Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

28.08.2023 [PERSON] звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця\~ [PERSON] про\~усунення перешкод\~у користуванні належної їй квартири [ADDRESS] , шляхом зобов`язання відповідача демонтувати внутрішній блок кондиціонеру, встановленого в стелі магазину « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 50000 грн. та документально підтверджені судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що встановлений відповідачем кондиціонер на стелі в магазині « [INFO] », який знаходиться на першому поверсі в будинку [ADDRESS] призводить до нестерпного постійного гулу в її квартирі, яка знаходиться на другому поверсі під магазином. Відповідно до протоколу № 326 від 15.08.2023 ДУ «Чернігівський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» рівень шуму в денний час на кухні її квартири перевищують допустимий еквівалент та максимальний рівні шуму. У зв`язку з цим вона змушена була звертатися до лікарів. Робота кондиціонера створює нестерпні умови для життя, що призводить до погіршення фізичного та психологічного стану здоров`я та стресу. Як зазначає позивач від роботи кондиціонера в її квартирі відчувається постійний нестерпний гул, що призводить на нестерпних умов проживання, що в подальшому призвело до необхідності звернення до лікарів. Відповідач порушує її особисті немайнові права, які передбачені ст.ст. 283, 293 ЦК України, а саме право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на належні і здорові умови проживання, у зв`язку з чим просить суд усунути перешкоди в користуванні належної на праві власності квартири [ADDRESS] , шляхом зобов`язання відповідача демонтувати внутрішній блок кондиціонеру, встановленого в стелі магазину « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача завдану їй моральну шкоду в розмірі 50000 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. 25.09.2023 відповідач подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що відповідач позов не визнає та просить відмовити в задоволенні вимог в повному обсязі. Відповідач зазначає, що він є власником магазину « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з необхідністю збереження свіжості продуктів, що реалізуються в магазині, в липні 2023 року він вимушений був встановити кондиціонер. Кондиціонер був встановлений фірмою-підрядником відповідно до норм законодавства. Одразу після встановлення кондиціонеру позивач звернулась до відповідача з проханням перемістити зовнішній блок нижче, щоб він їй не заважав, що і було здійснено. В подальшому скарг від позивача не надходило. Проте, за зверненням [PERSON] 09.08.2023 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівській області була проведена позапланова перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, за результатами якої було видано Акт № 6 від 09.08.2023 про відсутність порушень норм законодавства. Як убачається з доданих до позовної заяви документів, позивач в подальшому самостійно звернулась до ДУ «Чернігівський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» для вимірювання рівня шуму в її квартирі. Згідно з протоколом № 326 від 15.08.2023 рівень шуму в денний час на кухні квартири позивача перевищують допустимий еквівалент та максимальний рівень шуму. Проте, в протоколі жодним чином не зазначено, який саме це шум, оскільки і магазин, і квартира розташовані вздовж проїжджої частини по [ADDRESS] , тому і в денний час доби в квартирі може бути шумно. Окрім того, спеціаліст не приходив до магазину, щоб заміряти рівень шуму. На даний момент кондиціонер в магазині не працює, оскільки не має необхідності в охолодженні приміщення. Щодо відшкодування моральної шкоди, то позивачем не додано доказів того, що її звернення до лікаря-невропатолога та встановлення діагнозу підтверджують причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями та шкодою. Окрім того, немає жодних документів про те, що позивачці було призначено лікування і те, що вона понесла витрати на їх придбання. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, пояснив суду, що в процесі розгляду справи він виконав роботи по встановленню віброізоляції та віброподушок на внутрішній блок касетного кондиціонеру, таким чином знизив рівень шуму. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] підходила до нього з розмовою з приводу роботи кондиціонеру встановленого в магазині та шуму від роботи кондиціонеру, який заважає проживанню в квартирі. Потім відповідач переніс зовнішній блок кондиціонеру в інше місце, а саме опустив до підлоги. Після цього позивач сказала, що її все рівно не влаштовує кондиціонер, який вбудований в стелю магазину, бо від його роботи вже пів року мусить звикати до життя із шумом від кондиціонеру. Відповідач вважає, що питання можна було вирішити мирним способом. Проте, [PERSON] замовила перевірку шуму кондиціонеру без його відома. Кондиціонер було встановлено без підписів мешканців будинку, а на день перевірки шуму кондиціонеру він не знаходився в магазині. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, допитавши свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 5, 6). Квартира позивача розташована на другому поверсі будинку, а на першому поверсі під квартирою позивача знаходиться магазин « [INFO] », власником якого є відповідач. Згідно Договору про надання послуг від 30.06.2023 року відповідач замовив надати послуги з встановлення кондиціонера Cooper&Hunter DAC-36S за адресою: [ADDRESS] (магазин) на загальну суму 18000 грн., внутрішній блок якого розташований під стелею у середині магазину і таким чином він знаходиться під підлогою квартири позивача (а.с. 68, 69). Актом №ДП-0000010 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 01.07.2023 підтверджується виконання робіт по встановленню кондиціонера за адресою: [ADDRESS] (магазин) (а.с. 70). Після звернення позивача до відповідача з приводу підвищеного рівня шуму в квартирі від кондиціонера, відповідач переустановив зовнішній блок кондиціонера, що підтверджується актом №ДП-0000011 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21.07.2023 року (а.с. 71-73). Згідно з актом від 09.08.2023 № 6 складеним за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення приміщення магазину « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відсутні порушення норм законодавства суб`єктом господарювання. 14 серпня 2023 року в квартирі позивача було проведено дослідження шумового навантаження та інфразвуку. Протоколом № 326 від 15.08.2023 ДУ «Чернігівський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» встановлено, що рівні шуму в денний час на кухні квартири [ADDRESS] перевищують допустимий еквівалентний та максимальний рівні шуму, встановлені «Державними санітарними нормами допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови», затверджених наказом МОЗ України від 22.02.2019 р. №463 (а.с. 9, 10). Згідно протоколу №59 проведення вимірювань метрологічних факторів на приладі Екофізика-110А Чернігівської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 08.08.2023 за результатом вимірювання еквівалентного та максимального рівня шуму в денний час при вимкненому технологічному обладнанні продуктового магазину « [INFO] » в житловому приміщенні, [ADDRESS] відповідає допустимій нормі (а.с. 54, 55). Згідно протоколу №60 проведення вимірювань метрологічних факторів на приладі Екофізика-110А Чернігівської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 08.08.2023 за результатом вимірювання рівня загальної вібрації в денний час при увімкненому технологічному обладнанні продуктового магазину « [INFO] » в житловому приміщенні [ADDRESS] відповідає допустимій нормі (а.с. 56, 57). Згідно протоколу №59 проведення вимірювань метрологічних факторів на приладі Екофізика-110А Чернігівської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 08.08.2023 за результатом вимірювання еквівалентного та максимального рівня шуму в денний час при вимкненому технологічному обладнанні продуктового магазину « [INFO] » в житловому приміщенні , [ADDRESS] відповідає допустимій нормі (а.с. 54, 55). Згідно протоколу №62 проведення вимірювань метрологічних факторів на приладі Екофізика-110А Чернігівської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 08.08.2023 за результаом вимірювання рівня загальної вібрації в денний час при вимкненому технологічному обладнанні продуктового магазину « [INFO] » в житловому приміщенні: [ADDRESS] відповідає допустимій нормі (а.с. 58, 59). Згідно протоколу № 61 проведення вимірювань метрологічних факторів на приладі Екофізика-110А Чернігівської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 08.08.2023 за результатом вимірювання еквівалентного та максимального рівня шуму в денний час при увімкненому технологічному обладнанні продуктового магазину « [INFO] » в житловому приміщенні: [ADDRESS] відповідає допустимій нормі (а.с. 60, 61). Згідно з протоколом № 432 від 29.11.2023 ДУ «Чернігівський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» встановлено, що рівні шуму в денний час у спальній кімнаті квартири [ADDRESS] не перевищують допустимий еквівалентний та максимальний рівні шуму, встановлені «Державними санітарними нормами допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови», затверджених наказом МОЗ України від 22.02.2019 р. №463 (а.с. 82, 83). Згідно з протоколом № 433 від 29.11.2023 ДУ «Чернігівський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» встановлено, що рівні шуму в денний час на кухні квартири [ADDRESS] перевищують допустимий еквівалентний рівень шуму та не перевищують максимальний рівень шуму, встановлені «Державними санітарними нормами допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови», затверджених наказом МОЗ України від 22.02.2019 р. № 463 (а.с. 84-86). Згідно Акту №У-00001 надання послуг від 05.01.2024 року на замовлення відповідача були виконані наступні роботи встановлення віброізоляції та віброподушок на внутрішній блок касетного кондиціонеру за адресою: [ADDRESS] (магазин « [INFO] »). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні дав свідчення суду, що його мати [PERSON] почала скаржитись на погане самопочуття від шуму, який є у квартирі, згодом, ми з`ясували, що цей шум створює встановлений у магазині кондиціонер. Я разом з матір`ю спілкувалися з ФОП [PERSON] з приводу роботи кондиціонеру встановленого в його магазині, який постійно спричиняє шум в квартирі. Також свідок телефонував до партнера [PERSON] і пропонував матеріальні послуги, щоб мирно вирішити дане питання, проте ФОП [PERSON] відмовився демонтувати кондиціонер, стверджуючи те, що шум іде з вулиці. Згодом в кінці липня свідок повторно мав розмову з [PERSON] після того, як матері стало зле, то відповідач вимкнув кондиціонер. В судовому засіданні відповідач після виконаних робіт по ізоляції кондиціонеру замовив дослідження шумового навантаження та інфразвуку та надав протокол № 1 від 16.01.2024, за висновком якого рівень шуму в денний час у залі квартири [ADDRESS] не перевищують допустимий еквівалентний та максимальний рівні шуму, протокол № 2 від 16.01.2024, за висновком якого рівень шуму в денний час у спальній кімнаті квартири [ADDRESS] не перевищують допустимий еквівалентний та максимальний рівні шуму та протокол №3 від 16.01.2024, за висновком якого рівні шуму в денний час на кухні квартири [ADDRESS] перевищують допустимий еквівалентний рівень шуму та не перевищують максимальний рівень шуму встановлені «Державними санітарними нормами допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови», затверджених наказом МОЗ України від 22.02.2019 р. № 463. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови ПВС України від 12.06.2009 №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). При цьому суд враховує позиції ЄСПЛ щодо аргументації судових рішень, закріплені, зокрема в рішенні "Бендерський проти України" від 15.11.2007, в якому наголошується, що "право може вважатися ефективним, тільки, якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (п.33 рішення від 21.03.2000 у справі "Дюлоранс проти Франції"; пп. 32 - 35 рішення від 07.03.2006 у справі "Донадзе проти Грузії"). Частиною 3 ст. 12, ст.ст. 76 - 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 283 ЦК України фізична особа має право на охорону її здоров`я. Охорона здоров`я забезпечується системною діяльністю державних та інших організацій, передбаченою\~Конституцією України\~та законом. Стаття 293 ЦК України фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення. Діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Діяльність фізичної та юридичної особи, яка завдає шкоди довкіллю, може бути припинена за рішенням суду. За статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 1\~ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на повагу до свого житла. Як встановлено судом, лише після проведених відповідачем робіт по переустановці зовнішнього блоку кондиціонеру та проведених робіт по встановленню віброізоляції та віброподушок на внутрішній блок касетного кондиціонеру в приміщенні магазину за адресою: [ADDRESS] максимальний рівень шуму в квартирі позивача почав не перевищувати санітарним нормам допустимих рівнів шуму, що фактично усунуло перешкоди у користуванні позивачем квартирою, тому вимога про зобов`язання відповідача демонтувати кондиціонер була задоволена відповідачем після відкриття провадження у справі під час її розгляду. Крім цього, відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступне. Відповідно вимог статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеню вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктами 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин). Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 року у справі № 216/3521/16-ц. З матеріалів справи вбачається, що 14 серпня 2023 року позивач зверталася до ДУ «Чернігівський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» з метою дослідження рівнів шуму в її квартирі після встановлення 01.07.2023 року відповідачем в магазині за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться на першому поверсі будинку під квартирою позивача, кондиціонеру, який спричиняв шум, що перевищував допустимий еквівалентний та максимальний рівні шуму та спричинило позивачу нестерпні умови для проживання в квартирі. 18.07.2023 року позивач зверталася до лікаря з приводу погіршення стану здоров`я, що підтверджується амбулаторною карткою (а.с. 14). Відповідач лише в ході розгляду справи вживав заходів щодо усунення санітарних норм допустимих рівнів шуму, які виникли в результаті роботи кондиціонеру з метою залишення кондиціонеру на місці монтажу без його демонтування. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті порушеного права на належні і здорові умови проживання у власній квартирі. Визначаючи розмір майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, яка протягом тривалого часу неодноразово безрезультатно зверталася до відповідача для усунення рівнів шуму від роботи кондиціонеру до органу ДУ "Чернігівський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України" Міністерства охорони здоров`я України та у результаті дій відповідача фактично позбавлена можливості безпечно користуватися об`єктом своєї приватної власності, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат. Так, право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Черненок Г.І. на підставі договору № б/н про надання правничої допомоги від 22.08.2023 року. Квитанцією № 0009209 від 25.08.2023 року підтверджується сплата позивачем адвокату 16000 грн. за договором № б/н про надання правничої допомоги від 22.08.2023 року. Нормами частини другої статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною третьою статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Згідно акту про приймання-передачу наданої правничої допомоги відповідно до Договору щодо надання правничої допомоги від 22.08.2023 року вартість правничої допомоги щодо надання правничих послуг склала 16000 грн., зокрема: надання юридичних консультацій щодо можливих способів захисту прав Клієнта у справі за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою з вивченням та юридичним аналізом документів, наданих Клієнтом (2 години) - 2000,00 грн.; складання позовної заяви до суду про усунення перешкод в користуванні майно, шляхом зобов`язання вчинити певні дії (3 години) - 4000,00 грн.; здійснення представництва прав та інтересів Клієнта в Деснянському районному суді м. Чернігова у справі за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про \~ \~ \~ \~усунення \~ \~ \~ \~перешкод в користуванні майно, шляхом зобов`язання вчинити певні дії, незалежно від кількості судових засідань - 10000,00 грн. Враховуючи викладене, проаналізувавши детальний опис наданих адвокатом позивачу послуг, час, витрачений на їх надання, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи складність справи, що така розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, проведення чотирьох судових засідань, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в даній справі, однак в сумі 14000 грн. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147 грн. 20 коп.

Outcome: partial