Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У вересні 2023 року за представник позивача ПАТ "ДТЕК Київські електромережі" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. Позовну заяву мотивує тим, що [PERSON] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] , на яку відкрито особовий рахунок № [NUMBER] є споживачем електричної енергії, яку постачав до 01.01.2019 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». За результатами аналізу оплат з`ясовано, що відповідач [PERSON] користувалась послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості, на контрольних показниках 025241 кВт*год. існує заборгованість за спожиту електричну енергію 4 265, 42 грн. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних складає 5 069,77 грн. Станом на 01.09.2023 року заборгованість не сплачена. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 вересня 2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження Відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за адресою: [ADDRESS] , оскільки на неї оформлений особовий рахунок № [NUMBER] та вона зареєстрована у вказаній квартирі відповідно до інформаційної довідки про зареєстроване місце проживання особи № 99583607 Позивачем надавались послуги з постачання електричної енергії, доказів протилежного відповідачем надано не було, як і не було надано доказів фактичного не отримання послуг або не проживання відповідача у квартирі Взаємовідносини між побутовим споживачем електричної енергії та енергопостачальною організацією регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 № 1357, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин. Однак, обов`язок сплачувати за спожиту електроенергію у споживача виникає не лише з умов договору про постачання електроенергії, а і з вимог чинного законодавства, яке регулює даний вид правовідносин. Судом встановлено, що відповідач користується послугами, проте належним чином не здійснює оплату за спожиту електричну енергію, що підтверджується розрахунком заборгованості, згідно якого за період з грудня 2012 року по вересень 2023 року виникла заборгованість в розмірі 4 265,42грн. V. Норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно п. 1 Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 врегульовані відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Зокрема, відповідно до ст. 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Взаємовідносини між громадянами (фізичними особами - споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357. Пунктом 19 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Згідно п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення, передбачає, що споживач електричної енергії зобов`язаний: оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, у зв`язку з несвоєчасною оплатою послуг, а тому суд приходить до висновку, що позивачем на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження матеріалами справи, у зв`язку з чим підлягають повному задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість за спожиту електроенергію за період з грудня 2012 року по вересень 2023 року в розмірі 4 265,42 грн, а також 3% річних та інфляційної складової у розмірі 804,35 грн за період з вересня 2020 року по лютий 2022 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн.

Outcome: approved