Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Глуховцевої Н.В. з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті рідного брата [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , який постійно проживав на території США за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого була відкрита спадкова справа № 17/2021, номер спадкової справи у Спадковому реєстрі 68480907. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . Проте, приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки останній не має можливості перевірити, чи складав спадкодавець посвідчений та зареєстрований заповіт або спадковий договір у США. Згідно виданої довідки приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Глуховцевої Н.В., після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] на території США, станом на 17.11.2021 року наявні дані про те, що до складу спадкоємців спадкодавця, входить його брат позивач у справі [PERSON] , [INFO] . Дружина спадкодавця - громадянка США [PERSON] відмовилася від спадщини на користь брата спадкодавця [PERSON] , про що в матеріалах спадкової справи є її заява. Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст.ст. 1268, 1296 ЦК України, позивач просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача Харківської міської ради Кукуєва В.І. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити в задоволенні позову. В поданому відзиві представник відповідача Харківської міської ради, посилалася на те, що спадкодавець [PERSON] проживав на території США та помер [INFO] на території США, відомостей про наявність громадянства України у матеріалах справи відсутні. Зі змісту наявних в матеріалах справи документів вбачається, що спадкодавець мав дружину [PERSON] , яка є громадянкою США, яка відмовилася від прийняття спадщини на користь брата спадкодавця [PERSON] . Разом з цим, приватним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з неможливістю встановити наявність заповіту або спадкового договору, складеного спадкодавцем, наслідком чого є неможливість визначення кола спадкоємців. Місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є територія США, внаслідок чого спадкові відносини регулюються за правилами, визначеними законодавством цієї держави. Позивачем у справі не надано жодних доказів на підтвердження відомостей про відсутність у спадкодавця іншого майна, зокрема поза межами території України, відсутності інших спадкоємців за законом та заповітом, неприйняття ними спадщини поза межами України, зокрема на території США, а також не надано доказів щодо відсутності заповітів чи спадкових договорів, укладених від імені спадкодавця на території США. Отже, вважала, що зі змісту документів, що містяться в матеріалах справи не вбачається доведеність позивачем, що Харківська міська рада є належним відповідачем у справі. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника Харківської міської ради, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] , 1965 року народження на підставі Договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за № 527, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Зінченко Р.П. на праві приватної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , який постійно на день смерті проживав на території США за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] , виданим Відділом охорони здоров`я і психічної гігієни міста Нью-Йорк. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Глуховцевої Н.В. з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті брата - [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , який постійно проживав на території США за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого була відкрита спадкова справа № 17/2021, номер спадкової справи у Спадковому реєстрі 68480907. Проте, приватним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки останній не має можливості перевірити, чи складав спадкодавець посвідчений та зареєстрований заповіт або спадковий договір у США. Згідно виданої довідки приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Глуховцевої Н.В. № 380/02-14 від 17.11.2021 року, після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] на території США, станом на 17.11.2021 року, наявні дані про те, що до складу спадкоємців спадкодавця, входить його брат - позивач у справі [PERSON] , [INFO] . Дружина спадкодавця - громадянка США [PERSON] відмовилася від спадщини на користь брата спадкодавця - [PERSON] , про що в матеріалах спадкової справи є її заява. У судових засіданнях були допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що вона є колишньою дружиною позивача, вказала, що брат позивача заповіт не складав, проте мав намір залишити квартиру своєму брату [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснив, що позивач [PERSON] є його відчимом, крім того, вказав, що брат позивача мав намір залишити квартиру своєму брату [PERSON] . Спадкування в Україні регулюється основним регулятором приватних відносин, яким є\~ЦК України. Втім за умови наявності в таких відносинах іноземного елемента застосовується норми\~Закону України «Про міжнародне приватне право». Відповідно до частини першої\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (частина перша, друга\~статті 1221 ЦК України). У\~статті 1223 ЦК України\~передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до частини першої\~статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною першою, другою\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша\~статті 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина перша\~статті 1297 ЦК України). Іноземний елемент у правовідносинах спадкування може знайти свій вираз в одній з таких трьох ознак: 1) спадкодавець або спадкоємець є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; 2) спадщина знаходиться на території іноземної держави; 3) юридичний факт, який створює, змінює чи припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави (наприклад, смерть спадкодавця на території іншої держави чи народження дитини, спадкові права якої захищалися до її народження в іншій державі, тощо). За наявності хоча б однієї із вказаних ознак, до відносин спадкування будуть застосовуватися положення\~Закону України «Про міжнародне приватне право». Відповідно до\~статті 71 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Крім норм\~Закону України «Про міжнародне приватне право», спадкування з іноземним елементом може регулюватись нормами міжнародних договорів. Спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України, тобто спадкування нерухомого майна здійснюється за матеріальним правом держави, на території якого це майно знаходиться (стаття 71 Закону України «Про міжнародне приватне право»). Тлумачення вказаних норм свідчить, що: спадкування права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України регулюється правом України. У випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України, і до складу спадщини входять права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна, тобто, в Україні; подання заяви про прийняття спадщини за законодавством іншої держави не звільняє спадкоємця від подання заяви про спадкування за місцем знаходження нерухомого майна, як це передбачено\~статтею 71 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~та\~статтею 1269 ЦК України; якщо спадкоємець не подав у визначений законом строк нотаріусу за місцем знаходження нерухомого майна заяву про прийняття спадщини, він не може вважатись таким, що прийняв спадщину. Спадкування права на нерухоме майно, розташованого за межами України, не свідчить про прийняття спадщини, яка знаходиться в Україні. Такий факт не має юридичного значення для успадкування іншої частини права не нерухоме майно, розташованого на території України, оскільки як міжнародним, так і національним законодавством задекларована незалежність та самостійність відповідних спадкових процесів. Обставини прийняття спадщини за кордоном можуть лише підтверджувати обізнаність спадкоємця про смерть спадкодавця. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 13.03.2023 року у справі №398/1796/20. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи наявні\~в матеріалах\~справи докази\~в їх\~сукупності,\~

Outcome: approved