Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь решту збитків, не покритих страховим відшкодуванням у розмірі 148627,59 грн та моральну шкоду в розмірі 100000 грн; стягнути із [PERSON] на її користь витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 2500 грн, послуги евакуатора в розмірі 5000 грн, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1486,30 грн, витрати на поштову кореспонденцію в розмірі 48 грн, судовий збір за заяву про забезпечення позову в розмірі 547,54 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 13100 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що 12.12.2022 о 19:00 відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Doge Nitro» державний номерний знак [NUMBER] на автодорозі сполученням Репужинці-Кулівці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечного бокового інтервалу , допустив зіткнення із автомобілем марки MazdaСХ-9 державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачці та був припаркований біля проїзної частини. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з понесеними матеріальними витратами. На місці ДТП відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП. Постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11.01.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Вказана постанова набрала законної сили 24.01.2023. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Dodge Nitro» була застрахована в ПАТ «Страхова компанія Євроінс України», до якої вона звернулася із заявою про вчинення ДТП під № 83074. У березні 2023 Страхова компанія здійснила їй страхову виплату в сумі 156800 грн, оскільки розмір страхового відшкодування (160000 грн) було зменшено на розмір франшизи 3200 грн. 21.12.2022 на її замовлення проведено судову авто товарознавчу експертизу транспортного засобу марки MazdaСХ-9 державний номерний знак [NUMBER] . Про час і дату проведення авто товарознавчої експертизи було повідомлено відповідача рекомендованим листом. Згідно з висновком експерта №08/23 вартість відновлювального ремонту автомобіля MazdaСХ-9 державний номерний знак [NUMBER] від пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП 12.12.2022 становить 305427,59 грн. Вартість матеріального збитку завданого з технічної точки зору власнику MazdaСХ-9 державний номерний знак [NUMBER] від пошкоджень становить 161110,49 грн. За проведення судової авто товарознавчої експертизи №08/23 від 24.01.2023 нею сплачено кошти в розмірі 2500 грн. Крім того позивачка вказує на те, що внаслідок ДТП їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 100000 грн, оскільки вона зазнала глибоке душевне переживання пов`язане з ДТП, що призвело до моральних страждань. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали повністю, обґрунтували вищенаведеним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Його представник - адвокат Павчук С.І. позовні вимоги не визнав, посилаючись на ту обставину, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Dodge Nitro» відповідача [PERSON] була застрахована, страховик сплатив позивачці страхову виплату, отже у неї не було підстав для звернення до експерта та проведення судово-автотоварознавчої експертизи. При цьому звіт страхової компанії ПАТ «Страхова компанія Євроінс України», відповідачу не було направлено, отже йому не відомо, який розмір збитків від ДТП встановлений страховою компанією. За таких обставин просив суд не брати до уваги вартість відновлювального ремонту автомобіля MazdaСХ-9, встановленого висновком експерта та відмовити позивачці у стягненні з відповідача різниці між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодування, виплаченим страховиком. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступних висновків. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої ДТП у вигляді різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 1 березня 2013 року роз`яснено, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що 12.12.2022 о 19:00 відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Dodge Nitro» державний номерний знак [NUMBER] на автодорозі сполученням Репужинці-Кулівці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечного бокового інтервалу, допустив зіткнення із автомобілем марки MazdaСХ-9 державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачці та був припаркований біля проїзної частини. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з понесеними матеріальними витратами. На місці ДТП відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП. Постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11.01.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Вказана постанова набрала законної сили 24.01.2023. Станом на дату вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Dodge Nitro» державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПАТ "Страхова Компанія "Євроінс Україна, згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №-26042-2310-3080880 від 27.10.2022, що не заперечується сторонами ( а.с. 94, 124). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України\~страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За загальним правилом та з огляду на положення ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28,\~29 Закону № 1961-ІV\~передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми\~ст. 29 Закону\~№ 1961-ІV\~здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно п. 36.2 Закону № 1961-ІV Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35\~цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.... Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Згідно до п. 34.4 Закону № 1961-IV для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Згідно постанови Правління Національного банку України від 30 травня 2022 року №109 «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що останньою затверджено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цією постановою: 1) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160 000 грн на одного потерпілого; 2) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 320 000 грн на одного потерпілого. Постанова набирає чинності з 01 липня 2022 року. З матеріалів справи вбачається, що\~15.12.2022 позивачка [PERSON] звернулася до ПАТ "Страхова Компанія "Євроінс Україна із заявою-повідомленням про настання ДТП. 03.02.2023 оцінювачем [PERSON] було складено Звіт №21183 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу MazdaСХ-9 державний номерний знак [NUMBER] (а.с.108-123). Згідно страхового акту №83074/1/2023 від 15.03.2023 та розрахунку №00000013856 суми страхового відшкодування від 13.02.2023 ПАТ "Страхова Компанія "Євроінс Україна 15.03.2023 перераховано [PERSON] 156\~800 грн з урахуванням ліміту відповідальності страховика за мінусом франшизи ( 160000 - 3200 = 156800 грн ) (а.с.124-125). На підтвердження розміру шкоди, завданої позивачці внаслідок дорожньо-транспортної пригоди надано висновок судового експерта Юзви С.Г. №08/23 від 24.01.2023 за результатами проведення судової авто-товарознавчої експертизи, відповідно до якого: вартість відновлювального ремонту автомобіля MazdaСХ-9 державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 12.12.2022 становить 305427,59 грн. вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику автомобіля MazdaСХ-9 державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 12.12.2022 становить 161110,49 (а.с.16-24). Згідно з пунктами 2.3, 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика): - вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п.п.8.1-8.4 Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: - вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість; - сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ за умови що вартість ремонту менша вартості ТЗ. В інших випадках вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної якості. До вартості матеріального збитку, який визначається під час оцінки, не включаються витрати власника КТЗ, пов`язані з транспортуванням, зберіганням КТЗ, оплатою за експертні дослідження, поштовими витратами, з викликом сторін для технічного огляду КТЗ та іншими витратами. У позовній заяві позивачкою заявлена вимога про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди (вартістю відновленого ремонту автомобіля MazdaСХ-9) та виплаченим страховиком страховим відшкодуванням, оскільки при визначенні вартості матеріального збитку ураховується коефіцієнт фізичного зносу деталей і цей метод був використаний для визначення розміру страхового відшкодування. Вартість відновлювального\~ремонту \~пошкодженого в\~ДТП автомобіля\~позивачки MazdaСХ-9 [NUMBER] в розмірі 305427,59 грн не спростована відповідачем обґрунтованими запереченнями чи іншим висновком експертизи. Відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Висновок судового експерта Юзви С.Г. №08/23 відповідає зазначеним вимогам, оскільки в ньому вказано про обізнаність експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, та судовий експерт Юзва С.Г. має право на проведення транспортно-товарознавчої експертизи за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», на підставі свідоцтва №565 від 26.10.2001, виданого Міністерством юстиції України. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку), винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). У постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або відповідно до Закону №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (у випадку передбачених статтею 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону №1961-IV). Подібний правовий висновок Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц. Судом встановлено, що у зв`язку з виконанням страховиком свого обов`язку у позивачки на час розгляду справи відсутній спір з ПАТ "Страхова Компанія "Євроінс Україна щодо виплати їй страхового відшкодування вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу Проте фактичний розмір шкоди, завданий позивачці пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачці розмір страхового відшкодування. Проаналізувавши встановлені у справі обставини відповідно до наведених правових норм, з урахуванням того, що стороною відповідача не надано жодних доказів на спростування розміру завданої позивачці матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині За таких обставин з [PERSON] , як з винної особи на користь позивачки підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком в розмірі 148627,59 грн (305427,59 156800 = 148627,59), які позивачка просить стягнути з відповідача. Верховний Суд у своїй постанові від 22 січня 2019 року у справі №676/518/17 виснував, що відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Враховуючи вищенаведене\~ суд\~вважає,\~що також\~підлягають до\~задоволення вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача 5000 грн витрат за послуги евакуатора, пов`язані з доставкою автомобіля [PERSON] з місця ДТП в с. Репужинці до її місця проживання (зберігання автомобіля) в м. Заставна та з м. Заставна до м.Чернівці для проведення експертизи, а також витрати на поштові відправлення щодо повідомлення відповідача про місце і час проведення експертизи в розмірі 48 грн, які документально підтверджені та пов`язані з подією ДТП (а.с.42-43). Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, завданої ДТП. Згідно зі статтями 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Із системного аналізу, п. 22.3 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" і п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України слідує, що обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, покладено на особу, яку визнано винною у скоєнні ДТП, тобто в даному випадку на відповідача [PERSON] . Як було встановлено судом, з вини відповідача [PERSON] сталася ДТП, в якій пошкоджено автомобіль позивачки [PERSON] , чим крім матеріальної шкоди позивачці була заподіяна і моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях та переживаннях через пошкодження автомобіля, порушенні\~нормального життєвого порядку\~та життєвих зв`язків, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням її транспортного засобу, неможливості користування власним автомобілем тривалий час\~до його ремонту, а також пережитого стресу, який негативно вплинув на перебіг онкологічної хвороби позивачки, що призвело до її загострення та необхідності додаткового активного лікування. При вирішенні питання про розмір завданої моральної шкоди, з урахуванням обставин справи, глибині фізичних та душевних страждань позивачки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 15000 гривень. Щодо стягнення з відповідача судового збору та витрат на експертизу. Відповідно до ч.1, ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приписами п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за подання до суду позовної заяви сплатила судовий збір в сумі 2561,78 грн. (1486,3 +1075,48 = 2561,78) (а.с.1,52) та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 536,8 грн (а.с.56), що в загальному становить 3098,58 грн. Оскільки позовні вимоги позивачки до відповідача [PERSON] судом задоволено частково (66,8%), то відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судовий збір в розмірі пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: 2069,85 грн. Також з відповідача підлягають стягненню витрати на проведення судової авто товарознавчої експертизи в сумі 2500 грн. Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що представник позивачки в позовній заяві просив стягнути із відповідача понесені позивачкою судові витрати, зазначивши попередній орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу в розмірі 13100грн. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До закінчення судових дебатів представник позивачки просив суд розглянути питання судових витрат на правничу допомогу у відповідності до ст.ст.\~246,270 ЦПК України з урахуванням доказів, які будуть надані позивачкою згідно з приписами ч.8 ст.141 ЦПК України. За таких обставин суд вважає, що для ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат слід призначити судове засідання та встановити представнику позивачки строк для подання доказів, понесених у зв`язку з наданням їй правничої допомоги.

Outcome: partial