Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

19\~грудня 2023\~року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 25 лютого 2020 року між ПАТ "МТБ Банк" та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит № 1059051/141 (кредитна картка), на підставі якого відповідачці було надано кредит, у розмірі 20000,00 грн на споживчі цілі, на строк з 25 лютого 2020 року по 25 лютого 2021 року включно. Зобов`язання по сплаті кредиту відповідачка належним чином не виконала, в зв`язку з чим, станом на 04 грудня 2023 року, у неї виникла заборгованість, в сумі 26047,41 На підставі зазначеного просив суд стягнути з відповідачки заборгованість, в розмірі 26047,41 грн та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних\~вимог в\~повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не направляла. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник\~позивача та\~відповідачка в\~судове засідання\~не з`явилися,\~відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так 25 лютого 2020 року між ПАТ «МТБ Банк» та [PERSON] , яка 30 листопада 2021 року змінила прізвище на « [PERSON] », було укладено договір про споживчий кредит № 1059051/141, за яким товариство надало відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі цілі, в розмірі 200000 грн., пільговою відсотковою ставкою 0,001 % річних, стандартною відсотковою ставкою 43,2 % річних, строком на 1 рік (до 25 лютого 2021 року), з умовою сплати обов`язкового мінімального щомісячного платежу 5 % від суми загальної заборгованості за кредитом (7-9,60-63). Також відповідачкою було підписано паспорт споживчого кредиту, де сторонами детально визначено умови кредитування, що зазначені в договорі (а.с.15-16). Позивач виконав зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці грошові кошти, однак остання не виконала взятих на себе зобов`язань, грошові кошти та відсотки за їх користування вчасно не повернула, у зв`язку з чим їй нараховано заборгованість, в розмірі 26047,41 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачці нараховано за даним кредитним договором, станом на 04 грудня 2023 року, заборгованість у розмірі 26047,41 грн., з яких 20000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту (12190,26 грн. заборгованість за санкціонованим овердрафтом та 7809,74 грн. заборгованість за простроченим овердрафтом), 6047,41 грн. заборгованість за відсотками (1158,4 грн. поточні відсотки, 4889,01 грн. прострочені відсотки) (а.с.30-57). Суму заборгованості перед позивачем відповідачка в добровільному порядку не сплачує, у зв`язку з чим 26 травня 2022 року їй була направлено лист-вимогу, яка залишена відповідачкою без задоволення (а.с.27-29). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 зазначеної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст.1046 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови договору про споживчий кредит, не в повному обсязі повернула отримані грошові кошти та сплатила відсотки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved