Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в якому просить суд визнати виконавчий напис, вчинений 05.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованим у реєстрі за № 17266, про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заборгованості за договором кредиту у загальному розмірі 15\~838,61 грн., таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що їй стало відомо в січні 2022 року про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено вказаний виконавчий напис. На підставі вищезазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О.О. було відкрите виконавче провадження №65297091 від 28.04.2021 р., за яким стягується на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заборгованість на загальну суму 15\~838,61 грн. Згідно виконавчого напису №17266 від 05.04.2021 р., вона є боржником за Кредитним договором №006-10512-03 від 03.02.2011 р., укладеного від її імені з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору №2240\\К про відступлення прав вимоги від 07.05.2020 р. є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» (далі Стягувач). У виконавчому написі від 05.04.2021 р. нотаріус не вказує, що строк платежу за Кредитним договором №006-10512-030211 від 03.02.2011 р. настав, що боржником допущено прострочення платежів, що даний договір посвідчувався нотаріально. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що стягувач розмір заборгованості визначив за період з 07.05.2020 р. по 31.03.2021 р., але не вбачається, з якого дня виникло право вимоги у стягувача до боржника, та чи дотримана умова здійснення виконавчого напису, а саме, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Позивач стверджує, що вона ніколи не укладала Кредитного договору №006-10512-030211 від 03.02.2011 р., жодного кредиту у ПАТ «Дельта Банк» не отримувала, ніякі документи з цим банком не підписувала та не уповноважувала будь-кого на виконання від її імені дій по укладенню, підписанню від її імені кредитного договору й отриманню грошових коштів за кредитним договором. Відповідно, вона ніколи особисто або через свого представника не звертались до нотаріуса для нотаріального посвідчення цього договору, оскільки нікого на вчинення такого правочину не уповноважувала. Вказаний Кредитний договір вона має намір оспорити у судовому порядку, подавши позов про визнання його не дійсним. З виконавчим написом позивач не погоджується, вважає його таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням діючого законодавства, оскільки, в тому числі, вона не отримувала листа-повідомлення з вимогою сплатити борг, не отримувала повідомлення про розмір боргу. Також в даному випадку наявний спір між нею та стягувачем, тому відсутня обов`язкова умова для вчинення нотаріальної дії безспірність, що тягне видання виконавчого напису протиправним. Тобто, на думку позивача, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався в безспірності Кредитного договору від 03.02.2011 р., , чим порушив норми Закону України\~«Про\~нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Позивач вважає, що заборгованість по кредиту має спірний характер, тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від\~28.08.2023\~року відкрито\~провадження у\~справі в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~з викликом\~сторін.\~Відповідно до\~цієї ж\~ухвали клопотання\~позивача щодо\~витребування в\~відповідача та\~третьої особи\~ приватного\~нотаріуса Остапенка Є.М.\~виконавчого напис\~№17266\~від 05.04.2021\~р.\~та документи,\~на підставі\~яких було\~видано вказаний\~виконавчий напис. (а.с.20). Представником відповідача [PERSON] , у визначений судом строк подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Вказуючи: відносно твердження позивача, що нею цивільно-правові угоди не укладалися і відповідно вона не має фінансових зобов`язань перед ТОВ «ФК «ЄАПБ», дане твердження є хибним відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору та відбувається шляхом укладення договору, заміна кредитора прямо передбачена законодавством, не впливає на характер , обсяг і порядок виконання Позивачем своїх обов`язків, не погіршує становище Позивача, не зачіпає його інтересів та здійснюється без його згоди. Щодо твердження позивача, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту безспірності спору відповідач вказує, що ним подано приватному нотаріусу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості. Заявлена позивачем вимога про стягнення понесених судових витрат є неспівмірною та не відповідає критеріям реальності таких витрат та розумності їх розміру (а.с.27-34) . Позивачем [PERSON] , в відповіді на відзив підтвердила свою позицію, викладену в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги. Наполягає на тому, що ніколи не укладала кредитного договору у ПАТ «Дельта Банк» ні особисто, ні через свого представника.. Відповідачем не надано в якості доказу оригінал Кредитного договору №006-10512-030211 від 03.02.2011 року, тому твердження відповідача, що вона особисто підписала кредитний договір побудовано на припущенні і не відповідає обставинам справи (а.с.66-67). 20.09.2023 позивачем [PERSON] надано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи докази на підтвердження витрат на правову допомогу: квитанцію до прибуткового касового ордеру №40/107 від 19.09.2023 року, детальний опис робіт та акт приймання передачі виконаних робіт від 19.09.2023 на загальну суму 6700 грн. 29.09.2023 представником відповідача [PERSON] подано до суду додаткові письмові пояснення по справі на клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат на правничу правову допомогу на загальну вартість 6700,00 грн, вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 6700,00 грн. є не співмірними зі складністю цієї справи та непропорційними до предмета позову, тому просив відмовити в задоволенні стягнення витрат на правову допомогу. (а.с.56-60). В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та треті особи приватний нотаріус Остапенко Є.М., приватний виконавець Шмалько О.О., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача просив розглядати справу за його відсутності. Треті особи будь-яких пояснень, заяв з приводу позовної заяви суду не надали. За вказаних обставин, суд вважає можливим проводити судовий розгляд справи за відсутності учасників судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №17266\~ щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 15\~838,61 грн (а.с.15). 28.04.2021 р. на підставі зазначеного виконавчого документу за заявою представника банку приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Остапенком Євгеном Михайловичем, відкрито виконавче провадження №65297091 про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» коштів на загальну уму 15\~838,61 грн. (а.с.14). На даний час, вказаний виконавчий напис знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області, виконавче провадження №65297091. Позивач вважає, що виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. В даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності Кредитного договору від 03.02.2011 р., та, як наслідок, розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до\~статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та\~посадовими особами органів місцевого самоврядування\~встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Також вчинення нотаріальних дій регулюється Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Пунктом 19 статті 34\~ Закону України\~«Про\~нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюються\~Главою 14\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» та Главою 16 розділу\~ІІ\~Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно\~статті 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Виходячи з аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно\~статті 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень\~статей 87,88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Вказаний висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 84цс19). Законодавством не\~визначений виключний\~перелік обставин,\~які свідчать\~про наявність\~спору щодо\~заборгованості.\~Ці обставини\~встановлюються судом\~відповідно до\~загальних правил\~цивільного процесу\~за наслідками\~перевірки доводів\~боржника та\~оцінки наданих\~ним доказів. (Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. Безспірністю у розумінні\~ст.\~88\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» є саме факт існування між кредитором та боржником правовідносин, а також наявність заборгованості, яка підтверджується документами, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Згідно ч. 1 ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач, відповідно до положень статей 76-81 ЦПК України, не надав суду належних і достатніх доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Як вже зазначалось вище, сам по собі факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Відповідачем документи, на підставі яких було видано виконавчий напис, суду не надано. Позивач категорично заперечує укладення Кредитного договору від 03.02.2011 р. з первісним Стягувачем ПАТ «Дельта Банк», та як наслідок отримання грошових коштів. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач заперечує укладання Кредитного договору від 03.02.2011 р., його підписання, отримання грошових коштів відповідно до умов договору (що на думку суду, свідчить про наявність спору про право), суд приходить до висновку, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису, не переконався належним чином у безспірності заборгованості боржника перед банком, що підлягають стягненню за виконавчим написом (тобто порушенні ст. 88 Закону України «Про нотаріат»), а надані йому документи не підтверджують беззаперечно наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Відтак охоронювані законом права та інтереси позивача були порушені та підлягають до їх захисту судом. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень частини першої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (частини 1, 3ст. 133\~ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 141\~ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до частин першої, другої статті 137\~ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 19.09.2023 р. між позивачем [PERSON] та адвокатом Кондрашовою І.Ю. було укладено договір про надання правової допомоги (а.с.47). \~ \~ \~ \~Актом приймання-передачі виконаних робіт наданих послуг адвокатом з визначеною сторонами вартістю: адвокатом Кондрашовою І.Ю. здійснено представництво інтересів позивача [PERSON] згідно журналу судових засідань вартість робіт 6700 грн. Згідно квитанції №40/107 [PERSON] сплачено 6700,00 грн(а.с.40-44). На підставі\~викладеного,\~суд вважає\~за необхідно\~стягнути з\~Відповідача на\~користь Позивача\~витрати на\~правничу допомогу\~в сумі\~6700,00\~грн., оскільки такі вимоги відповідають\~ст. 141 ЦПК України\~та підтверджуються наявним в матеріалах справи документами. Додатково Позивачем було сплачено судовий збір за подання позову до суду в розмірі 1073,60 грн. Отже, з відповідача в порядку\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позову.

Outcome: approved