Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

23.08.2023 заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно за законом. Заявник обґрунтовує свою заяву наступними обставинами. Вона,\~ [PERSON] ,\~претендує на\~отримання свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом,\~а саме\~ частки\~квартири [ADDRESS] .\~Вказана частка\~у праві\~спільної часткової\~власності належала\~її покійному\~чоловікові [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] . Син заявника [PERSON] 28.07.2023 на підставі довіреності, за реєстровим номером 13 від 18.01.2023, звернувся до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Врублевської Ю.В. з заявою про прийняття спадщини за законом надавши усі необхідні документи. Утім, приватний нотаріус 28.07.2023 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №171/02-14 на підставі того, що правовстановлюючий документ був виданий на ім`я [PERSON] , після смерті спадкодавця [PERSON] , тобто не можливо перевірити належність майна спадкодавцю згідно свідоцтва на право власності житло, виданого 09.08.2001 Турбівською селищною радою Липовецького району Вінницької області згідно розпорядження від 09.08.2001 за №49. Тобто, у свідоцтві на право власності на житло від 09.08.2001 виданого згідно розпорядження № 49 допущено описку, яка перешкоджає у прийнятті спадщини від померлого. Для подальшого прийняття спадщини та розпорядження майном заявнику необхідно встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло, що належить заявнику [PERSON] 1/2 частки квартири [ADDRESS] , та 1/2 частка якої у праві спільної часткової власності належала її покійному чоловіку, [PERSON] , адже її прізвище та прізвище чоловіка в ньому і в паспорті різняться. Прізвища власників житла вірно вказані у свідоцтві про укладення шлюбу [NUMBER] , свідоцтві про смерть [NUMBER] , паспортах власників квартири [PERSON] [NUMBER] виданого Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 18 червня 1998 року, та паспорта [PERSON] серія [NUMBER] виданого Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 18 червня 1998 року, карткою фізичної особи - платника податків [PERSON] від 23.03.2004, Витяг з реєстру територіальної громади від 19.06.2023 з місцем реєстрації у даний квартирі, що підтверджують факт належності свідоцтва про право власності на житло заявнику та її чоловікові. У технічному паспорті на дану квартиру також вказано прізвище вірно - [PERSON] . Отримати нове свідоцтво про право власності на житло з виправленим прізвищем неможливо, оскільки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права та їх обтяження на квартири реєструються у Державному реєстрі прав (ч. 1 ст. 5 Закону). Підтвердження права власності на квартиру буде витяг із Державного реєстру прав на нерухоме майно, іншого порядку реєстрації права власності на квартиру (в тому числі видачу свідоцтва про право власності на житло) чинне законодавство не передбачає. Заявник просила суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, а також визнати право власності на спадкове майно за законом. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 25.08.2023 відкрито провадження\~у справі\~та призначено її розгляд в окремому провадженні з викликом учасників справи, а заінтересованій особі визначено строк для подання відзиву. Ухвалою суду від 26.09.2023 за заявою представника заявника за довіреністю Карплюк І.О. вимогу щодо визнання права власності за [PERSON] на частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] , залишено без розгляду. Також, витребувано матеріали спадкової справи після смерті спадкодавця. Заінтересованою особою у визначений судом строк відзиву на заяву не подано, утім на адресу суду надійшла заява про визнання заяви та розгляд справи за відсутності представника. У судове засідання заявник та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за його та позивача відсутності, заяву підтримав та просив її задовольнити. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, не здійснюючи фіксацію судового засідання. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~ [INFO] \~помер чоловік\~заявника [PERSON] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть серії\~ [NUMBER] \~виданим 01.12.2022\~(а.с.\~19).\~Після його\~смерті відкрилася\~спадщина на\~певне майно.\~ Спадщину\~після смерті\~свого чоловіка\~заявник прийняла,\~подавши 18.01.2023\~заяву відповідного\~змісту до\~приватного нотаріуса\~Врублевської Ю.В.\~(а.с.\~43)\~Крім заявника,\~спадкоємцем за\~законом є\~син [PERSON] ,\~який як\~зазначено у\~заяві,\~виїхав в\~росію.\~В подальшому, 28.07.2023\~ син заявника [PERSON] на підставі довіреності, за реєстровим номером 13 від 18.01.2023, звернувся до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Врублевської Ю.В. з заявою про прийняття спадщини за законом надавши усі необхідні документи (а.с.56). Утім, приватний нотаріус 28.07.2023 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №171/02-14 на підставі того, що правовстановлюючий документ був виданий на ім`я [PERSON] , після смерті спадкодавця [PERSON] , тобто не можливо перевірити належність майна спадкодавцю згідно свідоцтва на право власності житло, виданого 09.08.2001 Турбівською селищною радою Липовецького району Вінницької області згідно розпорядження від 09.08.2001 за №49 (а.с. 72-73). Тобто, у свідоцтві на право власності на житло від 09.08.2001 виданого згідно розпорядження № 49 (а.с. 6) допущено описку, яка перешкоджає у прийнятті спадщини від померлого. Для подальшого прийняття спадщини та розпорядження майном заявнику необхідно встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло, що належить заявнику [PERSON] 1/2 частки квартири [ADDRESS] , та 1/2 частка якої у праві спільної часткової власності належала її покійному чоловіку, [PERSON] , адже її прізвище та прізвище чоловіка в ньому і в паспорті різняться. Прізвища власників житла вірно вказані у свідоцтві про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.51), свідоцтві про смерть [NUMBER] (а.с.44), паспортах власників квартири [PERSON] [NUMBER] виданого Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 18 червня 1998 року (а.с.18), та паспорті [PERSON] серія [NUMBER] виданого Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 18 червня 1998 року (а.с.50), картці фізичної особи - платника податків [PERSON] від 23.03.2004 (а.с.50 на зворотній стороні), Витяг з реєстру територіальної громади від 19.06.2023 з місцем реєстрації у даний квартирі (а.с.20), що підтверджують факт належності свідоцтва про право власності на житло заявнику та її чоловікові. У технічному паспорті на дану квартиру також вказано прізвище вірно - [PERSON] (а.с. 7-10). Як зазначає заявник, отримати нове свідоцтво про право власності на житло з виправленим прізвищем неможливо, оскільки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права та їх обтяження на квартири реєструються у Державному реєстрі прав (ч. 1 ст. 5 Закону). Підтвердження права власності на квартиру буде витяг із Державного реєстру прав на нерухоме майно, іншого порядку реєстрації права власності на квартиру (в тому числі видачу свідоцтва про право власності на житло) чинне законодавство не передбачає. Із матеріалів спадкової справи №7/2023 (а.с. 42-74), заведеної до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] судом було встановлено, що спадщину після смерті свого чоловіка прийняла його дружина (заявник по справі) [PERSON] , яка звернулась до приватного нотаріуса із заявами відповідного змісту. Іншим спадкоємцем за законом є син [PERSON] , який виїхав в росію, на даний час місцезнаходження його не відоме. Згідно з довідкою Турбівської селищної ради (а.с. 49) слідує, що cклад сім`ї покійного [PERSON] , який помер [INFO] був наступний: дружина [PERSON] , 1937 р.н. та син [PERSON] , 1973 р.н. Заявник у своїй заяві зазначає, що оформити спадщину не може, оскільки у правовстановлюючому документі неможливо виправити її прізвище та прізвище спадкодавця, а тому встановити факт належності документа в позасудовому порядку вона не має можливості. Тому вказане послугувало підставою для звернення до суду з даною заявою. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі - належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ. Судом було встановлено, що наявні у матеріалах справи докази та докази, що витребовувались судом, підтверджують юридичний факт, що свідоцтво на\~право власності\~житло,\~видане 09.08.2001\~Турбівською селищною\~радою Липовецького\~району Вінницької\~області згідно\~розпорядження від\~09.08.2001\~за №49 належить по частці кожному, а саме [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа підтверджені належними доказами, отож їх слід задовольнити. Суд, оцінивши подані заявником докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається заявник і які не оспорює заінтересована особа, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved