Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача, Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтував тим, що його матері [PERSON] , згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 826108 від 03.09.2007 року, який виданий на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 206 від 25.05.2006 року на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в [ADDRESS], площею 0,5500 га. [INFO] мати [PERSON] померла. Ще за життя вона заповіла йому на випадок смерті все своє майно. Батько [PERSON] помер [INFO] . Він є єдиним спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців не має. Однак, у встановлений законом строк до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звернувся, оскільки він являється особою з інвалідністю І групи з дитинства, йому важко самостійно пересуватись та майже завжди перебуває в хворобливому стані. Вважає, що це є вагомою причиною пропущеного ним строку для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини. У зв`язку з вищевказаним, просив суд визначити додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та у випадку визнання відповідачем позову повернути йому 50% сплаченого судового збору. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача, Тлумацької міської ради Івано-Франківського району, Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак 04.01.2024 року на адресу суду надіслав заяву, в якій вказав, що роти позовних вимог не заперечує та просив розгляд справи здійснювати без його участі (а.с. 24). 22.12.2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до переконання, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 826108, виданого [PERSON] , на підставі розпорядження Тлумацької районної державної адміністрації № 206 від 25.05.2006 року вона є власником земельної ділянки площею 0,5500 га, яка розташована в [ADDRESS], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2625680400:01:001:0094, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 359087208 від 19.12.2023 року (а.с. 6, 7-8). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] народився [INFO] , де в графі батько зазначений « [PERSON] », а в графі мати « [PERSON] » (а.с. 4). Батько позивача, [PERSON] , помер [INFO] , що зазначено у копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 3, на звороті). Мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] , що зазначено у копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 3). З копії заповіту від 30.10.2020 року встановлено, що [PERSON] склала та посвідчила у Бортниківському старостинському окрузі Тлумацької міської ради заповіт, яким все майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, і взагалі все те, що за законом матиме право заповіла позивачу [PERSON] (а.с. 4, на звороті). Довідкою виданою Бортниківським старостинським округом № 2 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 18.12.2023 року № 377 встановлено, що [INFO] померла його мати [PERSON] , що була постійною жителькою [ADDRESS], та на день смерті зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті за вказаною адресою зареєстрована одна (а.с. 5). Позивач, [PERSON] , являється особою з інвалідністю І групи з дитинства, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 15.02.2010 року, яка видана УПСЗН Тлумацької РДА (а.с. 13). 04.03.2020 року листом приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М., відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке належить [PERSON] , оскільки позивачем не було подано до нотаріальної контори в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини та на момент її смерті зареєстрованим за адресою померлої не був (а.с. 9). Отже, позивачем не подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України. Для прийняття спадщини встановлюються строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач та його мати спадкодавець були зареєстровані за різними адресами. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. У вищевказаному Пленумі Верховного Суду України роз`яснено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23.08.2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06.09.2017 року у справі № 6-496цс17, від 17.10.2018 року у справі № 681/203/17-ц. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до висновків Верховного Суду необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (постанови у справах № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, № 489/1583/17 від 29 січня 2020 року, № 591/1271/18 від 15 квітня 2021 року). Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини у зв`язку з тим, що він являється особою з інвалідністю І групи з дитинства, йому важко самостійно пересуватись та майже завжди перебуває в хворобливому стані, то суд вважає за необхідне визнати дані причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, що є підставою для задоволення позовних вимог. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та визначенню позивачу додаткового строку в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 536 грн 80 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1272 ЦК України,

Outcome: approved