Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.03.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 50 000,00 грн. Відповідач свої зобов`язання по поверненню суми кредиту не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 26.06.2022 року становить 46 769,25 грн. Посилаючись на наведене, просить стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість за кредитним договором. 01.12.2022 року відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтував тим, що 14.10.2021 року близько 05год. 00 хв. по вул. Єреванській, 13 в м. Києві перебуваючи на зупинці громадського транспорту, виявив відсутність свого мобільного телефону із сім-картами. Після відновлення телефонних карток, йому почали надходити смс-повідомлення про збільшення кредитного ліміту та зміну паролю до онлайн-додатку «Приват 24». Внаслідок чого, 20.10.2021 [PERSON] звернувся до відділення АТ «ПриватБанк» для відновлення доступу до банківських карток. Під час візиту до відділення, відповідачу було повідомлено, що з картки, яка зареєстрована на його ім`я було взято кредити в різних фінансових установах. Крім того, тільки після відновлення додатку «Приват 24» [PERSON] стало відомо, що невідомі особи через цей додаток здійснювали різні фінансові операції, брали кредити, перераховували кредитні кошти на неналежні відповідачу рахунки. Цього ж дня відповідач звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, внаслідок чого, слідчим відділом Солом`янським УП ГУНП в м. Києві було відкрито кримінальне провадження №12021105090003466 від 21.10.2021 року. Станом на 21.11.2022 року слідчим відділом Солом`янського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №12021105090003466 від 21.10.2021 року, яке кваліфікується за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 190 КК України., та в цьому провадженні відповідач має статус потерпілого. Про вищезазначені обставини [PERSON] неодноразово повідомляв позивача. Зазначив, що позивачем не надано доказів встановлення йому кредитного ліміту у розмірі 50 000 грн та наявність волевиявлення відповідача на зняття або перерахунок з його платіжної картки викрадений грошових коштів. 23.12.2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшла відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що матеріали справи містять копію анкети-заяви від 24.03.2015, підписану відповідачем, з якої вбачається, що останній був обізнаний про умови кредитування, а також ця заява, разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між відповідачем та Банком Договір про надання банківських послуг. Щодо заволодіння невідомими особами коштами з кредитної картки відповідача, зазначив, що на даний час за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадження жодну особу не було визнано винною у вчиненні злочину, отже, заперечення Відповідача з цього приводу не можуть прийматися до уваги. Реєстрація в Інтернет Банкінгу Приват24 забезпечена захистом від шахрайських дій, а саме проходження Клієнтом авторизації, тобто введення реквізитів карти, пін-коду, який відомий лише Власнику карти, номеру телефону, які дають можливість ідентифікувати Клієнта, та додаткове підтвердженням операцій шляхом введення одноразового ОТП-паролю (коду авторизації), який надсилається Банком на мобільний телефон Клієнта, який зареєстрований ним в банківській системі. Відповідачем здійснено успішну реєстрацію в Інтернет Банкінгу, що і являється підтвердженням подачі заявки про використання карти в мережі інтернет. Зауважує, що з 14.10.2021 року переказ коштів були здійсненені шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват 24. Вхід в Приват 24 був здійснений під авторизацією відповідача. При даній процедурі клієнт вводить ім`я користувача, пароль і входить у Приват 24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого банк створює переказ коштів. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону відповідача та іншої особистої інформації. Враховуючи п. 1.1.5.29 кредитного договору, клієнт несе повну відповідальність за операції проведені з картою. Клієнт у свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку. У зв`язку з вищенаведеним вбачається, що з боку Банку порушення умов договору та норм закону відсутні. [PERSON] у своїх запереченнях, зазначив, що між позивачем і відповідачем не було укладено кредитного договору, позивач в односторонньому порядку встановив кредитний ліміт в розмірі 50 000,00 грн., паспорт споживчого кредиту відповідачем було підписано 20.10.2021 року, під час звернення [PERSON] до відділення банку після обману, грошові кошти, які були перераховані позивачем на рахунки третіх осіб, не надавалися у власність відповідачу, а були отримані третіми особами внаслідок шахрайських дій, після отримання відомостей про те, що хтось намагався отримати кошти через додаток «Приват 24» відповідач відразу звернувся до установи банку та правоохоронних органів. В зв`язку з вищезазначеним просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка заповнена відповідачем [PERSON] 24.03.2015 року, він зазначив особистим підписом про те, що згоден з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, які викладені на сайті позивача складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Разом з тим, дана анкета-заява не містить відображення волевиявлення відповідача [PERSON] щодо оформлення певної картки Банку на відповідних умовах, а також суми кредитного ліміту, строку дії картки. До позовної заяви додано витяг з Тарифів по картам «Універсальна», «Універсальна» Contract і «Універсальна Голд», які не підписані відповідачем. Витяг з Умов і правил надання банківських послуг, а також паспорт споживчого кредиту містить підпис відповідача від 20.10.2021 року щодо ознайомлення з ними. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України № 223 від 30 квітня 2010 року банку разі здійснення не дозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. З матеріалів справи вбачається, що станом на 14.10.2021 року [PERSON] не користувався кредитними коштами, залишок по картці складав 22,31 грн. В період з 14.10.2021 по 15.10.2021 року з банківської картки відповідача через додаток «Приват 24» було здійснено чотири платежі за розваги, а також перекази з картки відповідача на інші картки у загальній сумі 39 208,57 грн. 20.10.2021 року [PERSON] звернувся до відділення АТ КБ «ПриватБанк» про відновлення доступу до банківських карток, в результаті чого, ним тільки 20.10.2021 року було підписано Витяг з Умов і правил надання банківських послуг, а також паспорт споживчого кредиту. Цього ж дня відповідач звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, внаслідок чого, слідчим відділом Солом`янським УП ГУНП в м. Києві було відкрито кримінальне провадження №12021105090003466 від 21.10.2021 року. За фактом даної події Солом`янським УП ГУ НП у м. Києві на підставі заяви [PERSON] від 20.10.2021 було відкрито кримінальне провадження №12021105090003466 від 21.10.2021 року за ч. 1 ст. 200 КК України. На момент ухвалення рішення винних осіб у вищевказаному кримінальному провадженні не встановлено. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на ту обставину, що відповідач порушив Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Під час розгляду справи встановлено факт звернення відповідача до банку про скасування спірних транзакцій, а так само його звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно нього шахрайських дій. Наведені обставини у сукупності, на думку суду, свідчать про те, що у відповідача була дійсно відсутня воля на використання кредитного ліміту та вчинення дій з цією метою. Враховуючи відсутність доказів, які безспірно доводять, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд вважає, що у позивача відсутні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.03.2015 року. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed