Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в них народився син [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Інших дітей та непрацездатних осіб, які б знаходилися на утриманні відповідача, немає. Відповідач у добровільному порядку участі в утриманні сина не приймає, будь-якої матеріальної допомоги на його утримання не надає. 19 жовтня 2023 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1/6 частини всіх його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Мотивуючи це тим, що заявлений позивачем розмір аліментів значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, тобто на нього буде покладено практично повне утримання дитини. Крім того, в нього наявна значна сума заборгованості за кредитними зобов`язаннями. Зазначив, що позивачем не наведено достатніх підстав та не надано доказів, які б свідчили про необхідність стягнення аліментів на утримання спільної дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів (заробітку). Також вказав, що ним після фактичного припинення шлюбних відносин та спільного проживання з позивачем, постійно надавалася матеріальна допомога на утримання їхнього спільного сина в розмірі орієнтовно 4 тисячі гривень. 30 жовтня 2023 року позивач надала до суду відповідь на відзив, в якій позов підтримала та просила його задовольнити. З мотивів того, що станом на 2023 рік установлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в розмірі 2 272 гривні на місяць, проте цієї суми не вистачає для належного утримання дитини, яка стрімко росте та потребує новий одяг та взуття кожного сезону, засоби гігієни (підгузки, вологі серветки), продукти харчування тощо. Щодо кредитної заборгованості відповідача, то вказує, що останній, враховуючи його доходи, міг би погасити більшу половину кредитних зобов`язань за цей час. Зазначила, що відповідач дійсно протягом чотирьох місяців надсилав на її картковий рахунок кошти, про які вона сама просила та постійно нагадувала. Відповідачем на власний розсуд були визначені суми грошових коштів, які він перераховував. 14 листопада 2023 року відповідач надав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому вказує, що аліменти в розмірі 1/6 частини доходів відповідача, в гривневому еквіваленті становитиме 3 999,39 гривень. Така сума є достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини та в повній мірі забезпечить право дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Його кредитні зобов`язання існують і їх потрібно виконувати, тобто щомісячно частину доходу відповідача спрямовувати на його погашення. Зазначив, що заявлений позивачем розмір аліментів жодним чином не обгрунтовано. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, проте представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує. Просить задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача понесені нею витрати за надання правничої допомоги. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, проте представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Також, враховуючи, що сторони не прибули у судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області, актовий запис №17. Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 18 вересня 2023 року дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] , [INFO] , та перебуває на її утриманні, що підтверджується актом про встановлення факту проживання. Позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Вінницької міської ради і отримує одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 гривень щомісячно з 01 березня 2023 року по теперішній час. Відповідно до довідки про грошове забезпечення та інші види виплат за період з 01 квітня 2023 року по 30 вересня 2023 року розмір доходів відповідача [PERSON] , що проходить військову службу у ВЧ [NUMBER] , за вказаний період склав 146 167,64 гривень. З наданих відповідачем до суду довідок про заборгованість та виписках по картковому рахунку вбачається, що у останнього наявні кредитні зобов`язання у АТ "Ощадбанк", АТ "А-Банк", АТ "ПриватБанк". У відповідача [PERSON] відсутнє будь-яке нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з платіжними інструкціями відповідач перераховував кошти на рахунок позивача у розмірі 5025,13 гривень у червні 2023 року, 4824,12 гривень у липні 2023 року, 5025,13 гривень у серпні 2023 року та 6030,15 гривень у серпні 2023 року. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства ,материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину матеріали справи не містять. Матеріалами справи підтверджено, що станом на день розгляду справи малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом статті 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Тому, враховуючи положення статей 182-183 СК України, та рівний обов`язок матері та батька утримувати свою дитину, суд вважає достатнім, розумним та справедливим визначення розміру аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, оскільки позивач при подачі позову була звільнена від його сплати відповідно до ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В п. 1 ч. 3 ст. 113 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно положень ч. 3 ст. 134 ЦПК України, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В частині 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат понесених за надання правничої допомоги до позовної заяви долучено розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, з якого вбчається, що адвокатом Медик Л.О. надано позивачу [PERSON] правову допогу на суму 2000 гривень, з яких вартість попередньої консультації складає 500 гривень, підготовка позову 1500 гривень. Зважаючи на часткове задоволення позову, беручи до уваги категорію справи, час, витрачений адвокатом на підготовку та складання відзиву, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 000 гривень сплачених за надання правничої допомоги, оскільки суд вважає, що витрати саме в даному розмірі є співмірними із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Outcome: partial