Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

І. Суть спору [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , про що було складено відповідний актовий запис про смерть. Місцем відкриття спадщини [PERSON] є: [ADDRESS] , часом відкриття спадщини [PERSON] є [INFO] . За життя спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, що був посвідчений державним нотаріусом Іваничівської ДНК Волинської області від 16.12.2004 року. Спадкоємцем зазначеного в заповіті майна від 16.12.2004 року, зареєстрованим за № 2301 є позивач по справі - [PERSON] . До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлої. Відповідно до вимог закону, а саме ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України позивач, як спадкоємець, [PERSON] , у встановлений законодавством строк, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, заяви до нотаріуса не подав оскільки був необізнаний про існування заповіту. Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом/заповітом, які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заяви до нотаріуса, відсутні. Спадкова справа щодо майна померлої заведена не була. У зв`язку з вищенаведеним, позивач просить визначити йому додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. ІІ. Позиція учасників справи У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак у матеріалах справи наявна заява представника [PERSON] про здійснення розгляду справи без її участі та участі позивача та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Просили судові витрати залишити за позивачем. 08.01.2024 року від представника Іваничівської сільської ради Іванчук А. В. надійшла заява про визнання позову в повному обсязі та розгляд даної справи без участі представника. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 15.11.2023 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу п`ятиденний строк для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк для подання заперечення, дня отримання таких. Витребувано з Іваничівської ДНК Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру щодо спадкодавця, а у разі наявності спадкової справи - її копію. Витребувано з Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області інформацію про осіб, які фактично проживали та були зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , станом на день смерті спадкодавця [PERSON] . Довідкою від 05.12.2023 року, підготовче судове засідання було відкладено на 08.01.2024 року, у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по іншій справі. 08.01.2024 року в підготовче судове засідання учасники справи не з`явилися. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Сторони скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. ІV. Обставини справи, встановлені судом Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 24.07.1964 року, його батьками записані в даному документі - [PERSON] батько та [PERSON] - мати (а.с. 6). [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 26.12.2022 року (а.с. 7). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Л. С. Кононенко 16.12.2004 року. Спадкоємцем зазначеного в заповіті майна є позивач по справі [PERSON] (а.с. 8). Спадкодавець [PERSON] мала у власності будинок та земельну ділянку (для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд) за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу № 5253966 від 31.10.2004 року та копією Державного Акту про право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 005590 від 19.10.2004 року (а.с. 10-11). Спадкове майно - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, земельну ділянку площею 0,10 га. [PERSON] отримала після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.08.2003 року, [PERSON] (чоловік [PERSON] ) помер [INFO] (а.с. 13). Відповідно до довідки № 90/01-08/2-23 виданої 03.11.2023 року Іваничівською селищною радою, спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] на дату смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до копії постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03.11.2023 року, судом встановлено, що [PERSON] в зазначений ст. 1270 ЦК України строк заяви про прийняття спадщини не подав, за однією адресою разом із спадкодавцем зареєстрований не був, а тому видача свідоцтва державним нотаріусом неможлива (а.с. 14). Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , в Іваничівській державній нотаріальній конторі не заводилась (а.с. 28-29). Відповідно до відповіді Іваничівської селищної ради від 04.12.2023 за № 993/16/2-23, судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] знаходиться житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в якому була зареєстрована та фактично проживала до дня своєї смерті [INFO] [PERSON] , це підтверджується також Витягом про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 01.01.2022 по 24.12.2022 р. (а.с. 34-35). V. Застосоване судом законодавство В статті 55\~Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.\~15\~ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст.12\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (статті 12 і 81 ЦПК). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82 ЦПК). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77 ЦПК). Згідно ст.\~78\~ЦПК\~України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.\~79\~ЦПК\~України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80\~ЦПК\~України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст.\~89\~ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). У відповідності до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. У відповідності до статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України\~передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 21 вересня 2020 року у справі № 130/2517/18 (провадження № 61-14962св19). Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». VI. Висновки суду Беручи до уваги вищенаведені, викладені у позовній заяві пояснення [PERSON] щодо пропуску ним строку для прийняття спадщини, які підтверджуються матеріалами справи, враховуючи те, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем [PERSON] , і про наявність заповіту на його ім`я дізнався поза межами строку, передбаченого ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, суд вважає, що вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, адже пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог і визначення позивачу додаткового строку терміном два місяці, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В ході розгляду цивільної справи судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, інші особи, які б фактично прийняли спадщину відсутні та визнання позову відповідачем не суперечать закону та не порушують жодним чином права інших осіб, і не направлені на захист інтересів таких інших осіб. VІІ. Судові витрати Враховуючи думку сторони позивача та виходячи з вимог\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за ним.

Outcome: approved