Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

30.11.2023 [PERSON] здала на пошту позов до АТ «Ощадбанк», в якому вказує, що в АТ «Ощадбанк» у неї відкритий банківський рахунок, з якого 16.04.2023 о 20:56 відбулося списання 1700 грн. шляхом їх переказу з використанням мобільного додатку «Ощад 24/7» на картковий рахунок [NUMBER] , відкритий в АТ «Банк Кредит Дніпро» на ім`я [PERSON] , якого вона не знає. Комісія за переказ 8 грн. 50 коп. Жодних дій щодо переказу коштів вона не вчиняла. У цей же день вона зателефонувала на гарячу лінію банку та повідомила про безпідставне списання коштів та звернулася до Відділення поліції №1 (м. Білопілля) із заявою про вчинення злочину, у зв`язку з чим відкрито кримінальне провадження. На початку листопада 2023 вона отримала лист від АТ «Ощадбанк», в якому повідомлено, що операція зі списання коштів була виконана коректно, а тому банк вважає, що переказ коштів міг статися в результаті розголошення нею своїх персональних даних, реквізитів картки, одноразового коду підтвердження, який надійшов на її фінансовий номер. Але даних вона не розголошувала. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що банком не доведено, що вона сприяла втраті, незаконному використанні інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, просить стягнути з банку на її користь безпідставно списані з її рахунку кошти в сумі 1708 грн. 50 коп. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 07.12.2023 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 25.12.2023 до суду надійшов відзив представника АТ «Ощадбанк» - адвоката Солдатенка А.М., в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 16, 65). Представник відповідача АТ «Ощадбанк» - адвокат Солдатенко А.М. проти задоволення позовних вимог заперечував. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 04.04.2013 між [PERSON] і АТ «Ощадбанк» укладено договір №418509 про відкриття та обслуговування рахунку й випуск платіжної картки, відповідно до п. 1.1, 1.2 якого банк відкриває позивачці рахунок і зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту, забезпечує проведення розрахунків за операціями, у тому числі здійсненими з використанням платіжної картки в межах витратного ліміту (а. с. 36-38). Згідно з п. 1.6 договору при підключенні до послуг отримання щомісячних виписок на адресу електронної пошти, послуг смс-банкінгу, Інтернет банкінгу, клієнт погоджується з тим, що надана інформація передається незахищеними каналами зв`язку та може стати відомою третім особам без відома на те клієнта або банку. Банк не несе відповідальності за збитки, завдані клієнту в разі розголошення (розкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, пін-кодів, СVV-кодів, а також вчинення інших дій під час здійснення операцій у системах смс-банкінгу, інтернет-банкінгу та отримання щомісячних виписок на адресу електронної пошти. Відповідно до п. 4.1, 4.2, 4.4, 4.5 договору клієнт має право в період дії договору підключитися та користуватися дистанційними каналами обслуговування, що пропонуються банком системою WEB-банкінг. Підключення до системи WEB-банкінг здійснюється клієнтом відповідно до Інструкції користувача системи WEB-банкінгу з використанням пристрою клієнта (персональний комп`ютер, мобільний телефон тощо), що відповідає технічним вимогам, вказаним в Інструкції користувача WEB-банкінг, та який має доступ до мережі Інтернет. Сторони підтверджують, що отримані банком платіжні документи, створені в системі WEB-банкінг та підтверджені паролем клієнта, мають таку ж юридичну силу, як і документи, що були подані клієнтом на паперовому носії та підписані власноруч клієнтом. Права, обов`язки та відповідальність сторін при дистанційному обслуговуванні клієнта за допомогою системи WEB-банкінг обумовлені в Правилах здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичними особами в АТ «Ощадбанк», які доводяться шляхом публічного письмового оголошення в установі банку, а також розміщення на сайті банку. Порядок користування та функціональні можливості системи WEB-банкінг визначені в Інструкції користувача системи WEB-банкінг. Клієнт зобов`язаний до початку користування системою WEB-банкінг ознайомитися з Інструкцією системи користувача WEB-банкінг. Як вбачається з роздруківки інформації з автоматизованої системи АТ «Ощадбанк» про рахунки та платіжні картки до них [PERSON] було відкрито два рахунки, один з яких [NUMBER] , за яким закріплена банківська картка № [NUMBER] , дата відкриття картки 05.03.2021, дата закриття 17.05.2023 (а. с. 47). Згідно з випискою по картковому рахунку та роздруківки інформації з автоматизованої системи банку 16.04.2023 о 20:56 з рахунку [PERSON] [NUMBER] здійснена трансакція переказ 1700 грн. на рахунок [NUMBER] , відкритий в АТ «Банк Кредит Дніпро», деталі трансакції: для поповнення рахунку [PERSON] , [NUMBER] . Утримана АТ «Ощадбанк» комісія за переказ коштів 8 грн. 50 коп. (а. с. 46, 48). 16.04.2023 о 21.30 картку № [NUMBER] заблоковано у зв`язку з повідомленням про шахрайство (а. с. 47). За твердженням позивачки саме за її повідомленням АТ «Ощадбанк» про шахрайство заблоковано її картку. Вказане відповідачем не оспорюється. За фактом списання коштів з рахунку 16.04.2023 о 22:04 позивачка звернулася на лінію «102» з повідомленням про викрадення коштів з її рахунку. Відомості за вказаною заявою внесені до ЄРДР 17.04.2023 за №12023200570000200 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а. с. 67-68). Поліції [PERSON] повідомила, що 16.04.2023 у вечірній час їй надійшло повідомлення про переказ коштів з її рахунку. Вона одразу зателефонувала в банк та заблокувала свою картку. Напередодні жодні коди підтвердження та підозрілі телефонні дзвінки їй не надходили, свої особисті дані вона нікому не повідомляла, на підозрілі інтернет-посилання не переходила (а. с. 72-73). Як вбачається\~з листа\~АТ «Ощадбанк»\~від 02.11.2023\~за результатами\~детальної перевірки\~встановлено,\~що по\~картковому рахунку\~ [NUMBER] \~16.04.2023\~о 20:56:29\~відбулося списання\~грошових коштів\~в сумі\~1700\~грн.\~(без\~урахування комісії)\~шляхом переказу\~коштів з\~використанням мобільного\~додатку «Ощад24/7»\~на картковий\~рахунок,\~відкритий в\~АТ «Банк\~Кредит Дніпро»\~(рахунок\~ [NUMBER] ).\~Вказану операцію\~здійснено коректно,\~з обов`язковою\~ідентифікацією/верифікацією\~клієнта з\~використанням коду\~доступу до\~мобільного додатку\~«Ощад»/біометрії,\~який надсилався\~банком 11.04.2023\~о 09:21:25\~на фінансовий\~номер телефону. Відтак, переказ грошових коштів міг статися в результаті розголошення [PERSON] своїх персональних даних, реквізитів платіжної картки Банку, випущеної на її ім`я та одноразового коду підтвердження, який надходив на фінансовий номер телефона клієнта. Таким чином, результати перевірки свідчать, що зняття грошових коштів з карткового рахунку стало можливим у зв`язку з порушенням (недотриманням) клієнтом вимог пунктів 9.15, 9.16, 9.17, 9.18 розділу ІХ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ощадбанк» (а. с. 25). Відповідно до роздруківки інформації з автоматизованої системи АТ «Ощадбанк» щодо направлення на телефон позивачки повідомлень та роздруківки інформації з автоматизованої системи банку щодо реєстрації в системі «Ощад 24/7» фінансовим номером телефону [PERSON] з 22.08.2022 є номер [NUMBER] , на який 11.04.2023 о 09:21:25 направлено одноразовий код (пароль) для входу в нову версію мобільного додатку «Oshad 24/7 (Flumo)». Період авторизації в новій версії мобільного додатку з 11.04.2023 09:23 по 16.04.2023 21:36, пристрій, що використовувався для входу - 2207117BPG (а. с. 51). Як вбачається з роздруківки до 11.04.2023 для входу в додаток «Ощад24/7» пристрій 2207117BPG не використовувався. 11.04.2023 о 09:23 на номер [NUMBER] надіслане повідомлення «11.04.2023 09:23 Card: 5-897* MOBILE BANKING oschadbank.ua/chat», яке доставлене в застосунок viber 11.04.2023 о 14:18:56; 16.04.2023 о 20:56 надіслане повідомлення: «16.04.2023 20:56 Acnt: 26***-82 Sum: -1708.50 UAN Для поповнення рахунку [PERSON] , [NUMBER] , Dostupna suma=20.26 UAN oschadbank.ua/chat», яке доставлене в застосунок viber 16.04.2023 о 21:08:53; 16.04.2023 о 21:25 надіслане повідомлення: «Uvaga! My zablokuvaly Vashy kartku 5-897* oschadbank.ua/chat», яке доставлене в застосунок viber 16.04.2023 о 22:16:59 (а. с. 46, 51-52). Підставами позовних вимог позивачки є відсутність її волевиявлення на проведення 16.04.2023 транзакцій зі списання коштів з її карткового рахунку шляхом переказу без її участі, що стало можливим через надання АТ «Ощадбанк» послуг неналежної якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1066, ч. 1 ст. 1068, ст. 1071 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Згідно зі ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 1, 36, 39 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» автентифікація - процедура, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача платіжних послуг та/або належність користувачу платіжних послуг певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача платіжних послуг. Надавач платіжних послуг з обслуговування рахунку - надавач платіжних послуг, у якому відкритий рахунок платника для виконання платіжних операцій. Неакцептована платіжна операція - платіжна операція, виконана надавачем платіжних послуг платника на підставі наданої ініціатором платіжної інструкції без отримання згоди платника (крім примусового списання (стягнення) або після відкликання такої згоди. Згідно з ч. 1, 2, 3, 12 ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги» надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином. Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків. Користувачі мають право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг внаслідок помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків. Надавачі платіжних послуг, що обслуговують платників, несуть перед ними відповідальність за неакцептованими платіжними операціями. У разі виконання неакцептованої платіжної операції надавач платіжних послуг зобов`язаний негайно після виявлення факту виконання неакцептованої платіжної операції або після отримання повідомлення платника (залежно від того, що відбувалося раніше) повернути за рахунок власних коштів суму неакцептованої платіжної операції на рахунок платника, а також сплатити йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день від дня списання з рахунку платника коштів за неакцептованою платіжною операцією до дня повернення коштів на рахунок платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану неакцептовану платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди). Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 42 Закону України «Про платіжні послуги» надавач платіжних послуг платника зобов`язаний отримати згоду платника на виконання кожної платіжної операції, крім випадків, передбачених цим Законом. Порядок надання згоди на виконання платіжної операції визначається договором між платником та надавачем платіжних послуг платника. Платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 66 вказаного Закону банки та небанківські надавачі платіжних послуг зобов`язані затвердити та дотримуватися внутрішніх правил щодо ефективного зниження та контролю за операційними ризиками, кіберризиками та ризиками безпеки, пов`язаними з наданням платіжних послуг (виконанням платіжних операцій). Під кіберризиком для цілей цієї частини розуміється ризик виникнення внаслідок реалізації кіберзагроз збитків та/або додаткових втрат банків, інших осіб, які здійснюють діяльність на ринках фінансових послуг, державне регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснює Національний банк України, операторів платіжних систем та/або учасників платіжних систем, технологічних операторів платіжних послуг. Зазначені правила мають також містити процедури забезпечення безпеки виконання платіжних операцій, вжиття заходів з ідентифікації помилкових та неналежних платіжних операцій (суб`єктів таких платіжних операцій) та заходів із запобігання або припинення таких платіжних операцій, реагування на інциденти безпеки, здійснення моніторингу та ведення бази даних операційних інцидентів, кіберінцидентів та інцидентів безпеки, пов`язаних з наданням платіжних послуг (виконанням платіжних операцій). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 67 вказаного Закону надавачі платіжних послуг зобов`язані запровадити систему захисту інформації, що має забезпечувати безперервний захист інформації про виконання платіжних операцій та індивідуальної облікової інформації на всіх етапах її формування, обробки, передавання та зберігання. Система захисту інформації має забезпечувати цілісність, конфіденційність, доступність та простежуваність інформації, що формується, обробляється, передається та зберігається під час виконання платіжних операцій, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України. Надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги щодо захисту інформації. Згідно з ч. 1-5 ст. 68 Закону електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Під час виконання автентифікації надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів. Надавачі платіжних\~послуг зобов`язані\~застосовувати посилену\~автентифікацію користувача\~під час: 1)\~отримання користувачем\~доступу до\~рахунку за\~допомогою засобів\~дистанційної комунікації; 2)\~ініціювання дистанційної\~платіжної операції; 3) будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій). Надавачі платіжних послуг зобов`язані розробити та застосовувати елементи посиленої автентифікації, які мають бути незалежними, щоб виявлення факту несанкціонованого доступу до одного захищеного елемента або його розголошення не загрожувало надійності інших елементів, а також запровадити заходи із забезпечення захисту конфіденційності даних автентифікації. Для проведення дистанційних платіжних операцій надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію платника, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача. Згідно з п.п. 1 п. 136, абз. 1 п. 140, 146 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 №164, користувач зобов`язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень. Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що вина банку в знятті коштів з рахунків клієнта виключається лише в разі доведення, що саме клієнт банку своїми діями чи бездіяльністю посприяв у втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 13.05.2015 у справі №6-71цс15, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача в перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Оцінюючи аргументи сторін, суд бере до уваги нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах, які є споживчими за своєю правовою природою. При цьому правові та фактичні можливості з доведення обставин справи належать переважно банку, доводи якого не були належним обґрунтуванні під час судового розгляду справи. Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною в таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.08.2023 у справі №176/1445/22. Посилання АТ «Ощадбанк» на ту обставину, що позивачка порушила Правила здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичними особами в АТ «Ощадбанк», оскільки своїми діями сприяла незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, є безпідставними, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Відповідач не довів того, що [PERSON] втрачала та/або сприяла незаконному використанню персональної інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03.07.2019 у справі №537/3312/16-ц. У ході судового розгляду відповідач не спростував доводів позивачки щодо вчинення відносно неї незаконних дій, а також не довів, що вона своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню особистої інформації, яка дає змогу від її імені здійснювати платіжні операції. Посилання представника банку на висновки Верховного Суду, викладені в поставі від 11.02.2019 у справі №552/1543/17, відповідно до яких обов`язок відшкодувати завдані клієнту збитки настає в разі, якщо шкоду спричинено за наявності вини банку і саме через його неправомірні дії або бездіяльність, суд не бере до уваги, оскільки у вказаній справі були встановлені інші фактичні обставини справи, а саме: позивач намагався зняти кошти зі своєї картки через банкомат, але не дочекався їх видачі. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути з АТ «Ощадбанк» на її користь 1708 грн. 50 коп. З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави, враховуючи, що позов було подано в 2023 році, слід також стягнути 1073 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved