Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

09 жовтня 2023 року до суду надійшов позов [PERSON] , поданий його представником адвокатом Гиря А.В., до АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ»), в якому просить визнати виконавчий напис №5896, вчинений 07.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 222281,36 грн. таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначено, що з Реєстру виконавчих проваджень [PERSON] дізнався, що відносно нього приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. відкрито виконавче провадження за №65610180, де стягувачем є АТ «ПУМБ». З отриманих на запит адвоката документів, було встановлено, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису №5896, вчиненого 07.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Ознайомившись з документами виконавчого провадження, виявлено, що предметом стягнення за виконавчим провадженням є заборгованість [PERSON] перед АТ «ПУМБ», який є правонаступником ПАТ «ПУМБ», яка виникла за Кредитним договором №2001250794001 від 20.02.2019 року. Загальна сума стягнення становить 24981,50 грн., яка складається з суми боргу 22281,36 грн., основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2228,14 грн., витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні 472,00 грн. Вважає, що зазначений виконавчий напис підлягає скасуванню, оскільки нотаріусом не дотримані приписи ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку; нотаріусом не повідомлено [PERSON] про отримання заяви позивача про вчинення виконавчого напису; відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження заборгованості. Вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною, оскільки не визнається [PERSON] в повному обсязі, оскільки кредитний договір №2001250794001 від 20.02.2019 року він з ПАТ «ПУМБ» не укладав. Вчиняючи 07 травня 2021 року виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5896, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови №662 від 26.11.2014 року, яка на той час вже була нечинною згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року. Отже, у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З наведеного вбачається, що відповідачем АТ «ПУМБ», всупереч вимогам закону, не було надано документів, які б підтверджували безспірне право його вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2001250794001 від 20.02.2019 року, а приватний нотаріус Грисюк О.В. не перевірила зміст договору, на який відповідач посилався, як на підставу виникнення у нього права вимоги до позивача за кредитним договором, та стягнув спірну заборгованість на користь особи, яка не підтвердила свої повноваження належними доказами. За таких обставин до суду було подано позов про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталію Володимирівну, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олену Василівну. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Його представник адвокат Гиря А.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, зазначила, що витрати на правничу допомогу будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення. Представник відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи, не надав суду пояснень про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву. Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача, а також третіх осіб, на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач та треті особи повідомлялись належним чином про дату, час та місце слухання справи, відповідач не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами статті 55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З письмових матеріалів вбачається, що 20.02.2019 року [PERSON] підписав заяву №2001250794001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, чим підтвердив, що прийняв Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного обслуговування фізичних осіб. 07 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5896, про стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором №2001250794001 від 20 лютого 2019 року, укладеним із ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариства «Перший Український Міжнародний Банк», на користь останнього заборгованість за зазначеним кредитним договором за період з 30 липня 2020 року по 19 лютого 2021 року в сумі 21781,36 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1818,02 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 4581,17 грн., строкової заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1470,06 грн.; та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 500,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 22281,36 грн. За заявою АТ «Перший Український Міжнародний Банк» приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. відкрито виконавче провадження №65610180 з примусового виконання виконавчого напису №5896 від 07.05.2021 року, що підтверджується інформацією про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Згідно зі статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. Крім того, суд вважає, що характер правовідносин, що склалися між [PERSON] та АТ «Перший Український Міжнародний Банк» жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. У своїй постанові від 11 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17 (провадження 61/1028ск18) Верховний Суд висловив наступний висновок: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Не додано розрахунок заборгованості, що унеможливлює встановлення часу її виникнення, а відповідно унеможливлює перевірку звернення до нотаріуса в межах строку позовної давності. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно статті 12 та статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, оскільки з матеріалів справи вбачається, що нотаріусу не надано жодних підтверджень щодо наявності безспірної заборгованості позивача перед відповідачем, щодо наявності у відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» прав стягнення з позивача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №2001250794001, укладеним 20.02.2019 року між [PERSON] та ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», щодо стягнення заборгованості в межах строку позовної давності, визначеної законом, і цей кредитний договір не посвідчений нотаріусом, тому суд приходить до висновку, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріус не мав документів на підтвердження безспірності заборгованості [PERSON] перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк». А тому оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд стягує з відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь позивача [PERSON] понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved