Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивача. Сторони разом не проживають, спільний побут не ведуть та не мають спільного бюджету. Їх дитина має інвалідність та проживає з позивачем. Позивач зверталась до відповідача з проханням про матеріальну підтримку сина, однак той грошові кошти на утримання сина не надає, не бажає брати на себе обов`язок з матеріального забезпечення та утримання дитини. Систематично ухиляється від виконання батьківського обов`язку щодо придбання дитячого одягу, продуктів харчування, засобів гігієни, тощо. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Відповідач є працездатним, перебуває на військовій службі по мобілізації. За таких умов, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з моменту звернення з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 01.12.2023 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не надав, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 06.10.2017р. [PERSON] та [PERSON] 06 жовтня 2017 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Великохутірської сільської ради Драбівського району Черкаської області за актовим записом № 02. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 жовтня 2017 року виконавчим комітетом Великохутірської сільської ради Драбівського району Черкаської області, [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 5 та його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії довідки про отримання допомоги № 567 від 15.09.2023р. [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Золотоніської РДА та їй призначено допомогу на дитину з інвалідністю на утримання [PERSON] , [INFO] . Згідно копії довідки № 740/33/1798 від 17.05.2023р. військової частини [NUMBER] [PERSON] перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині [NUMBER] . Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від доходу відповідача в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку). Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України усунувся від свого обов`язку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України, належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого при подачі заяви була звільнена позивач, який становить 1073,60 грн. та розрахований відповідно до Закону України «Про судовий збір» станом на час звернення до суду з позовною заявою.

Outcome: approved