Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про зобов`язання до вчинення дій. Позов мотивовано тим, що позивач працює на посаді головного фахівця виїзного стягнення управління виїзного стягнення департаменту по роботі з проблемною заборгованістю у акціонерному товаристві «Ідея Банк». 31.03.2022 позивачем було підписано контракт добровольця територіальної оборони з командиром добровольчого формування №1 Вінницької міської територіальної громади «Ветеран». Дане підтверджується зокрема і витягом із наказу №26 від 11.04.2022. 26.05.2022 позивачем було підписано контракт добровольця територіальної оборони з командиром добровольчого формування №3 Вінницької міської територіальної громади «Центр». 03.02.2023 у зв`язку з розформуванням та оптимізацією добровольчих формувань територіальної громади позивачем було припинено контракт добровольця, а 28.03.2023 позивачем було знову підписано контракт добровольця з командиром добровольчого формування №2 Вінницької міської територіальної громади, який діє і до нині. Починаючи з 03.02.2023 по 28.03.2023 позивач знаходився у щорічній відпустці у відповідача. Про всі вищеописані факти роботодавець позивача був належним чином повідомлений і за весь час дії контрактів добровольця територіальної громади за позивачем було збережено його робоче місце і він отримував середній заробіток близько 26000 грн. Однак, починаючи з квітня 2023 року позивач почав отримувати лише по 6216 грн. в якості середнього заробітку з незрозумілих йому причин. На адресу відповідача позивач направив заяву з проханням надати інформацію про причини зменшення суми середнього заробітку, який отримує позивач проходячи службу в ДФТГ. У відповідь на заяву позивачу було повідомлено, що «згідно контракту добровольця від 03.04.2023 позивачу проводиться нарахування середньої заробітної плати згідно постанови Кабінету міністрів України №100 «Про обчислення середньої заробітної плати», де середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо в розрахунковому періоді у працівника не було нарахування заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. А тому на думку відповідача, оскільки у позивача у попередніх місяцях не було жодного робочого дня, відповідно розрахунок середньої плати розраховується з посадового окладу. З таких підстав середній заробіток позивача наразі в середньому складає 6216 грн. порівняно з тими 26000 грн., які позивач отримував до лютого 2023 року. З даним обрахунком такого середнього заробітку позивач не згоден, а тому звертається до суду з даною позовною заявою та просить зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» зробити перерахунок середнього заробітку [PERSON] за час виконання ним державних та/або громадських обов`язків у складі добровольчого формування №2 Вінницької міської територіальної громади починаючи з 01.04.2023 шляхом застосування для визначення середнього заробітку доходи [PERSON] , які він отримував станом на березень 2022 року. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Малозначними справами є, зокрема, справи про розірвання шлюбу, згідно із п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 21.08.2023 прийнято справу до свого провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 20.09.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнає з наступних підстав. Позивач з 06.02.23 по 10.02.23 перебував у відпустці без збереження заробітної плати, а з 13.02.2023 по 31.03.2023 перебував в щорічній відпустці. Тобто, у [PERSON] жодного робочого дня у попередніх місяцях не було, а була відпустка без збереження та щорічна відпустка, яка не входить в розрахунок середньої, відповідно розрахунок середньої заробітної плати розраховується з посадового окладу. [PERSON] зовнішній сумісник, оклад 16 600 грн., (16 600:2 = 8 300 грн.) Середня заробітна плата знаходиться множенням середньої заробітної плати на кількість робочих днів відпрацьованого місяця і розраховується за формулою: середньоденна заробітна плата пропорційна зайнятості (це 0,5 робочого часу) складає 386,05 грн., - (8300*2 : (20+23) = 386,05грн.). Враховуючи вище викладене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] працює на посаді головного фахівця виїзного стягнення управління виїзного стягнення департаменту по роботі з проблемною заборгованістю у акціонерному товаристві «Ідея Банк». Відповідно до витягу з наказу № 26 від 11.04.2022 про призначення особового складу (5 рота) Добровольчого формування № 1 Вінницької міської територіальної громади «Ветеран», [PERSON] призначено на посаду стрільця 3-го відділення 2-го взводу 5-ї роти. 26.05.2022 [PERSON] було підписано контракт добровольця територіальної оборони з командиром добровольчого формування №3 Вінницької міської територіальної громади «Центр». 03.02.2023 у зв`язку з розформуванням та оптимізацією добровольчих формувань територіальної громади [PERSON] було припинено контракт добровольця, а 28.03.2023 було знову підписано контракт добровольця з командиром добровольчого формування №2 Вінницької міської територіальної громади, який діє і до нині. [PERSON] з 06.02.23 по 10.02.23 перебував у відпустці без збереження заробітної плати, а з 13.02.2023 по 31.03.2023 перебував в щорічній відпустці. При цьому, дана обставина не заперечується ні позивачем, ні представником відповідача. Таким чином, у [PERSON] жодного робочого дня у попередніх місяцях не було, а була відпустка без збереження заробітної плати та щорічна відпустка, яка не входить в розрахунок середньої, відповідно розрахунок середньої заробітної плати розраховується з посадового окладу. [PERSON] зовнішній сумісник, оклад 16 600 грн., (16 600:2 = 8 300 грн.) Середня заробітна плата знаходиться множенням середньої заробітної плати на кількість робочих днів відпрацьованого місяця і розраховується за формулою: середньоденна заробітна плата пропорційна зайнятості (це 0,5 робочого часу) складає 386,05грн., - (8300*2 : (20+23) = 386,05грн.). На адресу відповідача позивач направив заяву з проханням надати інформацію про причини зменшення суми середнього заробітку, який отримує позивач проходячи службу в ДФТГ. У відповідь на заяву позивачу було повідомлено, що "згідно контракту добровольця від 03.04.2023 позивачу проводиться нарахування середньої заробітної плати згідно постанови Кабінету міністрів України №100 «Про обчислення середньої заробітної плати», де середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо в розрахунковому періоді у працівника не було нарахування заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Оскільки у позивача у попередніх місяцях не було жодного робочого дня, відповідно розрахунок середньої плати розраховується з посадового окладу". Відповідно до частин другої та третьої статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Наказом Міністерства оборони України «Про затвердження форми контракту добровольця територіальної оборони та посвідчення добровольця територіальної оборони» від 07.03.2022 № 84, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 07.03.2022 за № 307/37643, затверджено форму контракту добровольця територіальної оборони. У преамбулі форми контракту зазначено, що командир з одного боку, а доброволець з іншого боку, на добровільній основі, на час виконання державних та/або громадських обов`язків, перебуваючи під захистом Держави, маючи усі права, свободи, гарантії, закріплені Конституцією України, Кодексом законів про працю України, відповідно до Закону України «Про основи національного спротиву» від 27.01.2022 p. № 2024-ІХ (далі - Закон № 2024) та Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 р. № 1449 (далі - Положення), уклали контракт добровольця територіальної оборони. Згідно з п. 3 форми контракту на добровольця, який уклав цей контракт, поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст. 119 Кодексу законів про працю України. Стаття 119 Кодексу законів про працю України регламентує гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків. Так, частиною першою статті 119 Кодексу законів про працю України чітко визначено, що на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Отже, у разі укладення контракту добровольця територіальної оборони та виконання державних або громадських обов`язків у робочий час роботодавець повинен зберігати не тільки місце роботи (посади), а й середній заробіток працівнику-добровольцю. Середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Виплати, які беруть участь у розрахунку, наведені в п. 3 Порядку № 100. Це, зокрема, виплати за відпрацьований час, доплати і надбавки, виробничі премії, що не мають разового характеру, тощо. Не включаються до розрахунку середньої зарплати виплати, наведені в п. 4 Порядку № 100. Із розрахункового періоду виключається час, протягом якого працівник згідно з законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково (абз. 6 п. 2 Порядку № 100). Відповідно, оплату за ці дні (якщо вона була) не враховують при розрахунку середньої зарплати. Також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (абз. 2 п. 4 Порядку № 100): -за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, вимушеного прогулу, відрядження, проходження курсів підвищення кваліфікації тощо; -допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю і оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності та допомога по вагітності та пологах. Згідно з п.8 Порядку № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Таким чином, враховуючи вище наведене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що [PERSON] відповідачем правильно розраховано його середній заробіток саме з посадового окладу, оскільки у позивача жодного робочого дня у попередніх місяцях не було, а була відпустка без збереження заробітної плати та щорічна відпустка, яка не входить в розрахунок середньої заробітної плати. Враховуючи вище викладене, позов до задоволення не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed