Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою, у якій (з урахуванням зміни предмету позову) просить: - встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , з 17 грудня 2013 року по [INFO] , однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , право власності на: - житловий будинок «А-1», житловою площею 26,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня «Б», гараж «В», сарай «Г», сарай «Д», сарай «Е», вбиральня «К», погреб «Л», сарай «М», паркан №1, колодязь №1, розташований по [ADDRESS] . - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , право власності на: - частки квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1149810480000), належної [PERSON] ; - частки земельної ділянки з кадастровим номером 5320884901:01:001:0007, площею 0,0927 га, що розташована по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1215916853208), належної [PERSON] ; - частки земельної ділянки з кадастровим номером 5320884901:01:001:0008, площею 0,4594 га, що розташована по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1215926753208), належної [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 6697. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: - житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею - 55,7 кв.м., житловою площею - 28,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами; - земельна ділянка, площею 0,2025 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер: 3224083602:02:009:0004, призначена для ведення особистого селянського господарства; - квартира [ADDRESS] , загальною площею - 42,55 кв.м., житловою площею - 18,1 кв.м.; - земельна ділянка, площею 0,0927 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер: 5320884901:01:001:0007, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - земельна ділянка, площею 0,4594 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер: 5320884901:01:001:0008, призначена для ведення особистого селянського господарства; - житловий будинок «А-1», жилою площею 26,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня «Б», гараж «В», сарай «Г», сарай «Д», сарай «Е», вбиральня «К», погреб «Л», сарай «М», паркан №1, колодязь №1, розташований по [ADDRESS] . Спадкоємцями [PERSON] є позивач та його мачуха (друга дружина батька) [PERSON] . Позивач та вона оформили у власність (спадкування за законом) по частки кожен спадкового майна, до якого увійшли: - квартира [ADDRESS] , загальною площею - 42,55 кв.м., житловою площею - 18,1 кв.м.; - земельна ділянка, площею 0,0927 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер: 5320884901:01:001:0007, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - земельна ділянка, площею 0,4594 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер: 5320884901:01:001:0008, призначена для ведення особистого селянського господарства. Наразі, спадкоємці не змогли оформити наступне майно: - житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею - 55,7 кв.м., житловою площею - 28,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами; - земельна ділянка, площею 0,2025 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер: 3224083602:02:009:0004, призначена для ведення особистого селянського господарства; - житловий будинок «А-1», жилою площею 26,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня «Б», гараж «В», сарай «Г», сарай «Д», сарай «Е», вбиральня «К», погреб «Л», сарай «М», паркан №1, колодязь №1, розташований по [ADDRESS] . Позивач зазначає, що причинами проблем з оформленням майна стала відсутність оригіналу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.09.2002 року, виданого державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1697. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00028531145, виданого Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Позивач проживав з грудня 2013 року з батьком та [PERSON] однією сім`єю за адресою - квартира [ADDRESS] , до дня їх смерті. Мешкав там і пізніше, по 2021 рік. За життя спадкодавця, позивач та [PERSON] не лише спільно проживали зі спадкодавицею, як мачуха і пасинок, але й були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання спільного майна (квартири). У [PERSON] є син - [PERSON] від першого шлюбу, який є її єдиним можливим спадкоємцем за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини позивач не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Так як, вважав, що проживання зі спадкодавцем однією сім`єю є достатньою підставою для спадкування. Листом від 03.11.2021 № 229/01-16 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу О. Грущинська повідомила його, що ним пропущений строк на подачу заяви про прийняття спадщини та не пред`явлено докази постійного проживання разом зі спадкодавцем. Всі правовстановлюючі документи на спадкове майно [PERSON] , так само, як правовстановлюючі документи на спадкове майно батька позивача та на майно, яке позивач з [PERSON] не змогли оформити за собою, у в квартирі були відсутні, і відповідно є втраченими, що є підставою для визнання права власності на спадкове майно за ним, як її спадкоємцем. До підготовчого судового засідання позивач підтримав позовні вимоги, просив суд справу слухати за його відсутності, подавши до суду відповідну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Окрім того ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідач [PERSON] подав суду відзив на позов у якому зазначив, що визнає позовні вимоги у повному обсязі та просить не стягувати з нього судові витрати. Просив розглянути справу без його участі у судовому засіданні. З урахуванням визнання позову, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення по суті на стадії підготовчого провадження. До суду надійшли заяви свідків [PERSON] та [PERSON] , яких позивач повідомив про необхідність явки до суду, в яких вони просили відкласти розгляд справи. Так як, свідки ще не викликалися судом, їх заяви залишаються без задоволення. При цьому у своїх заявах свідки зазначили обставини щодо спільного постійного проживання позивача з покійною [PERSON] з грудня 2017 року по лютий 2019 року, однією сім`єю. Дані заяви свідків не можуть бути прийняті судом, як показання свідків, але суд їх враховує як письмові докази у справі та надає їм відповідну оцінку у сукупності з іншими доказами. Судом встановлено, що позивач, є сином [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 6697. Матеріалами справи підтверджуються обставини справи, зазначені у позові, щодо прийняття та оформлення позивачем та [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так як, позов визнається відповідачем [PERSON] та ним не оспорюються обставини, зазначені у позові, як підстава для задоволення позову, то з урахуванням письмових пояснень свідків, які оцінюються судом, як інші письмові докази, суд приходить до висновку, що дані обставини є доведеними. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до абз. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Статтею 29 ЦК України, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, ч. 3 статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з частиною першою ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. 315 ЦПК України, судом можуть бути встановлені юридичні факти, зокрема, факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на день смерті останнього, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. У зв`язку з клопотання позивача, викладеним у позові, про не стягнення з відповідача судових витрат на сплату судового збору, суд приходить до висновку про можливість його задоволення. Витрат на правничу допомогу сторонами на заявлено. Відповідачі, до підготовчого судового засідання позов визнали, про що подали до суду відповідні заяви. Суд вважає, що визнання позову відповідачами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч. 3 ст. 200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved