Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 24.12.2003р. йому на праві власності належить 1/5 частка квартири за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками вказаної квартири вказано: його батька [PERSON] , матір [PERSON] , сестру [PERSON] та племінницю [PERSON] . У вказаному Свідоцтві прізвище заявника записане як « [PERSON] », прізвища батьків - як « [PERSON] » та « [PERSON] », однак згідно інших правовстановлюючих документів прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». [INFO] померла матір заявника, а [INFO] помер батько. Розходження у написанні прізвищ зумовлені неоднаковим перекладом з російської прізвища « [PERSON] », коли батькам переклали його як « [PERSON] ». « [PERSON] ». а заявнику як « [PERSON] ». Внести зміни до Свідоцтва про право власності на житло від 24.12.2003р. заявник не має можливості, оскільки воно посвідчувалося Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, яке є припиненим, та оскільки двоє з п`яти співвласників є померлими. Оскільки відсутня можливість вирішення питання у позасудовому порядку, заявник вимушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, проте представник заявника звернувся до суду із заявою, відповідно до якої вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд заяву задовольнити та справу розглядати за їх відсутністю. Заінтересовані особи [PERSON] та\~ [PERSON] звернулись до суду із заявою про визнання обставин викладених [PERSON] , просили заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити, а справу розглядати за їх відсутністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява [PERSON] про встановлення\~факту належності\~правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, посвідченого 24.12.2003р. Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за №3-20389, [PERSON] на праві власності належить 1/5 частка квартири за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками вказаної квартири вказано: [PERSON] (батько заявника), [PERSON] (матір заявника), [PERSON] (сестра заявника), [PERSON] (племінниця заявника). Право власності на зазначену квартиру було зареєстроване в ОМБТІ та РОН 05.03.2004р. за №470пр. стор. 110 р.1368. У вказаному Свідоцтві прізвище заявника записане як « [PERSON] », прізвища батьків - як « [PERSON] » та « [PERSON] ». Однак, у паспорті громадянина України № [NUMBER] , виданого 06.02.2023р. органом 5114, у картці платника податків від 14.02.2023р., у довідці про реєстрацію місця проживання від 13.02.2023р., свідоцтві про право на спадщину за законом від 04.03.2023р., прізвище заявника вказано як « [PERSON] ». У свідоцтві про народження заявника, виданому 10.02.1967р. Іллічівським р/б РАЦС його прізвище російською вказане як « [PERSON] », прізвища батьків - як « [PERSON] » та « [PERSON] » [INFO] померла матір заявника, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.09.2005р., серія [NUMBER] , у якому її прізвище вказано як « [PERSON] ». [INFO] помер батько заявника, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.01.2012р., серія [NUMBER] , у якому його прізвище вказано як « [PERSON] ». Розходження у написанні прізвищ зумовлені неоднаковим перекладом з російської прізвища « [PERSON] », коли батькам переклали його як « [PERSON] », « [PERSON] », а заявнику як « [PERSON] ». Позасудовим шляхом виправити дану помилку заявник не має можливості, що і стало підставою для звернення до суду.. У відповідності до п. 1 ст. 293 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] Свідоцтва про право власності на житло, посвідченого 24.12.2003р. Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за №3- 20389, за яким [PERSON] на праві власності належить 1/5 частка квартири за адресою: [ADDRESS] , де його прізвище записане як « [PERSON] ». Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.\~ Суд вважає,\~що вище\~наведені докази\~достовірно підтверджують\~той факт,\~що Свідоцтва\~про право\~власності на\~житло,\~посвідченого 24.12.2003р.\~Управлінням житлово-комунального\~господарства Одеської\~міської ради,\~зареєстрованого і\~записаного у\~реєстрову книгу\~за №3-\~20389,\~за яким\~ [PERSON] на\~праві власності\~належить 1/5\~частка квартири\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~належить [PERSON] . Встановлення факту належності вказаних документів для заявника має юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей в написанні прізвища її померлого брата, позбавляє її можливості в оформлені спадкових прав. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved