Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін 1. Стислий виклад позовної заяви 21 вересня 2023 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані наступним чином. 12 лютого 2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] , за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1049-3951. Для підписання цього договору та підтвердження ознайомлення з правилами та іншими супутніми документами позичальнику надано одноразовий ідентифікатор А909. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 17 000 грн, строк кредитування - 300 днів; заявлений строк* - 21 день; знижена процентна ставка - 2,00% в день; стандартна процентна ставка - 3,00% в день. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, зокрема, отримавши кредитні кошти, не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання грошових коштів. Крім того, усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідач здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 1049-3951 від 12 лютого 2022 року і таким чином вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, що створив для неї цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Також до укладення вказаного кредитного договору [PERSON] шість разів оформлювала з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» кредитні відносини, що додатково доводить її обізнаність з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. Станом на 07 вересня 2023 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору, становить 119 620 грн, з них 17 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом та 102 620 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. У зв`язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить стягнути з неї вказану суму боргу. 2. Стислий виклад відзиву на позовну заяву 22 листопада 2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Галімон Н.А., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ №1042576, надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити ТОВ ФК «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження направлення [PERSON] будь-яких смс- повідомлень, а також підписання нею електронного кредитного договору одноразовим ідентифікатором. Долучені до позовної заяви докази не підтверджують факт надходження на банківський рахунок відповідача будь-яких грошових переказів від позивача. Довідка про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга з надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту станом на 07 вересня 2023 року, довідка про перерахунок суми кредиту та копія листа ТОВ «Фінансовий компанія «Контрактовий дім» не відповідають вимогам статей 77-83 ЦПК України та не є доказом обґрунтованості позовних вимог. Доводи позивача про те, що відповідач в загальній кількості шість разів оформляла кредитні відносини з позивачем та сплачувала попередні кредити, що додатково свідчить її обізнаність з процедурою оформлення та виконання кредитного договору, не підтверджені жодним чином (а. с. 46-49). 3. Стислий виклад зустрічної позовної заяви 22 листопада 2023 року адвокат Галімон Н.А., діючи в інтересах відповідача [PERSON] , звернулася до суду з зустрічним позовом до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про визнання недійсними пунктів кредитного договору. Зустрічна позовна заява мотивована наступним чином. Вимоги позивача за первісним позовом ґрунтуються на умовах договору про відкриття кредитної лінії №1049-3951 від 12 лютого 2022 року, укладеного між сторонами цього цивільного спору. Пункти 4.6, 4.9 та 4.10 вказаного договору щодо встановлення процентів за користування кредитом у розмірі 2% та 3% на день, реальної процентної ставки у розмірі 572 465% та загальної вартості кредиту у розмірі 170 000 грн; пункти 8.2 і 8.3 щодо встановлення санкцій за порушення позичальником договірних зобов`язань; пункт 6.5. щодо встановлення права кредитодавця на списання коштів з банківського рахунку позичальника поза його волею у позасудовому порядку є очевидно несправедливими у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитної установи, оскільки, встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) та інші дискримінаційні для споживача умови. Такі умови, оспорюваного кредитного договору не відповідають передбаченим у пункті шість статті 3, частині третій статті 509, частинах один-два статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми процентів, а також неустойки спотворює її дійсне правове призначення, оскільки, із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Посилаючись на вищевикладене, адвокат Галімон Н.А., яка діє в інтересах [PERSON] просить визнати недійсним договір про відкриття кредитної лінії №1049-3951 від 12 лютого 2022 року, укладений між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в частині пунктів 4.6, 4.9, 4.10, 6.5, 8.2 та 8.3 договору та стягнути на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу (а. с. 51-57). 4. Стислий виклад відзиву на зустрічну позовну заяву 04 грудня 2023 року від представника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Омельчука П.І., який діє на підставі довіреності №5 від 28 грудня 2022 року, надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні вимог [PERSON] у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Зокрема, у відзиві на зустрічну позовну заяву зазначено, що договір про відкриття кредитної лінії №1049-3951 від 12 лютого 2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладений у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» та відповідно до Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) і є діючим, оскільки зобов`язання за ним позичальником не виконані. Крім того, цей кредитний договір визнається сторонами, а тому відповідно до ст. 82 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню. Вимога про визнання пункту 4.6 вказаного договору недійсним є безпідставною та не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем дотримано положення статей 1048, 1056-1 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування кредитними коштами, про що позивач за зустрічним позовом була проінформована і не заперечувала проти укладення договору на зазначених умовах. Твердження позивача за зустрічним позовом про несправедливість положень пункту 4.6 договору є помилковим, оскільки проценти за користування кредитом не є компенсацією та/або пенею у разі невиконання зобов`язань за договором у розумінні пункту п`ятого частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором є несправедливою умовою договору. Згідно з розрахунком заборгованості, нарахування штрафу/пені за порушення умов договору товариством не здійснюється. Нараховуються лише передбачені пунктом 4.6 договору проценти за користування кредитом у погоджений сторонами строк, відповідно до пункту 4.8 договору. Стосовно вимог [PERSON] про визнання недійсними пунктів 4.9 та 4.10 договору представник відповідача за зустрічним позовом вказує, що розрахунок реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту, що визначені у вказаних пунктах договору, не є компенсацією та/або пенею, в розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки здійснений товариством відповідно до вимог постанови Правління НБУ №16 від 11 лютого 2021 року «Про затвердження Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», у зв`язку з чим підстави для визнання означених пунктів кредитного договору недійсними відсутні. Щодо вимог про визнання недійсним пункту 6.5 договору №1049-3951 від 12 лютого 2022 року зазначено, що при укладенні договору сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, їх волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі. Оспорюванні умови договору позики погоджені сторонами договору та не суперечать положенням статей 6, 536, 611,626-628, 1046, 1048, 1054, 1056-1 ЦК України щодо свободи договору, визначення сторонами його умов, вибору контрагента, тощо. Крім того, відповідно до пункту 6.9 договору, позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, про що зобов`язаний повідомити кредитодавця до закінчення вказаних 14 календарних днів шляхом направлення відповідного повідомлення у письмовій формі на адресу кредитодавця. Проте, [PERSON] цим правом не скористалася та продовжувала користуватись кредитом на погоджених між сторонами умовах, що також підтверджується продовженням виконання останньою своїх грошових зобов`язань. Стосовно визнання недійсними пунктів 8.2 та 8.3 договору представник відповідача за зустрічним позовом зазначає, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не здійснює нарахування передбачених вказаними пунктами штрафних санкцій за прострочення грошового зобов`язання, відповідно до статті 625 ЦК України, а тому, твердження [PERSON] про протилежне не відповідає дійсності та є лише її припущенням, що відповідно до положень частини шостої статті 81 ЦПК України не може бути предметом доказування у справі. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 за аналогічними правовідносинами щодо застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів», у даному випадку підстави для визнання спірного кредитного договору недійсним відсутні. Проти застосування правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 27 січня 2020 року у справі №754/6091/18, як в аналогічних правовідносинах між сторонами, представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заперечує з тих підстав, що умови договору про відкриття кредитної лінії №1049-3951 від 12 лютого 2022 року не містять пункту щодо нарахування пені за невиконання грошового зобов`язання (а. с. 69-79). 5. Стислий виклад відповіді позивача за зустрічним позовом на відзив 15 грудня 2023 року від представника позивача за зустрічним позовом адвоката Галімон Н.А. надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву наступного змісту. Заперечення ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» стосовно того, що умови спірного кредитного договору не можуть бути визнані недійсними, оскільки відповідають вимогам чинного законодавства та, крім того, до розрахунку вимог за первісним позовом не включено суму пені, штрафу, інфляційних витрат та відсотків річних не спростовують тієї обставини, що вони суперечать вимогам закону і жодним чином не перешкоджають фінансовій установі, у випадку, якщо ці умови будуть залишені в силі, у майбутньому стягнути їх з позичальника. Умовами спірного договору передбачено, що позичальник має повернути суму грошей у десть разів більшу, ніж отримав, що є очевидно несправедливим і недобросовісним по відношенню до споживача. Посилання відповідача на відсутність підстав для визнання недійсними оспорюваних пунктів договору у зв`язку з тим, що сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов і, підписавши кредитний договір, позивач погодив розмір неустойки, є необґрунтованими, оскільки свобода договору, право споживача відмовитися від укладення договору про надання споживчого кредиту або відкликати згоду на укладення такого договору не звільняє відповідача від обов`язку укладати правочин відповідно до вимог актів цивільного законодавства, в тому числі, з урахуванням вимог законодавства про захист прав споживачів. Твердження відповідача про те, що проценти за користування кредитом визначено відповідно до статей 1048, 1056-1 ЦК України та вони не є компенсацією збитків, заподіяних кредитору внаслідок невиконання зобов`язання, у зв`язку з чим стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» не підлягає застосуванню, є безпідставними та свідчать про довільне тлумачення ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вказаної норми закону. Такі висновки виклав Вінницький апеляційний суд у постанові від 20 вересня 2022 року у справі №133/3725/21, ухваленій у аналогічному спорі. Та обставина, що відповідач включає до своїх договорів приєднання умови, що суперечать Закону України «Про захист прав споживачів», в тому числі щодо необґрунтовано завищених процентів за кредитами вже встановлена вищенаведеним рішенням суду, що набрало законної сили (а. с. 104-106). ІІ Процесуальні дії в справі Ухвалою від 28 вересня 2023 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 10 жовтня 2023 року (а. с. 25). Протокольною ухвалою від 10 жовтня 2023 року розгляд справи відкладено на 26 жовтня 2023 року за клопотанням відповідача (а. с. 31). Протокольною ухвалою від 26 жовтня 2023 року розгляд справи відкладено на 22 листопада 2023 року за клопотанням відповідача (а. с. 37). Ухвалою від 22 листопада 2023 року представнику відповідача адвокату Галімон Н.А. поновлено процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву, прийнято відзив представника відповідача та зустрічну позовну заяву [PERSON] до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про визнання недійсними пунктів кредитного договору. Також вказаною ухвалою об`єднано первісний позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і зустрічну позовну заяву [PERSON] в одне провадження та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 19 грудня 2023 року (а. с. 64-65). 19 грудня 2023 року справа була знята з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючої судді. Наступне підготовче засідання по справі призначене на 10 січня 2024 року (а. с. 109). Ухвалою від 10 січня 2024 року підготовче засідання по справі закрите. Справа призначена до розгляду по суті на 16 січня 2024 року (а. с. 118). ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, а також відзив на зустрічний позов, в якому просить відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] за їх безпідставністю (а. с. 27-28, 69-79). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву розгляд справи в її відсутність, первісний позов не визнає, зустрічний позов підтримує (а. с. 123). Представник відповідача адвокат Галімон Н.А. проти задоволення позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заперечувала, зустрічний позов підтримала. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом 12 лютого 2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1049-3951, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А909. Згідно з розділом 2 вказаного договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювану кредитну лінію (далі - кредитна лінія) на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування (більш детально див. пункт 5.3 Договору) згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту - 12 лютого 2022 року, останній календарний день першого базового періоду - 04 березня 2022 року, сума кредиту - 17 000 грн, нараховані проценти за користування кредитом - 7 140 грн, разом до сплати - 21 140 грн. Відповідно до пункту 4.6 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за стандартною процентною ставкою, яка становить 3% за кожен день користування кредитом (застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою). За умови дотримання вимог, передбачених пунктом 5.5 цього договору, позичальник користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти за користування кредитом за пільговою процентною ставкою, яка становить 2% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця. Якщо вказаний в цьому абзаці пункту 4.6 договору розмір пільгової процентної ставки є меншим розміру зниженої процентної ставки, вказаному в наступному абзаці пункту 4.6 договору, зазначене означає, що позичальнику надана можливість сплати процентів за користуванням кредитом за пільговою процентною ставкою. Якщо вказаний в цьому абзаці пункту 4.6 договору розмір пільгової процентної ставки дорівнює розміру зниженої процентної ставки, вказаному в наступному абзаці пункту 4.6 договору, зазначене означає, що можливість сплати процентів за користуванням кредитом за пільговою процентною ставкою цим договором не передбачена (не була надана позичальнику). Знижена процентна ставка становить 2% за кожен день користування кредитом (окрім першого базового періоду), яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору. Згідно з пунктом 4.9 договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 572 465%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 170 000 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 153 000 грн (пункт 4.10 договору). Пунктом 6.5 передбачено, що якщо позичальник несвоєчасно виконує зобов`язання щодо сплати процентів за користування кредитом або зобов`язання щодо повернення кредиту, кредитодавець має право ініціювати договірне списання грошових коштів з банківського рахунку, пов`язаного з електронним платіжним засобом, реквізити якого були надані позичальником при укладенні даного договору, у розмірі, що не перевищує фактичної суми заборгованості позичальника перед кредитором за даним договором. Списання грошових коштів здійснюється відповідно до порядку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у вигляді графіка платежів із визначеною кількістю платежів, їх розміром та періодичністю сплати, що вказаний у даному договорі (додаток 3). У разі здійснення договірного списання грошових коштів з банківського рахунку, пов`язаного з електронним платіжним засобом, реквізити якого були надані позичальником при укладенні даного договору, кредитодавець повідомляє позичальника про факт такого списання у спосіб надсилання повідомлень позичальнику за цим договором, який узгоджений сторонами у цьому договорі. Пунктами 8.2 та 8.3 договору визначено, що у разі несвоєчасного повернення отриманого кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 2% від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення сплати в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України. У разі не здійснення сплати процентів за користування кредитом у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми кредиту. Сукупна сума неустойки, нарахованої за порушення зобов`язань позичальником на підставі цього пункту договору, не може перевищувати половини кредиту (50% суми кредиту), одержаного позичальником за цим договором (а. с. 9-10). Паспортом кредиту від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», підписаного відповідачем 12 лютого 2022 року, передбачено строк кредитування 300 календарних днів, базовий період сплати відсотків 21 календарний день, стандартна процентна ставка 1095% (3% в день), пільгова ставка 3,65% (0,01% в день), знижена ставка 730% (2% в день), тип процентної ставки - фіксована, реальна річна процентна ставка відсотків річних (розрахована за умови, що базовий період сплати відсотків складає 21 день, а відсоткова ставка за кредитом - 3% в день (стандартна ставка)) - 572 465%. У випадку кредитування на суму 17 000 гривень протягом всього строку кредитування із розрахунку застосування стандартної ставки 3% в день, загальні витрати за кредитом становитимуть не більше 153 000 гривень. У разі дострокового погашення кредиту загальні витрати за кредитом зменшуються пропорційно фактичному строку користування коштами. У випадку застосування пільгової та зниженої ставки загальні витрати за кредитом зменшуються. У випадку кредитування на суму 17 000 гривень протягом всього строку кредитування із застосуванням стандартної ставки 3% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом не буде перевищувати 170 000 гривень. У разі несвоєчасного повернення отриманого кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 2% від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення сплати в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України (не застосовується у випадку порушення зобов`язань щодо повернення отриманого Кредиту під час дії карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211 (із наступними змінами і доповненнями) та/або у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину). Підписанням даного паспорту кредиту, [PERSON] підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування, підтвердила отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором (а. с. 10-11). Згідно з узгодженим сторонами графіком платежів до вказаного договору, кінцевою датою повернення кредиту та сплати нарахованих процентів визначено 08 грудня 2022 року. Чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - 170 000 грн, з них: 17 000 - сума кредиту за договором, 153 000 грн - проценти за користування кредитом (а. с. 11). Відповідно до витягу з реєстрів банків щодо видачі кредиту, [PERSON] було надано грошові кошти в сумі 17 000 грн (а. с. 12, 14). Відповідач порушив строки та порядок погашення заборгованості за кредитним договором, про що свідчить розрахунок заборгованості, внаслідок чого станом на 07 вересня 2023 року у неї утворилася заборгованість у сумі 119 620 грн 00 коп., яка складається з наступного: 17 000 грн - заборгованість за кредитом, 102 620 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками, які нараховані за стандартною процентною ставкою 3% в день (а. с. 15-19). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування та висновки суду 1. Щодо первісного позову Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються нормами ЦК України. а) Щодо укладення кредитного договору Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електрону комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Указаний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожний правочин укладений в електронній формі вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (провадження №61-16243св20). Таким чином, виходячи з аналізу наведених вище норм чинного законодавства та враховуючи встановлені фактичні обставини справи, які підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, суд приходить до висновку, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] був укладений кредитний договір у формі електронного документу, із застосуванням одноразового пароля-ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем не був би укладений. Таким чином, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. б)Щодо отримання відповідачем кредитних коштів У відзиві на позовну заяву представник [PERSON] адвокат Галімон Н.А. заперечує факт отримання останньою кредитних коштів. Проте з такими доводами сторони відповідача суд не може погодитися, виходячи з наступного. Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору, здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] відповідача, номер якої вказано у розділі 11 «Реквізити сторін» у рядку «Позичальник» договору про відкриття кредитної лінії №1049-3951, що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» вих. №3236 від 15 вересня 2023 року (а. с. 12-13). Платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Надання кредитору відомостей щодо захищеного номера банківської карти для здійснення переказу грошових коштів, які відомі лише позичальнику, свідчить, що попередньо (до зарахування коштів) сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, в тому числі і спосіб здійснення перерахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору. Таким чином, кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб, обумовлений умовами кредитного договору, на банківську картку № [NUMBER] . Крім того, на підтвердження отримання кредитних коштів відповідачем було здійснено часткову оплату на рахунок кредитора, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а. с. 48-60). в) Щодо стягнення заборгованості Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статей 1048, 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення відповідачем [PERSON] узятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредитного боргу у строк, передбачений договором про відкриття кредитної лінії №1049-3951 від 12 лютого 2022 року. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не спростований. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 119 620 грн є обґрунтованим та підлягають задоволенню. 2. Щодо зустрічного позову Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів ( частини один-три статті 207 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оскаржуваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України). Таким чином при вирішенні позову про визнання недійсними окремих пунктів оскаржуваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3,15,16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, на захист якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. У даному випадку правовідносини між сторонами справи виникли на підставі укладеного в електронній формі кредитного договору з використанням визначених сторонами ідентифікаторів особи, яка отримує кредитні кошти, що належним чином відповідає вимогам профільного законодавства, зокрема, статтям 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». За обставинами даної справи позичальник (позивачка) шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора, отриманого від відповідача, прийняла публічну пропозицію (оферту) та підписала кредитний договір (здійснила акцепт пропозиції відповідача), тобто відповідний договір вважається укладеним у відповідності до статті Закону України «Про електронну комерцію» та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов. У спірному кредитному договорі вказано про обізнаність позичальника з умовами кредитування в обсягах, визначених частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». У матеріалах справи також є паспорт споживчого кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, з якою споживач [PERSON] була ознайомлена 12 лютого 2022 року, про що свідчить її електронний підпис одноразовим ідентифікатором (паролем) А909. Згідно з частинами один-два статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори з споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до пункту п`ятого частини третьої статті 18 цього ж закону несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Так, з матеріалів справи вбачається, що у період з 12 лютого по 23 лютого 2022 року включно та з 25 квітня по 25 липня 2022 року включно проценти за користування кредитними коштами в сумі 17 000 грн обраховувалися за пільговою процентною ставкою 2,00% за кожен день користування. У період з 23 лютого по 24 квітня 2022 року проценти за кредитом не нараховувалися. Розмір процентів, нарахованих протягом вказаного вище періоду за пільговою процентною ставкою становить 35 360 грн. Після цього, проценти за спірним кредитним договором нараховувалися за стандартною процентною ставкою 3% за кожен день користування кредитом та станом на 08 грудня 2022 року їх розмір склав 103 840 грн. Згідно з пунктом 4.6 та паспортом споживчого кредиту, реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає 572465%. Відповідно до пункту 4.10 орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 170 000 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 153 000 грн. Також у випадку прострочення виконання зобов`язання застосовуються положення пунктів 8.2-8.3 спірного договору, відповідно до яких у разі несвоєчасного повернення отриманого кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 2% від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення сплати в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України; у разі не здійснення сплати процентів за користування кредитом у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми кредиту. Сукупна сума неустойки, нарахованої за порушення зобов`язань позичальником на підставі цього пункту договору, не може перевищувати половини кредиту (50% суми кредиту), одержаного позичальником за цим договором, що, на думку представника позивача за зустрічним позовом, є несправедливою умовою. Однак, вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. Крім того, проценти за користування кредитом визначено відповідно до статей 1048, 1056-1 ЦК України, а тому вони не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні вищевказаного положення закону. Надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, позивач за зустрічним позовом розуміла розмір процентів та погоджувалася з ним. Також не можна вважати, що визначений умовами кредитного договору розмір штрафу не відповідає приписам пункту п`ятого частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки зазначена норма законодавства стосується прав кредитора отримати компенсацію за порушення зобов`язань з боку споживача, а в даному випадку мова йде про відповідальність споживача за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, яка не є сталою величиною, так як розраховується з урахуванням тривалості наявного прострочення, яка може бути недостатньою для висновків про такий розмір коштів, що має сплатити позичальник, який перевищить 50 відсотків суми отриманого кредиту. Крім того, у поясненнях відповідача зазначається, що ним не здійснюються нарахування неустойки, штрафу та пені за прострочення позивачем грошового зобов`язання з урахуванням періоду дії карантину та введення в Україні воєнного стану. Отже, ці доводи є лише припущенням позивача за зустрічним позовом. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 07 лютого 2022 року у справі №758/2575/17, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19; від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19; від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Тобто, судова практика у цій категорії справ є усталеною. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що доводи позивача за зустрічним позовом про порушення положень статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними. Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, суд звертає увагу, що позивач за зустрічним позовом мала можливість не вступати у кредитні відносини із відповідачем, якщо дійсно вважала встановлений розмір відсотків за користування коштами (суму неустойки, яка відповідачем у спірний період не нараховувалася) несправедливими, натомість вона погодила такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, [PERSON] засвідчила, що погодилася на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором, та доводи наведені в зустрічній позовній заяві цього не спростовують. Установлені у даній справі обставини у сукупності свідчать про безпідставність зустрічних позовних вимог щодо визнання недійсними пунктів кредитного договору, отже і відсутність підстав для їх задоволення. VIІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, з судового збору, який покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК). Оскільки позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судом задоволені в повному обсязі, стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягають судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору в сумі 2 147 грн 20 коп. (а. с. 21). Так як при зверненні до суду з зустрічним позовом [PERSON] була звільнена від сплати судового збору, на підставі ч. 7 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved