Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

КП «Дубноводоканал» в особі директора Кирчука С.М. звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 12113,37 грн, а також судових витрат у справі. У позові зазначає, що КП «Дубноводоканал» є підприємством комунальної форми власності, основним видом діяльності якого є послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, також позивач надає послуги з вивозу сміття з території громади. В обґрунтування своїх позовних вимог КП «Дубноводоканал» посилається на те, що 02.05.2022 на офіційному сайті КП «Дубноводоканал»: dubnovoda.rv.ua, на виконання вимог ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" (із змінами від 03.12.2020 №1060), ЗУ "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених, постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019р. №690 (в редакції постанови КМУ від 02.02.2022 № 85) було опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, тобто публічну пропозицію (оферту) про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для споживачів, які не визначилися з моделюю договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та не уклали інший вид договору, ніж публічний. Повідомленням від 02.05.2022 було визначено, що фізична особа, що користується послугами централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов публічного договору. У разі відмови від отримання вказаних послуг, споживач зобов`язаний був направити письмову відмову для оформлення припинення надання послуг. КП "Дубноводоканал" зобов`язалось своєчасно надавати послуги відповідної якості з централізованого водопостачання та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, визначених договором. Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення та вивозу побутових відходів (сміття) за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] , та користується житлово-комунальними послугами, які надаються Позивачем. Відповідач свої зобов`язання за договором щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 12113,37 грн, яка складається із заборгованості з надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та заборгованості з надання послуги з вивезення сміття. Окрім того, відповідач, отримуючи щомісячно рахунки за оплату наданих позивачем послуг, жодного разу не звернувся із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках вартості послуг, їх об`єктів та якості. Позивач належним чином виконав умови договору, надаючи відповідачу житлово-комунальні послуги, якими останній користується та не сплачує їх вартість у повному розмірі, що призводить до накопичення заборгованості. Тому просять стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в судовому порядку. Ухвалою суду від 07.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача Мазура Р.В. , згідно поданої заяви, просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача (а.с. 41). Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній». Крім того, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань не надала, відзиву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає її неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35). Між сторонами у справі виникли відносини, які породжують цивільні права та обов`язки, оскільки Комунальне підприємство «Дубноводоканал» Дубенської міської ради надає послуги з водопостачання, водовідведення та вивозу побутових відходів, в тому числі і за вищевказаною адресою, а відповідач користується вказаними послугами. Положеннями ст.ст. 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Статтями 67, 68 ЖК України визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Плата за послуги водопостачання та водовідведення складається з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства та плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. В силу ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 7 ст. 26 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використання внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Законом України від 03.12.2020 №1060-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України Щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг" внесено зміни до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та змінено моделі організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг і запроваджено поняття індивідуального договору про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Згідно з ч. 5 ст.13 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішенні про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк. Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору і цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з матеріалів справи, між боржником та стягувачем відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. 633,634 ЦК України укладено публічний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Фактом приєднання відповідача до умов публічного договору є дії, пов`язані із споживанням води. Згідно наданого позивачем розрахунку, у відповідача [PERSON] за період з вересня 2020 року по вересень 2023 року існує заборгованість перед Комунальним підприємством «Дубноводоканал» Дубенської міської ради у розмірі 12113,37 грн (а.с. 24-28). Вказаний розрахунок є обґрунтованим, будь-які підстави ставити під сумнів даний доказ у суду відсутні. Жодних заперечень та доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст.526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а розрахунки належних до сплати сум, доведеними. Щодо розподілу між сторонами судових витрат суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем були надані такі документи: Витяг з Договору №2 про надання правової допомоги від 06.09.2023, Акт виконання замовлення згідно договору про надання професійної правової допомоги від 30.10.2023 та ордер серії ВК №1108408 від 06.09.2023 (а.с. 29-31). Витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). У рішенні Європейського суду у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд звертає увагу, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу можливе виключно за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам за відповідним клопотанням іншої сторони. В іншому випадку, таке необґрунтоване зменшення є втручанням у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом, що суперечить принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19. Суд зазначає, що від відповідача не надходило відповідних клопотань або заперечень щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, або інших заперечень. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved