Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Від Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до Зміївського районного суду Харківської області надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2018 по 31.01.2023, станом на 31.01.2023, в розмірі 18 078 грн 75 коп. та суми сплаченого судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС здійснює свою господарську діяльність відповідно до Статуту, Положення про Зміївську ТЕС, ліцензій, публічного індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, публічного індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) та публічного індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води (без обслуговування внутрішньобудинкових систем), що розміщені на офіційному сайті ПАТ "Центренерго" http://www.centrenergo.com, відповідно до Закону України "Про житлово- комунальні послуги". Пунктами 1.2 та 1.3 "Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг", затвердженому наказом Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства від 25.04.2005 № 60 передбачено, що виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС відноситься до суб`єкту господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого теплопостачання, водопостачання та водовідведення. 01.10.2021 між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) № 3903, відповідно до умов якого позивач (виконавець) зобов`язався своєчасно надавати відповідачу (споживачеві) послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем), а відповідач (споживач) зобов`язався оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором, а також здійснювати оплату за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. З часу укладання вказаного договору № 3903 від 01.02.2021 Зміївською ТЕС відповідачу [PERSON] надаються послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем), здійснюється абонентське обслуговування за особовим рахунком № [NUMBER] , на якому обліковується житлове приміщення, а саме, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, у період з 01.10.2021 по 31.01.2023 відповідачу [PERSON] за вказаною адресою надавались послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Між Зміївською ТЕС ПАТ "Центренерго" та відповідачем [PERSON] відсутній письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, проте позивачем такі послуги надаються, а відповідач [PERSON] ними користується, від них не відмовляється, а тому зобов`язаний проводити їх оплату. Відповідач [PERSON] вчасно не здійснює оплату наданих послуг, внаслідок чого за період 01.10.2021 по 31.01.2023 виникла заборгованість, яка, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, складає 18 078 грн 75 коп., що підтверджується відповідним розрахунком. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.04.2023 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. 05.06.2023 та 08.06.2023 відповідач [PERSON] подав заяви, в яких позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Крім того, ним 01.06.2023, в рахунок заборгованості за комунальні послуги в добровільному порядку, було сплачено заборгованість у розмірі 10 000 грн 00 коп., в тому числі: оплата за опалення - 6 000 грн 00 коп.; оплата за гарячу воду - 2 000 грн 00 коп.; оплата за холодну воду - 1 000 грн 00 коп.; оплата за стоки - 1 000 грн 00 коп. Отже, розмір заборгованості за комунальні послуги, станом на 02.06.2023 складає 8 078 грн 75 коп. Відповідно до положень статей 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки я визнав позов до початку розгляду справи по суті, просив повернути позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету та стягнути з нього на користь ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївська ТЕС на відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 684 грн 00 коп. 26.12.2023 представник позивача О. Срібна подала до суду заяву/клопотання, в якій вказала, що після відкриття провадження відповідачем було сплачено суму основного боргу в сумі 18 032 грн 15 коп., не сплаченими залишилися - 37 грн 61 коп. інфляційних витрат, - 8 грн 98 коп. трьох відсотків річних та судового збору в сумі - 2 684 грн 00 коп. В бухгалтерії відділу житлово-комунальних послуг Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" відсутня інформація про сплату 37 грн 61 коп., інфляційних витрат, - 8 грн 98 коп. трьох відсотків річних та судового збору в сумі - 2 684 грн 00 коп. Просила не стягувати заборгованість в сумі 18 032 грн 15 коп. основного боргу в зв`язку зі сплатою відповідачем після відкриття провадження по справі; стягнути з відповідача на користь позивача 37 грн 61 коп. інфляційних витрат, - 8 грн 98 коп. трьох відсотків річних та судового збору в сумі - 2 684 грн 00 коп., просила провести розгляд справи без участі представника позивача та задовольнити уточнені позовні вимоги. Учасники справи в судове засідання не з`явились. В зв`язку з неявкою судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви та докази, надані в обґрунтування позову, суд встановив наступне: Згідно паспорта серія [NUMBER] , Довідки Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області № 6301.6.3-7145/63.3-23 від 2.04.2023 відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5-6, 19, 22-23). Згідно Довідки Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" № 08/124 від 21.03.2023, особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] відкритий на ім`я [PERSON] (а. с. 15). 01 жовтня 2021 року між ПАТ "Центренерго" в особі заступника директора теплової електростанції відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" Н. Чередниченко, що діє від імені ПАТ "Центренерго" на підставі довіреності № 3/22 від 04.01.2021, та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 3903 з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудикових систем) у квартирі, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов укладеного договору, відповідач зобов`язався оплачувати надані комунальні послуги в установлений строк (а с. 8-10). Згідно розрахунку оплати за надані комунальні послуги по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість відповідача станом на 31.01.2023 становить 18 032 грн 15 коп., а з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних, сума заборгованості складає 18 078 грн 75 коп. (а. с. 11-13, 14). Згідно до квитанції № 0000044877 від 01.06.2023 про сплату заборгованості за комунальні послуги відповідачем [PERSON] в рахунок заборгованості за комунальні послуги в добровільному порядку, було сплачено заборгованість у розмірі 10 000 грн 00 коп., в тому числі: оплата за опалення - 6 000 грн 00 коп.; оплата за гарячу воду - 2 000 грн 00 коп.; оплата за холодну воду - 1 000 грн 00 коп.; оплата за стоки - 1 000 грн 00 коп. (а. с. 28, 30). Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне: Відповідно до ч. 1 - 4 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В силу статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 статті 319, ч. 1 статті 322 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 статті 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (далі-Закон) визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (пункт 5 ч. 1 статті 1 Закону). За змістом п. 6, п. 13 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний споживач. Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно ч. 1 статті 2 Закону, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно п. 2 ч. 1 статті 5 Закону, до комунальних послуг відносяться послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 5 ч. 2 статті 7 Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства. Згідно статті 9 Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 8 Закону, виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем належними й допустимими доказами підтверджено виникнення між сторонами правовідносин, пов`язаних з наданням комунальних послуг, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань щодо оплати інфляційних витрат - 37 грн 52 коп. та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання - 8 грн 98 коп. Відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав дя його задоволення. За змістом статей 264, 265 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Відповідач [PERSON] визнав позов до початку розгляду справи по суті, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і, відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до положень статей 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, належить повернути позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету та стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 342 грн 00 коп. (а. с. 4). На підставі викладеного,

Outcome: approved