Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що їй відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю у неї необхідного страхового стажу. Після звернення до органу Пенсійного фонду отримала відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.11.2023 року, так як було встановлено, що в архівній довідці, виданій Комунальною установою «Трудовий архів» Магдалинівської селищної ради за вих. № С-573/1-25 від 26.10.2023 року відсутнє по-батькові заявниці. Тому, просить в судовому порядку встановити факт, що архівна довідка № С-573/1-25 від 26.10.2023 року, де у книгах обліку трудового стажу колгоспників колгоспу ім. Ілліча з 03.08.1992 року КДСП ім. Ілліча відсутнє по-батькові, а саме, [PERSON] значиться у списках за період з 1985 по 2000 роки - [PERSON] «так у документах» 1963 року народження - належать [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , зареєстрованої: [ADDRESS] та підтверджує її трудовий стаж. Ухвалою суду від 21.11.2023 року відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду зазначену позовну заяву за правилами окремого провадження. Заявник у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав клопотання про проведення судового засідання без участі представника управління. Вирішення цивільної справи залишив на розсуд суду. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні факти. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, заявник значиться як « [PERSON] , [INFO] ». (а.с.4). Згідно картки платника податків заявник значиться як « [PERSON] ». (а.с. 5). У трудовій книжці [NUMBER] зазначено прізвище ім`я по батькові як « [PERSON] , [INFO] ». (а.с. 8). У трудовій книжці [NUMBER] є записи про те, що 18.02.1985 року [PERSON] прийнята у члени колгоспу ім. Ілліча Магдалинівського району Дніпропетровської області. 26.01.2000 року [PERSON] звільнена з членів колгоспу ім. Ілліча. В архівній довідці про трудовий стаж, виданій Комунальною установою «Трудовий архів» Магдалинівської селищної ради за вих. № С-573/1-25 від 26.10.2023 року на ім`я [PERSON] , зазначено, що у книгах обліку трудового стажу колгоспників колгоспу ім.Ілліча, з 03.08.1992 року КДСП ім. Ілліча за період з 1985 по 2000 роки є дані про нарахований вам трудовий стаж: [PERSON] «так у документах» 1963 року народження. (а.с.6). В архівній довідці про нараховану заробітну плату, виданій Комунальною установою «Трудовий архів» Магдалинівської селищної ради за вих. № С-574/1-25 від 26.10.2023 року на ім`я [PERSON] , зазначено, що у книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспників колгоспу ім.Ілліча, з 03.08.1992 року КДСП ім. Ілліча за період з 1985 по 2000 роки є дані про нараховану вам заробітну плату. (а.с. 7). Рішенням № 046450012707 від 09.11.2023 року заявниці відмовлено в призначені пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». (а.с. 9). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] , [INFO] , документів, а саме: архівної довідки, виданої Комунальною установою «Трудовий архів» Магдалинівської селищної ради за вих. № С-573/1-25 від 26.10.2023 року на ім`я [PERSON] , у якій зазначено, що у книгах обліку трудового стажу колгоспників колгоспу ім.Ілліча, з 03.08.1992 року КДСП ім. Ілліча за період з 1985 по 2000 роки є дані про нарахований трудовий стаж: [PERSON] «так у документах» 1963 року народження, в якій не вказано по батькові заявниці, а тому заявлені вимоги [PERSON] слід задовольнити. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею та підтверджених документами. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає змогу оформити пенсію. Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявниці та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст. 2 ЦПК України. З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявницею свого права на отримання пенсії, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що в архівній довідці відсутнє по батькові заявниці [PERSON] , а тому вимоги останньої про встановлення цього факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved