Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Позивач КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради в особі директора Столяренка Сергія Анатолійовича звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою судді від 23.11.2023 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову. 30.11.2023 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позову з оновленою позовною заявою, в обгрунтування якої зазначено наступне. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відносно якого позбавлені батьківських прав на підставі рішення суду. Неповнолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі ст. 245 СК України, ст. 66 ЦК України, директор КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради є його опікуном, як вихованця зазначеного закладу. Посилаючись за обов`язок утримання дитини батьками, в тому числі, позбавленими батьківських прав по відношенню до неї, позивач просить суд стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] з кожного з відповідачів у розмірі 1/4 частки з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, судові витрати просить покласти на відповідачів. Ухвалою судді від 04.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, у позові не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали. Відповідно до ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є відповідачі у справі: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Великобілозерському району та Кам`янсько-Дніпровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1123. Заочним рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 09.12.2020 року позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зокрема, по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] , якого передано органу опіки та піклування Кам`янсько-Дніпровської райдержадміністрації для подальшого влаштування. Рішенням Водянської сільської ради від 23.11.2021 року дитині [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі направлення Служби у справах дітей Запорізької обласної державної адміністрації № 109 від 02.12.2021 року [PERSON] був влаштований до КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради, як дитина, позбавлена батьківського піклування. Згідно з довідкою № 03-06/549 від 14.11.2023 року, [PERSON] навчається в 3 класі (Наказ від 17.12.2021 № 77-у) та перебуває на повному державному забезпеченні в КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради, що не спростовано відповідачами. Згідно з довідкою № 342 від 24.11.2021 року, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , з 06.09.2013 року. На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, про наявність підстав для звернення до суду з позовом та стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , у зв`язку зі наступним. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 243 СК України передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ст. 245 СК України, якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Згідно із витягом з наказу № 41-к по управлінню освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації від 29.10.2003 року § 3 [PERSON] з 17.10.2003 року призначено на посаду директора Гуляйпільської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату для дітей із вадами розумового розвитку. Довідкою Департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації від 10.01.2022 № 03.2-15/27 підтверджено, що директор КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради [PERSON] дійсно є призначений державою опікун дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які є вихованцями зазначеного закладу та яким не встановлено персональних опікунів чи піклувальників. Відповідно до ч. 2 ст. 247 СК України, встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. Статтею 248 СК України передбачено, що влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, не припиняє її права на аліменти. Статтею 67 ЦК України визначено, що опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Згідно роз`яснень у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якщо дитина постійно проживає у державному чи комунальному закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, а батьки не беруть участі в її утриманні, адміністрація цього закладу має право пред`явити до них позов в інтересах дитини, оскільки виконує функції опікуна та піклувальника згідно зі ст. 245 СК України. Таким чином, дослідженими судом доказами підтверджено право позивача на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідачі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , по відношенню до якого позбавлені батьківських прав, таким чином, відповідно до вимог Закону несуть обов`язок матеріального забезпечення дитини. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З поданих суду матеріалів позову вбачається, що відповідачі є особами працездатного віку, даних щодо наявності на їх утриманні інших непрацездатних осіб чи неповнолітніх дітей, осіб-інвалідів суду не надано, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що відповідачі мають можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, та суд вважає розмір аліментів, який просить стягнути позивач, цілком виправданий та необхідний для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 193 СК України , якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Судом встановлено, що на ім`я неповнолітньої дитини [PERSON] в установі банку: Філія Запорізьке обласне управління АТ „Ощадбанк" відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в гривні України. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів, суд виходить з інтересів дитини та її потреб на достатній рівень життя та розвитку, та, з урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст. 182, 183 СК України, та, враховуючи, що відповідачами не надано будь-яких доказів про надання матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку, приходить до висновку про необхідність стягнення з кожного відповідача на користь дитини аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України „Про виконавче провадження", діти реалізують свої права та виконують обов`язки, пов`язані з виконавчим провадженням, відповідно до вимог закону через своїх законних представників, яким у даній справі КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради, та відповідно може бути стягувачем у виконавчому провадженні. У зв`язку із зазначеним, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти з відповідачів підлягають стягненню з дня подачі позову до суду, тобто з 22.11.2023 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з кожного відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved