Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

25 вересня 2023 року представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Новоодеський ВДРАЦС у Миколаївському районі Миколаївської області ПМУМЮ (м. Одеса) про встановлення факту смерті фізичної особи - [PERSON] , [INFO] . У позовній заяві посилався на те, що [PERSON] 1986 року народження є сином [PERSON] 1964 року народження. Батько заявника був призваний до лав ЗС України 05.03.2022 року і проходив службу в військовій частині ВЧ [NUMBER] ( [NUMBER] ) на посаді водія автомобільного відділення взводу забезпечення реактивної артилерійської батареї. 18.03.2022 року, під час виконання завдань у м. Миколаєві о 06.00 годин, в результаті ракетного удару по казармі в/ч [NUMBER] (школа прапорщиків) зник безвісті. На зв`язок з того часу не виходив, хоча не було підстав обривати їх спілкування, тому позивач вважає, що батько загинув. Представник позивача вказує, що така позиція його довірителя підтверджується сповіщенням № 30 від 13.03.2023 року, виданим на ім`я Позивача та сповіщенням № 1140 від 25.07.2022 року виданого на ім`я цивільної дружини батька - [PERSON] . Прочекавши більше ніж пів року, позивач 07.12.2022 року звернувся до ВП №1 Миколаївського РУП з заявою про злочин за ст. 115 ч.1 КК України, а саме: за фактом зникнення батька в результаті ракетного обстрілу по казармі. За даним фактом було порушено кримінальне провадження №12022152020001374 та визнано заявника потерпілою стороною. У ході проведення кримінального провадження було призначено і проведено дві судово генетично-молекулярної експертизи. Відповідно до висновків і порівняння з найденими тілами, батька заявника знайдено так і не було. Як повідомило слідство, відповідно до обставин справи, померлий батько знаходився в епіцентрі вибуху і імовірно рештки тіла не зберігайся. З того часу на час подання позову пройшов 1 рік і 6 місяців. У зв`язку з тим, що смерть настала на території м. Миколаєва, де на той час відбувались бойові дії (є загальновідомим фактом, який згідно ч.3 ст.82 ЦПК України не потребує доказування), отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України - є неможливим через відсутність навіть залишків тіла батька, які ідентифіковані. Відповідно до положень Наказу «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. Оскільки смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, а саме, встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу, а саме: свідоцтва про смерть, згідно вимог чинного законодавства України з подальшим відкриттям спадщини. Встановлення факту смерті батька необхідно заявнику для оформлення спадщини після його смерті. Позивачем було подано заяву в порядку окремого провадження про встановлення факту смерті, однак Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.08.2023 року заява була залишена без розгляду через наявний спір про право з відповідачем. Зважаючи на вищевказане [PERSON] змушений був звернутися до суду із тією ж вимогою у позовному провадженні. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Додав що він і заявник підтримують постійний зв`язок із органом досудового розслідування який здійснює розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні №12022152020001374 і їм відомо що жодних розшукових дій, чи дій спрямованих на ідентифікацію тіл вже не проводиться, усі тіла які можливо було ідентифікувати вже ідентифіковано, не віднайденими і не ідентифікованими залишилися тіла чотирьох осіб, включаючи [PERSON] , які згідно наявних відомостей знаходилися у епіцентрі вибуху. Відповідач правом на подачу відзиву не скористалася, у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті фізичної особи [PERSON] , [INFO] - не визнала. Причиною не визнання позову вказала те, що вона ще не готова визнати його загибель і перейти до оформлення спадщини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами суд встановив наступні обставини. Позивач [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача, серії [NUMBER] виданим Новоодеським РВ ЗАГС Миколаївської області 23.06.1986 року. [PERSON] був призваний до лав ЗС України 05.03.2022 року і проходив службу в військовій частині в/ч [NUMBER] на посаді водія автомобільного відділення взводу забезпечення реактивної артилерійської батареї. 18.03.2022 року, під час виконання завдань у м. Миколаєві о 06.00 годин, в результаті ракетного удару по казармі військової частини (раніше школа прапорщиків) зник безвісті. Вищевикладене підтверджується сповіщенням № 30 від 13.03.2023 року, виданим на ім`я Позивача та сповіщенням № 1140 від 25.07.2022 року виданим на ім`я - [PERSON] . Вищевказані докази свідчать про те, що [PERSON] [INFO] пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підстави вважати його загиблим, а саме завдання ворогом ракетного удару по будівлі у якій він знаходився Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Статтею 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" визначено, що державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерством охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545. Відповідно до положень Наказу «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Встановлення факту народження або смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності . Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 травня 2021 року у цивільній справі № 220/1582/20. Як роз`яснено у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Враховуючи викладене, а також з метою захисту майнових та особистих немайнових прав позивача, на підставі повного і всебічного з`ясувавши обставин справи та на підставі досліджених доказів у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позовну заяву [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved