Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

25 жовтня 2023 року [PERSON] звернулася до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом, у якому прохала розірвати укладений між ними шлюб, залишивши їй і надалі прізвище « [PERSON] », та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку та більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований 25 липня 2014 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 546. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , дата народження: [INFO] та доньку [PERSON] , дата народження: [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, виховання дітей, через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, стали частими сварки. Спору про місце проживання дітей немає. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Ухвалою від 06 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 05 грудня 2023 року. Ухвалою від 05 грудня 2023 року у судовому засідання оголошено перерву на 24 січня 2024 року у зв`язку з повідомленням відповідача додатково на офіційному веб-сайті судової влади України. У судове засідання 24 січня 2024 року сторони не з`явилися. Позивачкою подана заява про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач подав заяву відповідно до якої прохає справу розглядати без його участі, позов визнає в повному обсязі. Відповідач правом відзиву не скористався. Будь-яких інших заяв чи клопотань з процесуальних питань чи щодо позовних вимог по суті не подавав. Згідно з частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку, визначеному частиною 4 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 липня 2014 року між сторонами укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.10.2023, виданим Кобеляцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 546. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: сина [PERSON] , дата народження: [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.10.2014 та доньку [PERSON] , дата народження: [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.07.2019. Спору про поділ майна чи визначення місця проживання дітей наразі між сторонами немає. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС неможливо, оскільки сторони мають малолітніх дітей. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідачем не заявлено клопотання про надання строку для примирення. На цей час сім`я фактично розпалася, оскільки подружні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, а тому шлюб носить формальний характер. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам позивача. На час розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені статтею 110 Сімейного Кодексу України, судом не встановлені. Відповідно до статті 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення. Статтею 24 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного Кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування її у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Зважаючи на думку позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачку слід надалі іменувати прізвищем « [PERSON] ». Також судом встановлено, що наразі сторони проживають окремо, фактично не ведуть спільного господарства. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області від 25.10.2023 за № 2665 (а.с.10). Згідно зі статтею 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Заяв про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі сторонами не подавалося. З урахуванням вимог статті 182 Сімейного Кодексу України та обставин, встановлених під час судового розгляду, суд вважає, що наявні підстави для стягнення із відповідача на утримання дітей, [PERSON] та [PERSON] , аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 жовтня 2023 року, тобто дня звернення до суду із позовом, і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач позов визнав у повному обсязі. За змістом частин 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на те, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також що наявні законні підстави для задоволення позову, суд вважає, що заява відповідача про визнання позову може бути прийнятою, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального Кодексу України, Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В порядку ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.) в доход держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved