Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Кузів Л. В. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 11605 грн. Заявлені вимоги обґрунтовувала тим, що у шлюбі сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2018 шлюб між сторонами розірвано, та дітей залишено проживати з матір`ю. Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06.12.2018 збільшено розмір аліментів на утримання дітей, стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі 1600 грн, на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно виписок амбулаторної картки хворого [PERSON] , починаючи з 01.02.2022 дитина хворіє на рецидивуючий бронхіт, алергічний риніт, токсокароз, потребує постійного лікування, вартість якого становить 7998 грн. Син [PERSON] в 2021 році лікувався в ОДКЛ з діагнозом струс головного мозку. На обстеження (аналізи) дітей позивачка витратила 3932 грн. Також діти постійно проходять огляди в офтальмолога та носять окуляри, вартість огляду і лікування становить 4720 грн. Крім того, позивачка придбала для сина [PERSON] мобільний телефон «Самсунг», вартістю 6559 грн. Відповідач участі в лікуванні чи інших додаткових витратах на дітей не приймає. Таким чином, позивачка понесла додаткові витрати на загальну суму 23209 грн, тому відповідач як батько дітей, має відшкодувати половину понесених витрат у сумі 11605 грн. Представник позивачки в поданій суду заяві просила справу розглянути у відсутності сторони позивачки, позов підтримала, просила його задоволити, не заперечувала в разі неявки в судове засідання відповідача щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Установлено, що сторони є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2018 року розірвано шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Малолітніх дітей залишено проживати з матір`ю (а.с.3). Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2018 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1600 грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення дітьми повноліття (а.с.4-6). За змістом копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3927 соматичного відділення №1 МДП, [PERSON] установлено діагноз: рецидувуючий обструктивний бронхіт. ДН 1. Алергічний риніт, стадія загострення. Загроза розвитку бронхіальної астми. Токсокароз (а.с.13). Згідно довідки лікаря [PERSON] від 25.05.2023 (а.с.14), [PERSON] , [INFO] потребує постійного лікування. Також діти [PERSON] та [PERSON] лікуються в офтальмолога, носять окуляри, що підтверджується копіями чеків за 2022-2023 роки магазину «Оптика «Горизонт» (а.с.20, і зв.ст.). На обстеження та лікування малолітніх дітей позивачка витратила коштів на загальну суму 16650 грн. При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) Верховний Суд виснував, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням рівності та обов`язку обох батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача додаткових витрат на малолітніх дітей в розмірі 8325 грн, які підтверджуються належними та допустимими доказами. Щодо додаткових витрат на придбання мобільного телефону. На переконання суду позовна вимога в частині придбання для сина [PERSON] мобільного телефону марки Самсунг, вартістю 6559 грн не підлягає задоволенню, оскільки такі витрати не можна віднести до витрат, пов`язаних з особливими обставинами та спрямованими на розвиток здібностей дитини. Крім того, відсутні докази, що саме дитині придбавався телефон марки Самсунг, і, що саме дитина його використовує в діяльності, яка спрямована на розвиток здібностей дитини, комунікації, навчання тощо. У витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. Такі висновки відповідають правовій позиції, що викладена у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 569/6838/15-ц, від 26 серпня 2020 у справі № 336/1488/19. Відтак позов в цій частині не підлягає до задоволення. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. З відповідача слід стягнути на користь позивачки додаткові витрати, понесені останньою на лікування та обстеження малолітніх дітей в розмірі 8325 грн. З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути 1073,60 грн судового збору в дохід державного бюджету. На підставі наведеного, відповідно до ст. 185 СК України,

Outcome: approved