Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

26 жовтня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , та просила: - стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/5 частки всіх видів його доходів щомісяця на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на період її навчання у Закладі фахової передвищої освіти «Київський фаховий медичний коледж ім. П.І. Гаврося», з дня звернення до суду по 30 червня 2026 року включно, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років; - стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 1500 гривень. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 19 січня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області. Під час цього шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 07 лютого 2014 року у справі №377/58/14-ц з [PERSON] на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання двох дітей у розмірі 2/5 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Після досягнення дочкою сторін [PERSON] повноліття, стягнення аліментів на її утримання припинилося. На даний час дочка сторін [PERSON] продовжує навчання у Закладі фахової передвищої освіти «Київський фаховий медичний коледж ім. П.І. Гаврося» за денною формою навчання, з терміном навчання з 01.09.2023 по 30.06.2026, не працює, стипендію не отримує, доходів не має. З 20 квітня 2018 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , під час якого [INFO] народилася дочка [PERSON] . Для забезпечення дочки [PERSON] самим необхідним: харчуванням, витратами на транспорт, придбання одягу, взуття, засобів гігієни, учбових матеріалів, оплату інтернету та мобільного зв`язку в середньому витрачається не менше 7 000 грн на місяць. Доходів позивача та її чоловіка не вистачає на утримання повнолітньої дочки. Позивач не працює, отримує державну допомогу як багатодітна сім`я у розмірі 2 100 грн щомісячно та аліменти на утримання сина від шлюбу з відповідачем [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частки його доходів, що складає 3 600-4 000 грн у місяць. Оскільки відповідач працює, отримує дохід, інших непрацездатних утриманців не має, тому може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці [PERSON] на період її навчання у розмірі 1/5 частки його доходів щомісяця. Ухвалою судді від 08 листопада 2023 року, після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 06 грудня 2023 року. 23 листопада 2023 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову та стягненні на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу. Відзив мотивовано тим, що з віком у відповідача погіршився стан здоров`я внаслідок отриманої у 2011 році черепно-мозкової травми, тому він потребує постійного лікування. Як працівник ДСП «Чорнобильська АЕС» відповідач взяв на лікування свого батька позику в розмірі 50 000 грн, яка утримувалася щомісяця із його заробітної плати. На даний час відповідач перебуває у шлюбі та має на утриманні дружину, яка за станом здоров`я не працює. Крім того, відповідач здійснює обов`язкові витрати на сплату житлово-комунальних послуг, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни. Будь-якого нерухомого майна у власності не має, цінності та банківські вклади в нього також відсутні. Крім заробітної плати, інших доходів у відповідача не має. За вказаних обставин не може сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/5 частки від свого доходу. При цьому, його дочка [PERSON] є повнолітньою та працездатною, яка фактично проживає окремо від [PERSON] . Позивач отримує державну допомогу як багатодітна особа в розмірі 2100 грн, аліменти на їхнього сина в розмірі 1/5 частки його доходу ( 3600-4800 грн), дохід її чоловіка у виді заробітної плати становить 6000-9000 грн, позивач має у власності чотирикімнатну квартиру, в якій вона зареєстрована. Просив встановити однаковий розмір аліментів для сплати кожним з батьків в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; відрахування аліментів проводити як з позивача так і з відповідача на банківську картку дочки [PERSON] 06 грудня 2023 року цивільну справу було знято з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, призначено судове засідання на 20 грудня 2023 року. Ухвалою суду від 20 грудня 2023 року поновлено позивачу строк для подання клопотання про витребування доказів. Витребувано в ДСП «Чорнобильська АЕС» довідку про доходи за останні шість місяців та довідку про середньомісячний заробіток відповідача. У судовому засіданні оголошено перерву на підставі частини другої статті 240 ЦПК України за клопотання представника відповідача. 22 грудня 2023 року позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій підтримала позовні вимоги. На спростування доводів відповідача вказала, що жоден з документів, наданих відповідачем не свідчить про те, що його дружина є непрацездатною або частково непрацездатною та потребує догляду; утримання з доходів відповідача на погашення позики на лікування його батька не підтверджено належними доказами; відповідач не надав докази проходження лікування з вказаним ним діагнозом після стягнення з нього у 2014 році аліментів на двох дітей та докази витрат на будь-які обстеження, придбання та вживання ліків, рекомендованих неврологом, при цьому за консультацією невролога звернувся лише після того, як позивач подала до суду даний позов про стягнення аліментів; вимоги відповідача про відрахування аліментів з обох батьків в однакових розмірах - 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є безпідставними. 04 січня 2024 року за клопотанням представника відповідача в судовому засіданні оголошено перерву до 08 січня 2024 року на підставі частини другої статті 240 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково пояснила, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися у м.Києві, стипендію не отримує та не працює, на її утримання необхідно близько 10 000 грн на місяць. Оскільки навчання здійснюється як онлайн, так і офлайн, то в м. Києві вона орендує для дочки житло, за яке також сплачує комунальні послуги. Вона не працює через те, що здійснює догляд за малолітньою дочкою від другого шлюбу, яка постійно хворіє. Їхній з відповідачем син також проживає разом з нею. Своїх доходів вона не має, отримує від відповідача аліменти на утримання малолітнього сина. На даний час пільг та субсидій не отримує. Повнолітня дочка також хворіє, але доказів на підтвердження цих обставин вона не надала. Утримувати матеріально повнолітню дочку їй допомагає бабуся та її другий чоловік. Також просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати на правову допомогу. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги частково. Суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 10-13 % від його доходу, який складається лише із заробітної плати. Рухомого та нерухомого майна на праві власності він не має. На даний час його щомісячний дохід після всіх відрахувань становить близько 15 000 грн, аліменти, які він сплачує на сина, складають близько 4000 -5 000 гривень на місяць. Не має дітей від другого шлюбу та інших утриманців, крім своєї дружини, яка з 2020 року не працює за станом здоров`я. Не заперечував щодо стягнення з нього на користь позивача витрат на правову допомогу у вказаному розмірі. Представник відповідача- адвокат Кебкало Т.М. у судовому засіданні послалась на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, проте зазначила, що на підприємстві, де працює відповідач, встановлений простій, тому з урахуванням суми заробітної плати, яку він отримує після всіх утримань, сплати комунальних послуг, придбання ліків, одягу та продуктів харчування, яких він також потребує як і його дочка, відповідач може сплачувати аліменти на її утримання тільки в запропонованому ним розмірі. Крім того, просила врахувати, що позивач не надала суду доказів оренди житла для дочки у м.Києві, у зв`язку з чим необхідність здійснення витрат в розмірі 4 500 грн на оренду житла та комунальні послуги неможливо перевірити. Третя особа [PERSON] у призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 19 січня 2005 року, який було розірвано рішенням Славутицького міського суду Київської області від 06 серпня 2015 року ( а.с.10, 51). [PERSON] та [PERSON] є батьками дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.7, 8, 16, 49, 50). [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с.27). Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 07 лютого 2014 року у цивільній справі № 377/58/14-ц, яке набрало законної сили 23 лютого 2014 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2/5 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 січня 2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 12-14). 20 квітня 2018 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] . [INFO] в цьому шлюбі в позивача народилася дочка [PERSON] ( а.с.11,73). 11 лютого 2022 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] ( а.с.52). У цьому шлюбі дітей не має. [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття [INFO] . У зв`язку з цим припинилося стягнення аліментів на її утримання з її батька [PERSON] на користь її матері [PERSON] , яка продовжує отримувати аліменти від відповідача у розмірі 1/5 частки його доходів щомісяця на утримання сина [PERSON] , [INFO] . З 01 вересня 2023 року дочка сторін у справі вступила на навчання до Закладу фахової передвищої освіти «Київський фаховий медичний коледж ім. П.І. Гаврося» за спеціальністю «Медсестринство» освітньо-професійною програмою «Сестринська справа». Навчається за денною формою. Термін навчання становить з 01.09.2023 по 30.06.2026 ( а.с. 15). За період з 01.09.2023 по 31.10.2023 стипендію не отримувала ( а.с.77). Згідно з розрахунком витрати на утримання дочки сторін за період з вересня по листопад 2023 року становлять 39 939 грн, які складаються із: витрат на харчування, проїзд, придбання одягу, канцелярського приладдя, оренду житла та оплату комунальних послуг, придбання планшета ( а.с.78). Оскільки дочка сторін досягла повноліття та продовжила навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не надає її в добровільному порядку, позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. При вирішенні цього спору суд виходить з такого. Щодо стягнення аліментів. Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність та безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»). Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У частині першій статі 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 травня 2023 року у справі №756/9882/19 ( провадження № 61-2065св23). Як вбачається з матеріалів справи, дочка сторін у справі [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття та продовжує навчання в Закладі фахової передвищої освіти «Київський фаховий медичний коледж ім. П.І. Гаврося» за денною формою. Навчання є безкоштовним, проте позивач несе загальні витрати на утримання дочки у зв`язку з її навчанням, які згідно з її розрахунком за період з вересня по листопад 2023 року становлять 39 939 грн. Так, у вересні 2023 року такі витрати склали 11 540 грн, а саме на: проїзд -740 грн, канцелярське приладдя - 700 грн, одяг-1600 грн, харчування-4500 грн, оренду житла та комунальні послуги - 4000 грн. У жовтні 2023 року витрати склали 9 800 грн, а саме на: харчування - 4500 грн, оренду житла та комунальних послуг- 4000 грн, на одяг-1300 грн. У листопаді 2023 року витрати склали 18 599 грн, а саме на: харчування - 4500 грн, оренду житла та комунальні послуги- 4500 грн, придбання планшета -10 599 грн. Таким чином, загальні щомісячні витрати, крім придбання планшета, що є разовою покупкою, за три місяці склали 30 340 грн, тобто в середньому 10 113, 33 грн в місяць. Витрати на придбання планшета у сумі 10 598 гривень підтверджені копіями квитанцій (а.с.79-80). Відповідач не оспорює вказані витрати, проте його представник в судовому засіданні зазначила, що позивач не надала суду доказів оренди житла для дочки у м. Києві, у зв`язку з чим необхідність здійснення витрат в розмірі 4 500 грн на оренду житла та комунальні послуги неможливо перевірити. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статі 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ( частина перша статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Суд погоджується, з тим, що при визначенні розміру аліментів мають бути враховані, зокрема витрати на оплату проживання за місцем знаходження навчального закладу, проте, виходячи з вимог частини третьої статті 12, частини першої статі 81 ЦПК України, такі обставини підлягають доведенню позивачем належними і допустимими доказами, які в матеріалах даної справи відсутні. Доказів щодо стану здоров`я повнолітньої дочки сторін суду також не надано. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, суд виходить з такого. Відповідно до довідки №311 від 22 грудня 2023 року [PERSON] працює на Державному спеціалізованому підприємстві «Чорнобильська АЕС» на посаді інструктора навчально - тренувального центра 1 категорії та його середньомісячна заробітна плата складає 31 505,76 грн ( а.с.128). Як видно з довідки № 310 від 22 грудня 2023 року, із заробітної плати [PERSON] за період липня по грудень 2023 року щомісяця проводилися відрахування аліментів за виконавчим провадженням [NUMBER] від 14 лютого 2014 року на користь [PERSON] . Загальна сума нарахованого доходу за цей період становить 193 508,92 гривень, що в середньому складає 32 251,29 грн на місяць. Сума утриманих аліментів за вказаний період становить 32 855,72 грн, тобто в середньому 5 475,95 грн за місяць ( а.с.129). Як вбачається з довідки №280 від 16 листопада 2023 року, аліменти за виконавчим провадженням [NUMBER] з [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися також у 2021 році ( в середньому 11 406,33 грн у місяць) та 2022 році ( в середньому 8 803,44 грн у місяць), а в 2023 році з січня по червень стягувалися в середньому 8 770,66 грн у місяць, у липні- 5 466,89 грн, а з серпня по жовтень в середньому 4157,91 грн у місяць ( а.с.67). Отже, після досягнення дочкою сторін повноліття [INFO] , аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються лише на утримання малолітнього сина сторін за вирахуванням частки, яка припадала до стягнення на утримання дочки сторін до її повноліття. Таким чином, станом на час розгляду справи на утриманні відповідача перебуває лише його малолітній син від шлюбу з позивачем [PERSON] , [INFO] , оскільки докази про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина матеріали справи не містять. Водночас докази (індивідуальні відомості про застраховану особу від 21 листопада 2023 року, довідка КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Славутицької міської ради від 16 листопада 2023 року) (а.с. 63-65), надані відповідачем на підтвердження перебування на його утриманні дружини [PERSON] , яка не працює за станом здоров`я, не є належними для підтвердження вказаних обставин, оскільки не містять інформацію про те, що його дружина у зв`язку з її станом здоров`я є непрацездатною та потребує допомоги. Тому слушними є доводи позивача, наведені у відповіді на відзив, про те, що жоден з документів, наданих відповідачем, не свідчить про те, що його дружина є непрацездатною або частково непрацездатною та потребує догляду. Також суд не бере до уваги доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву та надані на їх підтвердження докази (копії розрахункових листів за лютий-липень 2023 року) про те, що відповідач взяв на лікування свого батька позику в розмірі 50 000 грн, яка утримувалася щомісяця із його заробітної плати, оскільки як пояснив у судовому засіданні відповідач та вбачається з наданих ним розрахункових листів за серпень-жовтень 2023 року, утримання за позикою з його заробітної плати станом на час розгляду справи припинилися ( а.с. 68-72). На підтвердження свого майнового стану відповідач також надав Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 354726706 від 16 листопада 2023 року, згідно з якою станом на день отримання інформації за [PERSON] немає зареєстрованих на праві власності об`єктів нерухомого майна ( а.с.54). На спростування цих обставин матеріали справи доказів не містять. Суд зазначає, що стан здоров`я відповідача (отримання у 2011 році черепно-мозкової травми), на погіршення якого відповідач послався у відзиві на позовну заяву як на підставу неможливості ним сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки та в судовому засіданні вказав як на підставу для сплати аліментів на її утримання в запропонованому відповідачем розмірі, а також надані на його підтвердження докази ( копія витягу з медичної карти за період з 23 серпня 2011 року по 02 серпня 2011 року, консультація невролога від 17 листопада 2023 року) (а.с. 56-59) не свідчать про неможливість ним сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки. Матеріали справи не містять доказів того, що наявний стан здоров`я відповідача потребує здійснення ним у зв`язку з цим значних витрат, пов`язаних з лікуванням, які б могли вплинути на його можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки та їх розмір. Тому, суд погоджується з аргументами позивача, висловленими у відповіді на відзив, про те, що відповідач не надав доказів проходження лікування з вказаним ним діагнозом після стягнення з нього у 2014 році аліментів на двох дітей та докази витрат на будь-які обстеження, придбання та вживання ліків, рекомендованих неврологом, при цьому за консультацією до невролога звернувся лише після того, як позивач подала до суду даний позов про стягнення аліментів. З`ясовуючи питання щодо можливості надання утримання повнолітній дочці сторін другим з батьків, тобто позивачем, суд виходить з такого. Як видно із відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб станом на 23 жовтня 2023 року, [PERSON] , мати третьої особи, з 26 липня 2017 року не працює ( а.с.17). Відповідно до довідки № 1411 від 23 жовтня 2023 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, [PERSON] знаходилася на обліку в Управлінні соціального захисту населення Славутицької міської ради та отримувала допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, з вересня по липень 2023 року включно в розмірі 2 100 грн щомісяця, всього за цей період отримала допомоги на суму 23 100 грн ( а.с. 18). Згідно з довідкою №1000-0212-8/199146 від 21 грудня 2023 року, виданою відділом обслуговування громадян №9 ( сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, [PERSON] станом на 21.12.2023 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України як одержувач пільги, а саме отримала : у червні 2023 року - 756,70 грн, у липні 2023 року - 438,64 грн, з серпня по листопад 2023 року - 0, 00 грн (а.с.119). На утриманні позивача, крім малолітнього сина від першого шлюбу, також перебуває малолітня дочка від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] , яка, як зазначила позивач, часто хворіє на простудні захворювання, тому позивач не працює та займається її доглядом. На підтвердження цих обставин позивач надала виписку з медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) за період з листопада 2022 року по листопад 2023 року, видану КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , належить до групи дітей з частими респіраторними захворюваннями (а.с. 120). Таким чином, на утриманні позивача перебувають діти: син від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , та дочка від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Також позивач надає матеріальну допомогу повнолітній дочці від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання. При цьому, обставини надання позивачу матеріальної допомоги її чоловіком [PERSON] для утримання її повнолітньої дочки від першого шлюбу [PERSON] , про які вона зазначила в судовому засіданні та на які звертає увагу відповідач у відзиві на позовну заяву як на такі, що повинні бути враховані під час розгляду даної справи, з огляду на частину першу статті 182 СК України, не можуть бути враховані при оцінці можливості позивача надавати утримання повнолітній дочці, яка продовжує навчання, при визначенні розміру аліментів з відповідача. Крім того, за змістом статті 198 СК України саме на батьків покладено обов`язок утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як вбачається з витягу з медичної карти амбулаторного хворого №1408 від 24 листопада 2023 року, виданого КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, [PERSON] має ряд захворювань, зокрема, хребта, черевної порожнини (а.с.121-124). Водночас, докази, які б підтверджували необхідність здійснення позивачем значних витрат на лікування, та впливали на оцінку можливості надання нею утримання повнолітній дочці при визначенні розміру аліментів з відповідача, в матеріалах справи відсутні. Оцінюючи надані докази, суд бере до уваги, що повнолітня дочка сторін у справі [PERSON] , [INFO] , після досягнення повноліття продовжує навчання, не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Суд не встановив обставин, які б перешкоджали [PERSON] у виконанні його батьківських обов`язків стосовно його повнолітньої дочки [PERSON] у зв`язку з продовженням нею навчання. Разом з тим, беручи до уваги принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дітей, матеріальне становище платника аліментів, витрати на утримання повнолітньої дочки, з урахуванням того, що позивач не довела розмір витрат на оренду житла та комунальних послуг, а відповідач у цій частині заперечує розмір витрат, інші обставини, передбачені частиною першою статті 182 та частиною 2 статті 200 СК України, які підлягають застосуванню до даних правовідносин в силу статті 200 цього Кодексу, суд вважає правильним задовольнити позов частково та визначити аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , на період її навчання в Закладі фахової передвищої освіти «Київський фаховий коледж імені П.І. Гаврося», але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років, у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця, що буде необхідною та достатньою його участю як батька в утриманні повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Вказаний розмір аліментів, з урахуванням розміру аліментів ( 1/5 частки), які стягуються з відповідача на утримання його малолітнього сина від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , не перевищуватиме встановлений законом загальний розмір відрахувань із заробітної плати відповідача, передбачений статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження». Позов у частині стягнення аліментів в іншому розмірі задоволенню не підлягає. Виходячи із змісту статті 201, частини першої статті 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову, тобто з 26 жовтня 2023 року. Інші доводи учасників справи, наведені у заявах по суті справи та в судовому засіданні, не впливають на висновок суду щодо необхідності стягнення з відповідача аліментів у вказаному розмірі. При цьому, вимоги відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, про встановлення однакового розміру аліментів для сплати кожним з батьків у розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та про проведення відрахування аліментів на банківську картку дочки сторін не підлягають розгляду, оскільки заявлені не у спосіб, передбачений частиною першою статті 193 ЦПК України, якою визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Щодо судових витрат. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Таким чином, на підставі частини першої статті 141 ЦПК України, статей 1-4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з такого розрахунку: 1073,60 грн ( сума судового збору, що підлягає сплаті) х 85 (відсоток розміру задоволених позовних вимог) : 100 = 912, 56 грн (сума судового збору, пропорційна відсотку розміру задоволених позовних вимог), від сплати якого позивач звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 137 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат ( частина друга статті 137 ЦПК України). За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у пункті 3 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України). У позовній заяві в попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат позивач вказала, що її витрати на правову допомогу становлять 1500 грн. Судом встановлено, що правничу допомогу у даній справі позивачу надавав адвокат АО «Славутицька міська юридична консультація «Захист» Прокопенко О.П. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги №б/н від 19 жовтня 2023 року ( далі-договір) ( а.с.19-20). Предметом цього договору є надання консультацій з питань сімейного та цивільно-процесуального законодавства, підготовка позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання до Славутицького міського суду Київської області ( пункт 1.1. договору). Як вбачається з пункту 4.3 договору довіритель зобов`язався провести оплату роботи виконавця у загальній сумі 1 500 грн за: роз`яснення та надання консультацій з положень сімейного, цивільного та цивільно-процесуального законодавства ( 1 год.) - 300 грн; вивчення документів та підготовка позову до суду ( 2 год.) -1 200 грн, з розрахунку 600 грн за 1 год. Згідно з актом виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги від 19 жовтня 2023 року, складеним і підписаним позивачем та адвокатом Прокопенком О.П. 25 жовтня 2023 року, адвокат Прокопенко О.П. надав, а [PERSON] прийняла правову допомогу в такому обсязі: роз`яснення та надання консультацій з положень сімейного, цивільного та цивільно-процесуального законодавства (1 год.) - 300 грн; вивчення документів та підготовка позову до суду ( 2 год.) -1 200 грн, з розрахунку 600 грн за год. ( а.с.23). [PERSON] оплатила послуги правової допомоги на суму 1500 грн відповідно до рахунку на оплату №36 від 19 жовтня 2023 року, що підтверджено квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.3267781874.1 від 23 жовтня 2023 року ( а.с.22). Враховуючи час, затрачений адвокатом Прокопенком О.П. на надання консультацій з положень сімейного, цивільного та цивільно-процесуального законодавства, вивчення документів та підготовку позову до суду для позивача [PERSON] та розмір сплачених послуг, суд вважає, що розмір судових витрат позивача, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 1 500 грн є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами, співмірним зі складністю справи та наданими послугами. Клопотання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу позивача, відповідач та його представник до суду не подали. Натомість відповідач не заперечував в судовому засіданні щодо стягнення з нього на користь позивача таких витрат. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які, з урахуванням пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи із розміру фактично наданої правової допомоги та такого розрахунку: 1500 грн (заявлена сума витрат на правову допомогу) х 85 (відсоток розміру задоволених позовних вимог) :100 = 1 275 грн (сума витрат на правову допомогу, пропорційна відсотку розміру задоволених позовних вимог).

Outcome: partial