрати в розмірі 2481,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, правом надати відзив не скористався. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.11.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Згідно довідки-розрахунку по розрахункам за послуги теплопостачання, особовий рахунок № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , на 01.01.2022 року зазначена заборгованість в розмірі 69 413,84 грн. Згідно розрахунку за адресою [ADDRESS] нарахована 1304,88грн. - 3% річних та 3979,19 грн. - індекс інфляції. Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 06.12.2018 року №754 встановлено скореговані тарифи КП «Теплокомуненерго» на послугу з централізованого опалення та теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для населення. ОЦІНКА СУДУ Судом встановлено, що відповідач, як власник/наймач та члени його родини зареєстровані за адресою [ADDRESS] , користується послуги з надання теплопостачання, про що свідчить відкритий на ім`я відповідача особистий рахунок та періодичні платежі, які були сплачені відповідачем. Таким чином, між відповідачем та позивачем дійсно було укладено усний договір, відповідно до якого позивач надає послуги з опалення житлового приміщення відповідача, а останній повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати надані послуги. Позивачем, як постачальником теплової енергії умови договору щодо надання послуг з централізованого опалення виконані в повному обсязі, проте, відповідач, в порушення умов договору, не сплачував щомісячні платежі за надані послуги та як наслідок утворилася заборгованість, яка станом на 01.01.2022 року складає 69413,84 грн. НОРМИ ПРАВА Відповідно до ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`на споживача покладено обов`язок, серед іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За змістом ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки,обсягу,температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Виходячи з викладеного, вбачається, що законодавець передбачає дві форми правочину: усну та письмову. У тих випадках, коли закон не встановлює обов`язковість певної форми, сторони можуть обирати її на власний розсуд, але в межах чинного законодавства. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Таким чином, між сторонами було укладено усний договір про надання послуг з теплопостачання. Частиною 1статті 509 ЦК України, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1ст. 901 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, право відношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України)вимагати сплату грошей за надані послуги. Тобто, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14 листопада 2011 року у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 року у справі №6-68цс12 та від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13. Позивач, окрім суми заборгованості, також просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 1304,88 грн. та індекс інфляції в сумі 3279,19 грн. Суд погоджується з обґрунтованим розрахунком розміру інфляційних нарахувань та 3 % річних, що доданий позивачем до позовної заяви. Відповідачем наданий позивачем розрахунок інфляційних нарахувань та 3 % річних не спростовано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України,у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved