Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просили стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 21.02.2011 в розмірі 64281 грн. 06 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. 00 коп. В обгрунтування позову покликаються на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 21.02.2011 р. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та « Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови, якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору і в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримав кредитну картку .У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 66000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним Відповідач станом на 17.07.2023 р. має заборгованість - 64281,06 грн., з яких : заборгованість за кредитом - 59952,23 грн. ; заборгованість за відсотками за користування кредитом- 4328,83 грн.; заборгованість за комісією- 0,00 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 0,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Згідно поданого клопотання, просили розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» визнала частково. Пояснила, що допустила заборгованість через перебування на лікуванні, проте наявний борг в меншому розмірі, на підтвердження чого просила долучити довідку про розмір заборгованості, яка станом на 10.01.2024 року становить 45282,22 грн. Просила при ухваленні рішення вирішити питання про розстрочення виконання рішення суду із стягненням по 3500,00 грн. щомісячно до повного виконання рішення суду. Пояснила, що картка заблокована, а з картки по заробітній платі з неї стягують кошти на погашення боргу по кредиту, тому борг зменшився. Ухвалою суду від 18.08.2023р. прийнято позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до розгляду, у справі відкрите спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмовi матеріали по справi, та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 21.02.2011 р. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та « Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови, якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору і в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримала кредитну картку .У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 66000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Але в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконує, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. З наданого суду позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н, укладеним з відповідачкою 21.02.2011 року вбачається, що станом на 17.07.2023 заборгованість [PERSON] становила 64281,06 грн., з яких : заборгованість за кредитом - 59952,23 грн. ; заборгованість за відсотками за користування кредитом- 4328,83 грн. Як встановлено судом, станом на 10.01.2024 року заборгованість зменшилася, та згідно дослідженої судом довідки № KHAFC0TTOJNKE32T від 10.01.2024 р., виданої АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] має заборгованість в розмірі 45285,22 грн. З досліджених судом письмових доказів наданих відповідачкою встановлено, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в очному відділенні ЦМЛ з 01.02.23-10.02.23 та з 13.02.23 по 24.02.23, що підтверджується доданими епікризами. З довідки № 177 від 27.10.2023 року, виданої КНП «Центральна міська лікарня» РМР вбачається, що [PERSON] має постійне місце роботи, працює на посаді мол.медсестри, отримує дохід від заробітної плати, загальна сума доходу за період з жовтня 2022 року по вересень 2023 року становить 93140,95 грн., середня щомісячна заробітна плата становила близько 7761,74 грн. Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Сукупністю достовірно встановлених судом доказів встановлено, що за період з дати пред`явлення позову та на час ухвалення рішення заборгованість відповідачки перед банком зменшилася. Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позову частково та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості у сумі 45282,22 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК підлягають до стягнення з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 2684,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідачка [PERSON] просила суд розстрочити виконання рішення суду зі щомісячним стягненням в сумі 3500 грн. З урахуванням положень ч. 1 ст. 267 ЦПК України, клопотання відповідача , суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості у сумі 45282,22 грн., зі щомісячним стягненням на користь позивача по 3500 (три тисячі п`ятсот ) грн. 00 коп., до повного виконання рішення суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial