Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

29 листопада 2023 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська розглянута з винесенням судового рішення цивільна справа №205/9324/23 за позовною заявою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, яким було частково задоволено позовні вимоги та солідарно стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 6 494,41 доларів США., а також стягнуто судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 3 562,56 грн., в рівних частках по 1 781,28 грн. з кожного. 12 грудня 2023 року директор ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» Скребець О.С. шляхом поштового відправлення «Укрпошта» направив до суду вищевказану заяву, яка надійшла до канцелярії суду 27 грудня 2023 року, в якій просив стягнути з [PERSON] , [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України в розмірі 25 000 грн., в обґрунтування зазначивши, що у заяві було зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) в розмірі 25 000 грн., а також зазначено, що докази понесених витрат будуть надані у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Посилається на те, що вищевказане рішення надійшло в електронний кабінет Електронного суду та на електронну адресу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» лише 11 грудня 2023 року. Вказує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката складає 25 000 грн., і складається з: ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документів клієнтом, аналізу наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи справи (4 год.) 6\~000 грн.; складання скарги (4 год.) 6\~000 грн.; гонорар за прийняття рішення на користь клієнта в справах по ЦПК 13\~000 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року прийнято до розгляду заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу з призначенням судового засідання. Представник позивача та відповідачі про час і місце проведення судового засідання з розгляду вищезазначеної заяви повідомлялись належним чином, однак у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Згідно із частиною 4 статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи, що копію рішення суду у цій справі було отримано ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» лише 11 грудня 2023 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а тому заявник звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення у визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України строки. Частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до змісту позовної заяви позивачем було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн. (а. с. 3). Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі договору про надання правової допомоги №03/02-01 від 01 лютого 2023 року надавало Адвокатське бюро «Юлії Чміль» в особі керуючого бюро Чміль Ю.В. (а. с. 68-69). Пунктами 3.1., 3.5. вищезазначеного договору передбачено, що вартість наданих юридичних послуг бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє клієнту відповідний рахунок. За результатами надання юридичної допомоги співробітником (адвокатом) бюро складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. Також слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Разом із заявою про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу представником ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було також надано до суду додаток №1 від 01 лютого 2023 року до договору про надання правової допомоги №03/02-01 від 01 лютого 2023 року з визначенням вартості послуг за вищевказаним договором, а також акт про надання правової допомоги №3 від 11 грудня 2023 року до договору про надання правової допомоги №03/02-01 від 01 лютого 2023 року (а. с. 70-72). Зі змісту вищевказаного акту про надання правової допомоги №3 від 11 грудня 2023 року бюро відповідно до договору про надання правової допомоги №03/02-01 від 01 лютого 2023 року надало клієнту юридичні послуги у справі №205/9324/23, що розглядалась в Ленінському районному суді м. Дніпропетровська, а клієнт прийняв надані послуги; вартість послуг за період, вказаний в п. 1 цього акту, ґрунтується на тарифах, погоджених сторонами в додатку №1 до договору про надання правової допомоги №03/02-01 від 01 лютого 2023 року, та становить суму в розмірі 25\~000 грн., яка включає в себе: ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документів клієнтом, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи справи (4 год. 6\~000 грн.); складання позовної заяви, у тому числі формування пакету документів для подання позовної заяви з додатками для суду (6\~000 грн.); гонорар за прийняття рішення на користь клієнта (13\~000 грн.). Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат. Також судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих адвокатом доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Таким чином, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Приписами п. п. 6, 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Статтею 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Суд звертає увагу на те, що ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документів клієнтом, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи справи, тривалістю 4 год. і вартістю 6 000 грн., не може бути віднесено до окремого виду правової допомоги в розумінні ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки адвокатом також надавалась юридична послуга зі складання позовної заяви, що сама по собі потребує виконання вищезазначених дій з боку адвоката. Також в акті про надання правової допомоги №3 зазначено про гонорар за прийняття рішення на користь клієнта, разом з тим, суд враховує, що 12 травня 2020 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі №904/4507/18, в якій підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц), і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу не відповідають критерію реальності, є неспівмірними зі складністю справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). При цьому, зважаючи на те, що фактично правова допомога у цій справі все ж була надана, є документально підтвердженою, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви позивача про стягнення з відповідачів понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 000 грн. (складання позовної заяви, у тому числі формування пакету документів для подання позовної заяви з додатками для суду), що є співставною з обсягом і змістом наданих адвокатом послуг. Крім того, враховуючи співмірність витрат на правову допомогу з обсягом і змістом наданої адвокатом правової допомоги, а також часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та вважає за потрібне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 2\~977,20 грн. (6 000 х 49,62% / 100%) у зв`язку з чим, заява директора ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» Скребця О.С. про стягнення судових витрат на професійну правничу допомог підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд також зазначає, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі по 1\~488,60 грн. з кожного, оскільки вони віднесені до складу судових витрат, які не є зобов`язанням в розумінні ст. 509 ЦК України, і відсутні підстави для стягнення їх на підставі ст. 543 ЦК України в солідарному порядку.

Outcome: partial