Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства «Міські дороги» Одеської міської ради про стягнення матеріальної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою в сумі 97\~549,82 грн. В обґрунтування вимог посилався на те, що у вересні місяці 2022р., рухався на автомобілі по вул. Балтська дорога в м. Одесі та здійснив наїзд на вибоїну внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно висновку експерта вартість відновлювального ремонту склала 96\~049,82грн. Балансоутримувачем зазначеної частини дороги є КП «Міські дороги» ОМР. Таким чином просив позов задовольнити. Представник відповідача вимоги позову не визнав та пояснив, що КП «Міські дороги» ОМР не є належним відповідачем, акт обстеження ділянки дороги та схема ДТП не є належними доказами, автомобіль був відсутній на місці ДТП, висновок експерта також є неналежним доказом. За таких підстав просив в позові відмовити. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 29.09.2022 року об 11.00 годині [PERSON] , керуючи автомобілем BMW реєстраційний номер [NUMBER] , що належить йому на праві власності, по [ADDRESS] , здійснив наїзд на вибоїну. Попереджувальних знаків про наявність вибоїн не було, з проїзної частини дороги вибоїну не видно. Внаслідок наїзду на вибоїну автомобіль отримав механічні пошкодження. На місце вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди були викликані співробітники поліції, що зафіксували дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 11). Окрім того, працівники поліції провели обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, здійснили заміри вибоїни, та прийшли до висновку про те, що ділянка, на якій сталося вищевказане ДТП не відповідає вимогам правил норм та стандартів України глибина вибоїни 50 см. (а.с. 12). Також встановлено, що комунальне підприємство «Міські дороги» Одеської міської ради в листі від 21.02.2023 року №02-07/188 повідомило, що КП «Міські дороги» 28.09.2022 року звернулось до Управління дорожнього господарства ОМР з питання прийняття мір з приводу незадовільного технічного стану покриття по вул. Балтська дорога. Управління дорожнього господарства Одеської міської ради в листі від 27.02.2023 року № 141 повідомило, що КП «Міські дороги» ОМР є балансоутримувачем вулично-дорожньої мережі міста. 30.09.2022 року Позивач звернувся до судового експерта з правом проведення транспортно-товарознавчого експертного дослідження [PERSON] , з заявою про проведення транспортно-товарознавчого експертного дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля і отримав Висновок експерта №100-22В від 25.10.2022 року. Згідно Висновку експерта №100-22В від 25.10.2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля визначається рівною 96 049,82 грн. (а.с. 15). Крім того, після отримання відзиву на позов, позивач звернувся до судового експерта з правом проведення транспортно-товарознавчого експертного дослідження [PERSON] , з заявою про приведення висновку експерта до вимог ст. 106 ЦПК України, та отримав висновок № 36-23В від 08.08.2023р. (а.с. 93) Відповідно загальних положень Закону України «Про автомобільні дороги» вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів; проїзна частина - частина автомобільної дороги, безпосередньо призначена для руху транспортних засобів. Автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях (ст.5 Закону). Приписами ст.1166 ЦК України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Власники доріг, вулиць або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях, що знаходяться у їх віданні (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух»). Як вбачається з п. 3.1.2 ДСТУ 358797 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди», гранична глибина окремих осідань, вибоїн на автомобільних дорогах не повинна перевищувати 6 см. Відповідно до п.п. 1 п. а) ч. 1ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню. За статтею 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне керування автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг У країни, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої направляється й координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади в області транспорту і який має свої органи керування на місцях. Згідно із статтею 9 Закону У країни «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: -компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо- транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; -забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; -забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; -вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; -термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; -своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; -організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до вимог пункту 11 «Єдиних Правил ремонту й змісту автомобільних доріг» №198 від 30 березня 1994 року власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, шляхо-експлуатаційні організації зобов`язані вчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил, з дотриманням норм і стандартів по безпеці руху. Відповідно до п.п.г) п.1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки. У частині 2,3 ст. 15 вищевказаного Закону України також встановлено, що підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації. Орган державної влади або орган місцевого самоврядування за поданням підприємства чи балансоутримувача щорічно затверджує заходи з утримання та ремонту об`єкта благоустрою державної або комунальної власності на наступний рік та передбачає кошти на виконання цих заходів. Орган державної влади та орган місцевого самоврядування, підприємство та балансоутримувач несуть відповідальність за виконання затверджених заходів у повному обсязі. У Правилах благоустрою території міста Одеси, які затверджені рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011р. №1631-VI також встановлено, що балансоутримувач забезпечує утримання в належному стані та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи, організації (п.3.1.7). Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» звернуто увагу на те, що коли відшкодування шкоди в натурі не можливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON] , доведені належними та підлягають задоволенню, оскільки судом встановлена неправомірна бездіяльність КП «Міські дороги», що до утримання дорожнього покриття, між бездіяльністю та завданою майну позивача встановлено причинний зв`язок та доведений розмір заподіяної шкоди, а відповідач в свою чергу не довів, що шкоду було завдано не з його вини. Також, на користь позивача підлягає стягненню витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 2\~000 грн., а не 3\~920 грн., як зазначено позивачем, оскільки судом прийнято до уваги, як належний доказ експертний висновок № 36-23В (а.с. 93) і саме до цього висновку надано квитанцію про оплату на суму 2\~000 грн., (а.с. 117). Посилання представника відповідача на те, що КП «Міські\~дороги» ОМР\~не є\~належним відповідачем,\~акт обстеження\~ділянки дороги\~та схема\~ДТП не\~є належними\~доказами,\~автомобіль був\~відсутній на\~місці ДТП,\~висновок експерта\~також є\~неналежним доказом\~суд до\~уваги не\~приймає з\~підстав наведених\~в обґрунтуванні\~судового рішення,\~та такі\~твердження відповідача\~повністю спростовані\~доказами наданими\~позивачем. \~ На підставі ст. ст.11, 16, 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України,

Outcome: partial