Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-банк» (далі - АТ «Альфа-банк») про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. від 30 серпня 2021 року № 25316 про стягнення з [PERSON] в користь АТ «Альфа-банк» заборгованості за кредитним договором, таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року справу передано на розгляд Рожищенському районному суду Волинської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Згідно з ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 28 грудня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву і призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Позов обґрунтовується тим, що 14 серпня 2020 року між АТ «Альфа-банк» і [PERSON] укладено кредитний договір № 491031918. 30 серпня 2021 року приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. видано виконавчий напис № 25316 про стягнення з [PERSON] в користь АТ «Альфа-банк» заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 27947,24 грн. 27 вересня 2021 року на підставі цього виконавчого напису відкрито виконавче провадження під № [NUMBER]. Зазначає, що спірний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки нотаріус не пересвідчився в безспірності заборгованості. Посилається також на те, що кредитний договір № 491031918 нотаріально не посвідчувався. На цих підставах [PERSON] просить визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. У відзиві на позов значиться про те, що 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-банк» затверджено рішення про зміну найменування юридичної особи на Акціонерне товариство «Сенс банк» (далі - АТ «Сенс банк»). Відповідач заперечує щодо заявленого [PERSON] позову, вважає його безпідставним і спрямованим на ухилення виконання грошового зобов`язання. Так, сама по собі незгода боржника з розміром заборгованості та її розрахунком не є підставою для визнання заборгованості спірною. Будь-яких доводів щодо неправильного обчислення сум заборгованості [PERSON] не наведено, свого розрахунку заборгованості не подано. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , будучи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. До суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача, будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. У відзиві на позов АТ «Сенс банк» сформовано клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Волинської області Бригіда В.О. та приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С., у судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомляли. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Згідно із копією виконавчого напису від 30 серпня 2021 року № 25316, вчиненого на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік), приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. запропоновано стягнути із [PERSON] на користь АТ «Альфа-банк» заборгованість за кредитним договором від 14 серпня 2020 року № 491031918 за період з 26 лютого 2021 року по 17 червня 2021 року в розмірі 27947,24 грн., з яких: 1280,60 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 2736,65 грн. - прострочена заборгованість за комісією та процентами, 23929,99 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту. Копією постанови приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженка І.С. від 27 вересня 2021 року про відкриття виконавчого провадження під № [NUMBER] підтверджено, що на примусовому виконанні перебуває вказаний виконавчий напис. З копії витягу з державного реєстру банків від 2 грудня 2022 року № В/27-0010/103281 вбачається, що 1 грудня 2022 року внесено запис про зміну найменування АТ «Альфа-банк» на АТ «Сенс банк». Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ч. 1 ст. 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З системного аналізу вказаних норм слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону в такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений позивачем [PERSON] виконавчий напис вчинений нотаріусом 30 серпня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався нотаріально посвідчених договорів. У позові [PERSON] зазначив, що не укладав нотаріально посвідченого кредитного договору з відповідачем, а також посилався на неподання відповідачем нотаріусу документів на підтвердження безспірності заборгованості позивача. З копій анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-банк» від 14 серпня 2020 року, акцепту на укладання угоди про надання кредиту № 491031918 від 14 серпня 2020 року, оферти на укладання угоди про надання кредиту № 491031918 від 14 серпня 2020 року, укладених між [PERSON] та АТ «Альфа-банк» вбачається, що такі нотаріально не посвідчені. Такі обставини не спростовано відповідачем. Крім цього, з наданих суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. Тому, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису від 30 серпня 2021 року № 25316 таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved