Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

24.10.2023 року позивач [PERSON] , звернулась з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частина усіх видів заробітку ( доходу ) відповідача щомісячно, але не менша 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання даного позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони мають спільну [PERSON] ,, [INFO] , Шлюб між сторонами розірвано, сторони мешкають окремо, разом із позивачем проживає дочка. Відповідач повинен утримувати дочку та аліменти в розмірі в розмірі 1/3 частина усіх видів заробітку ( доходу ) відповідача буде необхідним і достатнім для розвитку та утримання дитини. Ухвалою суду від 27.10.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. В установлений строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02.10.2023 року розірвано. Під час шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії і- [NUMBER] . Сторони мешкають окремо, разом із позивачем проживає дочка [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дитину встановлюється кожен рік ЗУ «Про бюджет» Відповідач не працює (доказів суду не надано), інших утриманців не має. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи із дати звернення у суд із даним позовом до досягнення дитини повноліття. Підстави для стягнення аліментів в розмір 1/3 частини усіх видів доходу відповідача, суд не вбачає, оскільки вказаний розмір є не доведеним. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 6000, 00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано договір про надання професійної правничої допомоги від 24.10.2023 року та квитанцію серії ААЗ №893116 на суму 6000, 00 грн., а отже суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 6000, 00 грн. витрат на правову допомогу. За змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial