Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

21.11.2023 до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування поданого позову вказано, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюб, від якого у них народився спільний син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між сторонами не склалось, у зв`язку із чим за рішенням суду від 15.07.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Спільна дитина залишилась проживати разом із позивачкою. При цьому відповідач матеріального забезпечення на утримання дитини не надавав, у зв`язку із чим позивачка була змушена звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини. Судовим наказом Славутського міськрайонного суду від 01.09.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01.09.2017 року. З часу присудження аліментів на утримання дитини пройшло вже 6 років, однак сума, яка стягується із відповідача, станом на 2023 рік є недостатньою. Дитина потребує фізичного, інтелектуального, морального та культурного розвитку, якими позивач намагається забезпечити дитину самотужки. Будь-якої сторонньої матеріальної чи моральної допомоги від відповідача не надходить. Окрім того, дитина потребує вартісного лікування. Позивачка є офіційно працевлаштованою, однак того доходу, який вона отримує, не вистачає на лікування дитини. Позивачу відомо, що відповідач вступив до лав Збройних Сил України, а відтак є офіційно працевлаштованим, на утриманні непрацездатних батьків або інших дітей не має, у зв`язку із чим позивачка звернулась до суду та просила змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми 1500 грн та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини. Ухвалою суду від 29.11.2023 року у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 18.12.2023. 18.12.2023 розгляд справи було відкладено на 22.01.2024 у зв`язку із неявкою усіх учасників справи до суду. 22.01.2024 в судовому засіданні позивач [PERSON] поданий позов підтримала. Повідомила, що спільного із відповідачем сина вона виховує та утримує самотужки. [PERSON] не забезпечує дитину в достатній мірі матеріально, а також не спілкується із сином. Від бабусі вона дізналась, що на даний час відповідач проходить військову службу у Збройних Силах України, а тому має змогу забезпечувати свого сина матеріально. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився та про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подавав, у зв`язку із чим протокольною ухвалою суду від 22.01.2024 було постановлено проводити заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України, передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить відповідна копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с. 7). На підставі судового наказу Славутського міськрайонного суду від 01.09.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн., щомісячно, до досягнення повнолітня дитиною, починаючи стягнення із 01.09.2017 року (а.с. 10). Згідно рішення Славутського міськрайонного суду від 15.07.2019 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 12 -13). З довідки про доходи від 17.11.2023 № 01-21/443 вбачається, що [PERSON] з листопада 2022 року по жовтень 2023 року отримала заробітну плату за основним місцем роботи Славутська гімназія «Успіх» Славутської міської ради у сумі 142960,78 грн. (а.с. 14). З медичних виписок з історії хвороби слідує, що [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: «Наслідки пологової краніоспінальної травми, порушення ЦНС, лівобічний геміпарез, сліпота лівого ока» (а.с. 16, 17, 18, 19). У зв`язку із наявним захворюванням [PERSON] , [INFO] , проходив лікування у «Міжнародній реабілітаційній клініці Козявкіна» у м. Трускавець: з 14.11.2021 по 26.11.2021, з 15.05.2022 по 27.05.2022, з 30.10.2022 по 11.11.2022, з 18.06.2023 по 30.06.2023 (а.с. 16-19). Вартість лікування згідно квитанції від 31.10.2022 становила 21270 грн. за курс (а.с. 20). Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, працевлаштований, не має на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, стягнень за іншими виконавчими документами не має, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі, який визнає відповідач, а саме: з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти у розмірі частки всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення ним повноліття, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Також судом береться до уваги той факт, що відповідач [PERSON] , достовірно знаючи про наявність позову до нього, проти позовних вимог не заперечив. Про обставини, які унеможливлюють сплату ним аліментів у заявленому позивачкою розмірі, не повідомив. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом береться до уваги, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved