Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

У травні 2023 року представник позивача Виконавчого комітету Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області (як орган опіки та піклування) - адвокат Дембовський В.І. звернувся до суду з вказаним позовом та просить позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] відносно малолітніх та неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] ; дочки [PERSON] , [INFO] ; дочки [PERSON] , [INFO] ; дочки [PERSON] , [INFO] , а також просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] ; дочки [PERSON] , [INFO] ; дочки [PERSON] , [INFO] . Одночасно в позові просить стягнути з відповідачів на користь малолітніх та неповнолітніх дітей аліменти на їх утримання. Позовні вимоги обґрунтували тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є подружжям, яке має дітей п`ятеро дітей, з яких троє спільних, а одна перша спільна дитина померла у віці 2,5 р. по причині злочинної недбалості батьків та залишення дитини в небезпеці, за що відповідачі були засуджені вироком суду від 05.06.2015. Впродовж тривалого часу після трагічної події (смерті дитини), що мала місце 07.07.2014, відповідачі продовжують ухилятись від виконання своїх батьківських обов`язків по їх утриманню та вихованню. На неодноразові попередження служби у справах дітей відповідачі не реагують належним чином, а тому діти значну частину свого життя проводять у спеціальних державних закладах. Востаннє, після того, як орган опіки та піклування виявив на вулиці, роздягнену, замерзлу та заплакану старшу дитину, яку п`яна мати вигнала з дому, 31.01.2022 відповідачка [PERSON] - мати дітей за наполегливою порадою служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області подала до служби заяви з проханням влаштування її дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до Київського обласного будинку дитини строком на 9 місяців, зазначивши, що вони з чоловіком [PERSON] перебувають в складному матеріальному становищі, зловживають алкогольними напоями, не мають постійної роботи і заробітку, а також через непридатність їхнього житла для безпечного проживання та виховання дітей. Цього ж дня, працівники служби спільно із старостою с. Дениси провели обстеження умов проживання дітей та встановили відсутність умов для їх виховання та розвитку, в зв`язку з чим діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були тимчасово влаштовані до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» (с. Циблі), а найменша дочка [PERSON] - до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». 31.01.2022. Подаючи заяви службі щодо тимчасового влаштування дітей у спеціальні заклади, відповідачі зобов`язались зробити ремонт в будинку, позбавитися алкогольної залежності та офіційно працевлаштуватись. З того часу і до моменту подачі позову до суду відповідачі не звертались до органу опіки і піклування з проханням повернути дітей. У спеціальних закладах, де перебувають діти, їх не відвідувати, а після того як заклади евакуйовані до інших країн, майже не спілкуються з дітьми навіть у телефонному режимі. Участі відповідачів у вихованні та розвитку дітей практично немає, що виключає у дітей самоусвідомлення та поняття родини. Хоч відповідачі і не зверталися до органу опіки і піклування по питанню повернення дітей та навіть не просили допомоги в налагодженні з ними відео зв`язку для спілкування, 15.02.2023 та 12.04.2023 у зв`язку із закінченням строку, на який діти були влаштовані до спеціальних закладів Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету сільської ради повторно обстежила умови проживання відповідачів з метою встановлення підстав та можливостей повернення дітей в сім`ю. Однак, комісією встановлено, що покращень для виховання та навчання дітей не відбулося, умови проживання в будинку залишились таким самими - непридатними для безпечного проживання, утримання та виховання дітей, матеріальне становище відповідачів не поліпшилось, спосіб життя вони не змінили. Зазначені у позовній заяві факти, як кожен окремо, так і в сукупності, представники органу опіки і піклування просять розцінити як ухилення відповідачів від виховання дітей, нехтування ними своїми обов`язками, що фактично є самоусуненням батьків від виконання батьківських обов`язків, що свідчить про неможливість повертати дітей у таку сім`ю. Змінити поведінку відповідачів у кращий бік неможливо, оскільки вони постійно, багато років ведуть нездоровий спосіб життя і ніяким чином навіть не намагаються змінити його, на численні попередження, роз`яснення та зауваження не реагують. Отже, орган опіки і піклування вважає, що сім`я [PERSON] є непридатною та явно неблагополучною для проживання дітей, а тому в інтересах дітей буде забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Саме тому, позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав на усіх дітей та стягнути з них аліменти на їх утримання. В судовому засіданні представник позивача Виконавчого комітету Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області (як орган опіки та піклування) - Дембовський В.І. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши суду усі обставини, на яких гуртуються позовні вимоги. Зазначив, що за висновком органу опіки та піклування відповідачів слід позбавити батьківських прав, оскільки вони, тривалий час зовсім не піклуються про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх навчання, підготовкою до самостійного життя, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не створюють умов для отримання ними освіти та не спроможні надати дітям приклад здорової сім`ї. Представник третьої особи: Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області - Кондратенко К.М. підтримала позовні вимоги та пояснила, що Служба у справах дітей детально вивчила питання та надала суду повний пакет документів, які безсумнівно свідчать про ухилення відповідачів [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідачі постійно використовували державну грошову допомогу на дітей здебільшого на власні потреби, алкоголь та поїздки на таксі із села до міста, а тепер, коли виплати на дітей припинено, а справа в же в суді можливо і шукають роботу, десь підробляють, але виключно тому, що мусять забезпечити своє існування. Також зазначила, у весь час перебування дітей у державних закладів [PERSON] та [PERSON] не турбувались про їхню, зокрема і про продовження терміну перебування дітей у спеціальних закладах та за майже два роки не зверталися з заявами про повернення їх додому. Зі старшими дітьми вони спілкуються по телефону виключно з ініціативи самих дітей, які їх ще пам`ятають. Меншу дочку відповідачі весь цей час не бачили та не чули. Інтереси дітей, від того, що батьки будуть позбавлені батьківських прав, полягають у тому, що вона матимуть можливістю зростати у прийомній сім`ї, будуть захищені опікуном у них буде формуватись здоровий світогляд та поняття про сім`ю, роль дорослого в сім`ї, турботу та підтримку один одного. . Представник відповідачів [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] в задоволенні позову просили відмовити. Представник зазначив, що дійсно, практично з 31.01.2022 по теперішній час діти з батьками не проживають, але не по вині батьків, а тому, що четверо з них були влаштовані до спеціалізованих державних закладів та згодом евакуйовані до Німеччини у зв`язку з воєнним станом, а менша дочка евакуйована до Польщі. Акти обстеження умов проживання дітей від 15.02.2023 та 12.04.2023, складені за відсутності дітей, а тому не можуть бути належними та допустимими доказами умов проживання саме дітей. Також представник відповідачів не погоджується, з посиланням позивача, що відповідачі неналежно виконують свої обов`язки, оскільки притягувалися до адміністративної відповідальності після вилучення дітей лише один раз та жодного разу не притягувалися за ухилення від виконання, передбачених законодавством батьківських обов`язків. Також представник вказав, що позивач не підтвердив жодним письмовим доказом, що відповідачі зловживають спритними напоями та потребують лікування від алкогольної залежності. Натомість довідки з медичного закладу свідчать про те, що відповідачі не перебувають на обліку у лікаря нарколога і до нього за медичною допомогою не зверталися. Наразі відповідач [PERSON] влаштовується на роботу до Старинської птахофабрики Бориспільського району, де проходить випробувальний термін. Представник вважає, що позивачем не надано достатніх доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків відносно кожної дитини окремо. Відповідачка [PERSON] пояснила, що після того як було подано позов до суду її чоловік [PERSON] знайшов роботу в с. Мироне на Старинській птахофабриці та став рідше випивати. Вона утримується від вживання алкоголю та теж планує влаштуватися на роботу, однак її поки що не беруть. Проживати в будинку в с. Положаї, як було раніше, разом з дітьми, чи без них, вони з чоловіком не планують. Можливо чоловік продасть той будинок, що дістався йому у спадок, але поки що документів на будинок у [PERSON] немає. Зараз вони винаймають однокімнатну квартиру у м. Переяславі, а якщо діти повернуться, то будуть думати про інше, більше житло. Двоє старших дітей у неї від першого чоловіка [PERSON] , з яким вона розлучилась у 2010 році, але до суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей вона не зверталась. Той чоловік помер у 2021 р., пенсійні виплати на дітей по втраті годувальника вона також не оформляла та не цікавилась цим питанням. Вислухавши усіх учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. Згідно показань свідка [PERSON] , яка у 2016 році працювала директором Переяслав-Хмельницького районного соціального гуртожитку (с. Гайшин), улітку 2016 року до них в гуртожиток соціальна служба привезла родину, а саме: матір [PERSON] з трьома, на той час, дітьми ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ), як сім`ю, що перебуває у складних життєвих обставинах. В соціальному гуртожитку за рахунок держави вони проживали близько року чи трохи більше. Відповідачка [PERSON] була відстороненою, інколи під впливом алкоголю, та завжди байдужа до дітей. Старшу дочку [PERSON] вона (свідок) допомогла влаштували у школу, а Івана - до дошкільного закладу. Діти за весь час перебування в гуртожитку мали неохайний та недоглянутий вигляд. Згідно показань свідка [PERSON] (староста Денисівського старостинського округу) відповідачі разом з дітьми проживала в с. Положаї тривалий час, приблизно до 2023 р. Вони вели антисоціальний спосіб життя, діти займались дрібними крадіжками. Місцеві жителі неодноразово зверталися зі скаргами на неналежне виховання дітей та те, що в погребах вони зривали замки. Директор школи, де навчались старші діти усно неодноразово повідомляв, що діти недоглянуті та голодні. Якийсь час [PERSON] працював у СКП «Ташань» трактористом, але був звільнений за алкоголь. Він має періодичні заробітки по людях, однак у той час, коли діти були з відповідачами сім`я проживала на державні виплати (соціальну допомогу). Вона сама, а також односельці неодноразово бачили, як батьки у день виплати грошової допомоги, пізно увечері залишали дітей вдома та їхали до м. Переяслава на таксі скуповуватись, а повертались додому вночі. Вона неодноразово попереджувала відповідачів, що може вилучити у них дітей. Будинок у них не поганий, але потребує впорядкування та ремонту, чого відповідачі за більш як десять років ніколи не робили. Електрика в будинку відключена по причині заборгованість, город близько двох років не оброблявся, підсобного господарства немає, грубу вони топили речами, які отримувати на дітей як гуманітарну допомогу та розібрали штахетний паркан, пустивши і його на опалення. Голова Ташанської сільської ради оплачував за рахунок місцевого бюджету додаткове харчування для дітей у школі та садочку, щоб діти не були голодні. Діти відповідачів завжди неохайні та недоглянуті. Одного разу взимку 2022 року старша дочка [PERSON] ходила по вулиці в селі роздягнена, оскільки її вигнала з будинку п`яна мати. Вона неодноразово зверталася до служби у справах дітей з повідомленням про неналежне виховання дітей, а також була присутня під час обстеження житлових умов. Показаннями свідка [PERSON] (фахівець із соціальної роботи Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини у м. Боярка») підтверджується, що 09.02.2022 до їхнього закладу у віці один рік і два місяці поступила [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Виконавчого комітету Ташанської сільської ради про влаштування дитини до дитячого закладу. Батьки такої малесенької дитини жодного разу не відвідали її у закладі. 06.03.2022 дітей з закладу евакуювали до Польщі і на даний час дитина [PERSON] знаходиться у м. Устка. У свої три роки дитина навіть не знає про існування у неї матері та батька. Відповідачі жодного разу не зателефонувати до закладу, не поцікавилися ні здоров`ям дитини, ні тим як вона розвинута та як виглядає. Службі у справах дітей були надані усі контакти для налагодження спілкування батьків з дитиною, в тому числі по відео зв`язку, однак відповідачі такою можливістю не скористалися. З копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.10.2010, про що в Книзі зроблено відповідний актовий запис за №2. Прізвище відповідачки після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.13). Свідоцтвами про народження дітей Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] підтверджується, що відповідачка [PERSON] є матір`ю двох дітей від попереднього шлюбу. Батьком цих дітей є [PERSON] , а саме: дочки [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] (а.с.17,18). Батько цих дітей [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторне) Серії [NUMBER] , виданим 30.03.2023 Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.41). Свідоцтвами про народження Серії [NUMBER] , Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] підтверджується, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками трьох молодших дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.19-21). Крім цього, у відповідачів був син [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 03.02.2012 та копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с.39,40). Причиною смерті дитини стало те, що дворічний [PERSON] внаслідок недогляду та невиконання батьками своїх обов`язків 03.07.2014 приблизно о 19:00 год в приміщенні будинку за місцем проживання ( [ADDRESS] ) зазнав травмування у виді обширних термічних опіків значної поверхні тіла та при цьому був залишений матір`ю та батьком (відповідачам) у небезпечному для житті стані, які понад добу (26 год) не звертались за медичною допомогою та нікого не повідомили про цю подію. Від отриманих термічних травм малолітній [PERSON] помер у лікарні [INFO] . Вказані обставини, визнані відповідачами та підтверджуються вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області (справа №373/531/15-к) від 05.06.2015, згідно якого [PERSON] та [PERSON] засуджені за ч.3 ст. 136 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнені від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік (а.с.37-38). Згідно інформаційного листа т.в.о. начальника ВП №1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області №992/109/1201/25/01-23 від 12.04.2023 відповідачі [PERSON] та [PERSON] , окрім того, що притягувались до кримінальної відповідальності по факту недогляду та залишення в небезпеці малолітнього сина [PERSON] , який за місцем свого проживання отримав травми (термічні опіки), від яких помер [INFO] , також притягувалися до адміністративної відповідальності 29.01.2022 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - насильство в сім`ї по відношенню до дитини [PERSON] , а саме: нехтування основними потребами дитини, шляхом позбавлення їжі, одягу та житла (а.с.36). Відповідно до повідомлення ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області від 10.10.2023 [PERSON] та [PERSON] також притягувались до адміністративної відповідальності 02.02.2022 за ч.2 ст. 178 КУпАП. Інформація щодо притягнення вказаних осіб до адміністративних правопорушень за ч.1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей) згідно бази даних ІКС ІПНП відсутня (а.с.109,112). Листом №01-13/70 від 14.04.2023 директорки Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» підтверджується, що у період з 18.02.2014 по 26.07.2016 діти родини [PERSON] ( [PERSON] ) перебували в КОЦСПРД «Переяслав». Згідно записів «Журналу реєстрації відвідувачів вихованців батьками та родичами» батьки [PERSON] та [PERSON] за весь період перебування дітей у закладі відвідували їх чотири рази: 11.09.2015, 19.11.2015, 24.01.2016 та 21.04.2016. (а.с.27). Листом №01-13/77 від 21.04.2023 на ім`я начальника Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Ташанської сільської ради колишня директорка Переяслав-Хмельницького районного соціального гуртожитку (с. Гайшин) [PERSON] повідомляє, що у період її роботи з 2016 по 2018 рік [PERSON] разом з трьома малолітніми дітьми проживала в соціальному гуртожитку, як сім`я, яка потрапила у складні життєві обставини. Діти були недоглянуті, ходили по сусідам, доки їх не забрали соціальні працівники гуртожитку. Мати ставилася до дітей байдуже, кошти, отримані на дітей, використовувались на власні потреби. Було таке, що залишала дітей одних в гуртожитку та йшла розпивати спритні напої з незнайомцями, а батько дітей більше цікавився з ким була його дружина, а не за дітей. З відповідачкою [PERSON] проводилися бесіди з планування сім`ї, про лікування від алкогольної залежності, однак позитивного результату відповідні профілактичні заходи не дали. На її думку, діти для відповідачів були лише джерелом прибутку (а.с.30). З пояснювальної записки старости Денисівського старостинського округу №3 Ташанської сільської ради №9 від 28.04.2023 [PERSON] , адресованої начальнику Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Ташанської сільської ради, вбачається, що за час проживання на території старостинського округу відповідачі не належно виконують свої батьківські обов`язки. 29.01.2022 староста разом з працівниками поліції вимушено відвезла в стаціонарне дитяче відділення Бориспільської ЦРЛ дочку відповідачів [PERSON] , та інших дітей, після того як [PERSON] побила та вигнала 13-річну дочку з дому. Діти були напіводягнені, тому вона сама купила їм речі та одяг. За час перебування в лікарні (4 дні) батьки до дітей не приїздили, на зв`язок не виходили, дітьми не цікавилися. Батьки дітей весь час проживання в с. Положаї зловживають спиртними напоями, дітьми не займаються (а.с.35). 31.01.2022 працівниками служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Ташанської сільської ради спільно із старостою Денисівського старостинського округу №3 проведено обстеження умов проживання відповідачів та дітей за адресою: [ADDRESS] . Комісією встановлено, що для виховання та розвитку дітей умови відсутні, немає іграшок, засобів для дистанційного навчання немає, у дітей не вистачає одягу, постільної білизни. Зі слів старшої дочки, вона змушена доглядати меншу сестру [PERSON] замість того, щоб вчити уроки. Дані обставини підтверджуються Актом обстеження умов проживання (а.с.16). Відповідно до заяв №01-13-14 та за №01-13-15 від 31.01.2022, адресованих Службі у справах дітей та сім`ї, відповідачка [PERSON] просила влаштувати усіх своїх дітей до спеціальних реабілітаційних дитячих закладів строком на 9 місяців у зв`язку з перебуванням сім`ї в складному матеріальному становищі. зловживання алкоголем, відсутністю роботи, непридатністю житла для проживання дітей та їх здорового розвитку. Зобов`язалась створити умови для проживання дітей, пройти лікування від алкогольної залежності та офіційно працевлаштуватись (а.с.14,15). Згідно з повідомленням (листом) №01-13/46 від 02.03.2023 Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» 18.02.2022 до цього закладу були влаштовані діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та 24.02.2022 [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з воєнними діями та з метою забезпечення здоров`я та безпеки, разом із супроводжуючими керівником гуртка та вихователем КОЦСПРД «Переяслав» вихованці були евакуйовані до Федеративної Республіки Німеччини, де вони перебувають по даний час. До евакуації батьки (відповідачі у справі) дітей у закладі не відвідували. Зі слів вихователів, наразі діти спілкуються з батьками в телефонному режимі, при цьому відчутно, що батьки часто перебувають в стані сп`яніння. Ініціаторами телефонного спілкування є діти. За весь час батьки двічі перераховували кошти на потреби дітей на картку вихователя: 17.12.2022 у сумі 995,00 грн та 03.01.2023 у сумі 990,00 грн. Раніше діти родини [PERSON] ( [PERSON] ) вже перебували в КОЦСПРД «Переяслав» з 18.02.2014 по 26.07.2016 (а.с.26). Відповідно до листа КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» №01-10-32 від 01.03.2023 в даному закладі з 09.02.2022 по теперішній час перебуває [PERSON] , [INFO] . За вказаний період батьки [PERSON] та [PERSON] жодного разу не відвідали свою дочку, станом здоров`я та розвитком не цікавляться, до працівників закладу не телефонували та не ставили питання щодо повернення дитини додому (а.с.28). 15.02.2023 начальник Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області направив відповідачам листа за №01-14/14 з проханням повідомити про вжиті заходи щодо поліпшення умов проживання дітей, здійснення ремонту житла, покращення матеріального становища тощо, з яким [PERSON] ознайомилася особисто 20.02.2023. Однак відповіді на цей лист відповідачі не надали (а.с.22). Водночас, 15.02.2023 та повторно 12.04.2023 працівниками служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Ташанської сільської ради спільно із старостою Денисівського старостинського округу №3 з метою вирішення питання доцільності повернення дітей у сім`ю здійснено обстеження помешкання за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що в будинку за рік після того, як діти були вилучені, відповідачі [PERSON] та [PERSON] навіть не намагались створити належні умови для виховання та розвитку дітей. Санітарний стан житла залишається незадовільний, кімнати для дітей не облаштовані усім необхідним, в тому числі відсутні меблі для зберігання одягу, відсутні засоби для дистанційного навчання. Відповідні обставини підтверджуються Актами обстеження умов проживання (а.с.23,24). 13.04.2023 начальник Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області вдруге направив відповідачам письмове звернення - лист за №01-14/38 з проханням повідомити про працевлаштування та отримання стабільного доходу, створення належних умов для проживання дітей, проходження лікування від алкогольної залежності. Лист мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] самостійно не зверталися стосовно надання дозволу на повернення дітей, а тому Служба у справах дітей самостійно збирає інформацію про наявність умов та підстав для повернення дітей. Відповіді на цей лист відповідачі також не надали (а.с.25). Згідно повідомлення №85/13.02-02/01-33 від 05.04.2023 начальника Переяславського управління Бориспільської філії Київського обласного центру зайнятості Юрченко Ніна Володимирівна, 1983 р.н., та [PERSON] , 1972 р.н не перебували та станом на 05.04.2023 не перебувають на обліку, як такі, що шукають роботу (а.с.29). Відповідно до характеристики від 18.04.2023 старости Денисівського старостинського округу №3 на мешканця села Положаї Бориспільського району [PERSON] , [INFO] , останній має троє дітей, веде аморальний спосіб життя, курить, на протязі останніх 16 років зловживає спиртними напоями, поведінка на території села незадовільна. Батьківські обов`язки за час проживання в селі належним чином не виконував, продуктами харчування та одягом дітей не забезпечував. Будинок отоплюється твердим паливом, восени та взимку холодно, топлять речами, які віддавали люди для дітей, та забором (а.с.31). Згідно характеристики від 18.04.2023 старости Денисівського старостинського округу №3 на [PERSON] , [INFO] , остання проживає в с. Положаї Бориспільського району близько десяти років, має п`ятеро дітей, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями разом з чоловіком, поведінка на території села незадовільна, з сусідами має погані відносини. Після вилучення у неї дітей, поведінка та спосіб життя залишилися без змін (а.с.32). За змістом характеристики від 18.04.2023 депутата с. Положаї [PERSON] , зареєстрований по [ADDRESS] , а [PERSON] проживає за вказаною адресою без реєстрації. Вони одружені та мають п`ятеро дітей, не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, вони та їхні діти нишпорять по пустих будинках, погребах людей. Сім`я характеризується як неблагополучна. Батьківські обов`язки по догляду за дітьми відповідачі не виконували, не забезпечували дітей продуктами харчування, одягом. Будинок отоплюється твердим паливом, восени та взимку холодно, топлять речами, які віддавали люди для дітей. Діти постійно ходять голодні. За рік після того як у [PERSON] забрали дітей, нічого не змінилося, вони продовжують вести аморальний спосіб життя, зловживають алкоголем (а.с.33). Лист №6 (характеристика) від 18.04.2022 директора Ташанської гімназії свідчить про те, що багатодітну сім`ю [PERSON] та [PERSON] віднесоно до категорії неблагополучних, діти не отримують повноцінного матеріального забезпечення, зростають в психологічно нестабільній, конфліктній сім`ї з тенденцією до насильства (а.с.34). Відповідно до довідок КНП «Переяславська БЛІЛ» від 06.10.2023 [PERSON] та [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебувають та за медичною допомогою не зверталися (а.с.87,88,97,98). Ззідно довідки КП «Переяславське виробниче управління комунального господарства» №377 від 02.10.2023, характеристики №345 від 02.10.2023 та довідки про доходи №74 від 04.10.2023 [PERSON] працювала на підприємстві на посаді двірника цеху «Благоустрій» тимчасово з 22.05.2023 по 30.09.2023 (4 місяці 9 днів). За період роботи проявила себе як відповідальний та сумлінний працівник, неконфліктна, трудову дисципліну не порушувала. Сума її доходу за час роботи склала 42309,49 грн (а.с.89-91). Копія перепустки МХП «Старинська птахофабрика» від 18.08.2023 на [PERSON] може свідчити про те, що останній влаштувався або має намір влаштуватися на вказаному підприємстві на посаду «аутсорсинг» (а.с.99). 14.04.2023 Виконавчий комітет Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області своїм рішенням №50 вирішив надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] ; дочки [PERSON] , [INFO] ; дочки [PERSON] , [INFO] ; дочки [PERSON] , [INFO] , та про доцільність позбавлення батьківських права [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] ; дочки [PERSON] , [INFO] ; дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.42). Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] (Додаток до рішення виконавчого комітету від 14.04.2023 за №50) він складений на підставі вивчення ряду документів (відповідей, актів обстеження житлово-побутових умов, листів з центрів, куди було направлено дітей, характеристик на батьків тощо). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ташанської сільської ради встановив нехтування батьками [PERSON] та [PERSON] своїми обов`язками по відношенню до усіх дітей, незабезпечення основних потреб дітей протягом тривалого часу, позбавлення їх повноцінного харчування та нагляду. Свідоме, умисне небажання виконувати свої батьківські обов`язки стало причиною поміщення дітей до спеціальних дитячих закладів під опіку держави. Жодного разу протягом більш як одного року після фактичного вилучення дітей [PERSON] та [PERSON] не звернулись до служби у справах дітей по питанню повернення їх у сім`ю, не цікавляться станом здоров`я, навчання, розвитком та потребами дітей, ініціативи в спілкуванні з дітьми не проявляють, ведуть нездоровий спосіб життя, умов для проживання дітей в будинку не створили, не працевлаштувались та не пройшли лікування від алкозалежності. За таких обставин орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно усіх дітей за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків (а.с.43-45). Даний спір розглянутий судом з урахуванням якнайкращих інтересів дітей. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції Про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 указаної Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька/матері, так і для дитини (дітей). Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідачі характеризуються з негативної сторони, не працюють, зловживають спиртними напоями, підсобного господарства не утримують, присадибну ділянку не обробляють. Встановлені судом обставини справи дають підстави для висновку, що багато років поспіль, до звернення Органу опіки та піклування з позовом про позбавлення батьківських прав матері [PERSON] та батько [PERSON] , останні не піклувалися про фізичний та духовний розвиток своїх дітей протягом тривалого часу, не забезпечували дітей необхідними продуктами харчування та медичним доглядом, належної участі у вихованні дітей не приймали, основним засобом для існування були соціальні виплати, як багатодітній сім`ї, які батьки здебільшого витрачали на свої потреби та алкоголь. За майже за десять останніх років щонайменше половину цього часу діти перебували у соціальних закладах та перебувають там і дотепер. Після останнього фактичного відібрання дітей у відповідачів та влаштування їх у спеціалізовані дитячі заклади, а саме: 18.02.2022 чотирьох дітей до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав», а 09.01.2022 найменшу дочку - до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка», тобто вже майже два роки, мати та батько не проявляють ініціативи в спілкуванні з дітьми, питання повернення дітей в сім`ю перед органом опіки та піклування не порушують та не цікавляться їхнім здоров`ям, навчанням, інтересами та потребами. При цьому, відповідачі були забезпечені інформацією щодо місця перебування дітей та після евакуації дитячих закладів за межі України мали змогу спілкуватися з ними засобами відео зв`язку з приміщення Служби у справах дітей, однак жодного разу не скористались такою можливістю. Спілкування простим телефонним зв`язком дітей з батьками відбувається виключно з ініціативи старших дітей, а молодша дочка не знає батьків. Житло у с. Положаї Бориспільського району, де проживали діти з батьками, більше десяти років не поліпшувалось та не ремонтувалось, будинок залишається в занедбаному стані, без електроенергії та не облаштоване безпечним опаленням, фактично непридатне для проживання дітей, про що службою у справах сім`ї та дітей складено Акти від 31.01.2022, 15.02.2023 та 12.04.2023. Через деякий час після поміщення дітей до спеціалізованих дитячих закладів [PERSON] та [PERSON] покинули будинок, в якому проживали та переїхали до міста Переяслав, де орендують однокімнатну квартиру та розпочали пошуки роботи, як розуміє суд, для забезпечення свого існування та своїх потреб, оскільки соціальні виплати на дітей припинилися. З повідомлень, що надійшли з дитячого закладу не підтверджується перерахування батьками коштів кожній дитині, хоча б до дня народження, що є додатковим проявом байдужості до дітей та їх емоційного стану. Отже, після відібрання дітей та влаштування їх до спеціалізованих дитячих закладів минуло більше року і за цей час відповідачі не довели, що можуть та бажають опікуватися дітьми, виховувати їх під постійним наглядом та у безпечному середовищі, не працевлаштувалися на постійну роботу, не привели помешкання до належного для проживання стану, не вчинили жодної дії для створення належних умов для повернення дітей у родину, ініціативи у спілкуванні з дітьми не проявляють, із заявою про повернення дітей не зверталися та при цьому жодних доказів, які би спростовували обставини, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог, відповідачі суду не надали. Виходячи з викладеного, враховуючи інтереси та права дітей на зростання у безпечному середовищі, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши тривале у часі неналежне виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків, приймаючи до уваги що відповідачі не докладають зусиль для створення належних умов для проживання, освіти та розвитку дітей, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав на усіх дітей, у зв`язку з байдужим ставленням до них та фактичним ухиленням (самоусуненням) від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей (п.2 ч.1 ст. 164 СК України). При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.169 СК України батьки дітей, після стійкої зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення їх батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 статті 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (дітей). Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За правилами ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стаття 193 СК України передбачає: якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. На особистий рахунок дитини перераховуються також державні пенсії, інші види допомоги та відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника. В свою чергу, стаття 179 СК України встановлює, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи надані суду докази щодо працездатності відповідачів, відсутність на їхньому утриманні інших осіб, з урахуванням вимог ст.ст.180-183 СК України, принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання п`ятьох її дітей у розмірі 1/2 частини її заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання трьох його дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно на тих самих умовах. Визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати основні соціальні гарантії, закріплені Конституцією України та законами України. У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач, як орган опіки та піклування при подачі позову про захист прав дітей звільнений від сплати судового збору (п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір»), тому з відповідачів слід стягнути на користь держави судовий збір з у розмірі, встановленому Законом на день подання позову, що в сумі складає 2147, 20грн з кожного відповідача.

Outcome: approved