Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

У червні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог, позивача вказує, що його баба [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , протягом 2018 - 2020 років. Вона мала житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . У зазначеному будинку до 2018 року вона постійно проживала разом із своєю матір`ю [PERSON] , лише в останні роки свого життя переїхала на постійне проживання в [ADDRESS] вона періодично навідувала та тимчасово в ньому проживала в літні періоди. [INFO] в м. Носівка Чернігівської області [PERSON] померла. За життя [PERSON] заповіту не складала. Після її смерті він зібрав документи для оформлення спадщини та звернувся до нотаріуса і тоді з`ясувалося, що вказаний будинок належить на праві власності [PERSON] , згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 травня 1988 року. За життя, 24 січня 1990 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала спадкове майно - жилий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , своїм дочкам: [PERSON] (рідна баба позивача) та [PERSON] (двоюрідна баба позивача) - порівну. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на час смерті своєї матері [PERSON] постійно проживала з нею, доглядала за нею, здійснила поховання і після смерті матері проживала у вказаному будинку, доглядала та утримувала його, сплачувала комунальні платежі. На її ім`я були оформлені відповідні особові рахунки по наданню комунальних послуг. При цьому [PERSON] спочатку тривалий час постійно, а в кінці життя - періодично тимчасово проживала у вказаному будинку до самої свої смерті. Тобто [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном - зазначеним будинком, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто прийняла спадщину. Інший спадкоємець за заповітом - її сестра [PERSON] не прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки ні в управління, ні в володіння спадковим майном не вступала і не подавала до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За життя, [PERSON] юридично не оформила факт прийняття спадщини і не отримала свідоцтво про право на спадщину на вказаний фактично успадкований будинок від своєї матері [PERSON] Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , до смерті своєї матері [PERSON] . Позивач від спадщини не відмовився, фактично прийняв спадщину після смерті своєї баби [PERSON] . Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлючого документу на будинок на спадкодавця - [PERSON] , яка, хоча і вступила у фактичне володіння і управління спадковим будинком після смерті її матері [PERSON] у 1992 році, але за житття не оформила право власності на спадщину. Позивач просив суд, встановити факт прийняття [PERSON] , [INFO] , спадщини - житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що відкрилася після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 23 червня 2023 року у відкритті провадження у справі відмовлено. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року ухвалу судді Носівського районного суду Чернігівської області від 23 червня 2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2023 року заяву [PERSON] залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача\~Носівської територіальної\~громади в\~особі Носівської\~міської ради\~Чернігівської області\~в підготовче судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» надіслала заяву про розгляд справи без участі представника Носівської міської ради Чернігівської області, вказала, що міська рада позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю та просила розглянути справу у її відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 1 ст.\~206\~ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 20). Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 травня 1988 року належить [PERSON] (а. с. 23). Згідно з копією довідки КП «Носівське БТІ» від 19 травня 2021 року № 115 станом на 31 грудня 2012 року будинок [ADDRESS] зареєстрований на праві власності за [PERSON] (а. с. 25). [PERSON] та [PERSON] є дочками [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження прізвища (а. с. 14, 15, 17, 18). 24 січня 1990 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Носівської державної нотаріальної контори Рекухою Л.І., зареєстровано в реєстрі за № 122, яким належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] заповіла дочкам: [PERSON] та [PERSON] порівну (а. с. 24). Заповіт чинний, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 123). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст. 525 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. З повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 27 грудня 2023 року № 3541/01-17 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилася (а. с. 119, 121). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 22). Згідно з копією довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації [PERSON] , [INFO] , з 27.03.2008 по 04.03.2021 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 38). Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1258, ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] була донькою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 16), а тому є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 21). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З відмітки в паспорті серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 11). Отже, спадкоємцем за правом представлення після померлої [PERSON] є її внук [PERSON] , який фактично прийняв спадщину. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою О.О. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за правом представлення після померлої [INFO] бабусі [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , який був оформлений на [PERSON] (матір [PERSON] ), яка померла [INFO] , в зв`язку з тим, що факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті своєї матері документально не підтверджено, що підтверджується копією постанови від 01 листопада 2021 року (а. с. 39). У зв`язку з тим, що на день смерті [PERSON] діяли ЦК УРСР від 1963 року та Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій України, затверджена наказом МЮ України № 18/5 від 14.06.1994, зареєстрована в Міністерстві юстиції 7 липня 1994 року за № 152/361, а тому [PERSON] згідно абз. 2 п. 113 зазначеної Інструкції вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Отже, факт прийняття спадщини за заповітом [PERSON] після смерті її матері [PERSON] , яка за своє життя вступила в управління та володіння спадковим майном, шляхом збереження заповіту необхідно встановити в судовому порядку, у зв`язку з тим, що нотаріус позбавлена можливості встановити зазначений факт, у зв`язку з відсутністю правовстановлючого документу на будинок на спадкодавця - [PERSON] , яка вступила у фактичне володіння і управління спадковим будинком після смерті матері [PERSON] , але за житття не оформила право власності на спадщину. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2020 року в справі № 348/618/15-ц (провадження № 61-9592св19) вказано, що «згідно з частинами першою, другою статті 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом статті 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). З урахуванням змісту статті 76 ЦПК України прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном може підтверджуватися будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Судовим розглядом встановлено і не оспорюється учасниками справи, що [PERSON] після смерті матері [PERSON] періодично проживала в [ADDRESS] , користувалася будинком, сплачувала рахунки за комунальні послуги, що свідчить про те, що вона фактично вступила в управління спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з положень ст. 549 ЦК УРСР за якою діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що встановлення даного факту має для позивача юридичне значення і потрібне для реалізації спадкових прав, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та встановлення факту прийняття [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Outcome: approved