Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

29 червня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу зі [PERSON] , мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2005 року. Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей. Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони різні за характерами люди з різними поглядами на життя. Сімейні стосунки між сторонами припинені влітку 2022 року та більше не поновлювалися. Позивачка наполягає, що подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Кучерук Т. М в останнє судове засідання не з`явилися, до суду подали заяву, в якій просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, на розірванні шлюбу наполягали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Карун В. П. у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірванні шлюбу. Вислухавши доводи позивачки на попередніх засіданнях, пояснення представника відповідача, прийнявши до уваги позицію представника відповідача та визнання ним позову, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції актовим записом № 90, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 12 серпня 2005 року, копія якого додана до матеріалів справи. Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких додані до матеріалів справи. Позивачка у судовому засіданні повідомила, що діти проживають разом з нею. Проти вказаної обставини відповідач, його представник не заперечували. Позивачка у судовому засіданні вказала, що сімейні стосунки між сторонами припинені та більше не поновлювались. Відповідач, його представник проти вказаної обставини заперечень не подали. Спір про місце проживання дітей відсутній. Також, судом встановлено, що фактично підстав вважати можливим збереження сім`ї немає, шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, проти чого не надали заперечень відповідач та його представник. Намірів на відновлення сімейних стосунків позивачка не має, наполягає, що вони з відповідачем різні за характером люди з різними поглядами на життя. Відповідач, його представник жодних заперечень проти доводів позивачки суду не подали. Суд враховує, що відповідно до ч. 1\~ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України\~встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зважаючи, що відсутні будь-які підстави для примирення сторін, за строк, наданий судом для примирення, примирення не відбулося, подружжя фактично припинило шлюбні стосунки, враховуючи категоричну позицію позивачки про необхідність розірвання шлюбних відносин, та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх дітей.

Outcome: approved