Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

І. Суть спору 08.11.2023 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В заяві [PERSON] покликається на те, що її матір [PERSON] померла [INFO] . На день смерті матері належало спадкове майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Місце проживання померлої [PERSON] на день смерті було зареєстроване за адресою [ADDRESS] . З червня 2013 року заявниця фактично проживала разом із своєю матір`ю у її будинку, де вели спільне господарство. [PERSON] доглядала матір до її смерті, здійснила поховання. 15.07.2014 року [PERSON] здійснила заповіт, згідно з яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, заповіла [PERSON] . Заявник також стверджує, що спадкоємцем першої черги є також син померлої [PERSON] , інших спадкоємців немає. У зв`язку з вищенаведеним, заявник просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини (день смерті своєї матері - [PERSON] ) постійно проживала з померлою за адресою [ADDRESS] . ІІ. Позиція учасників справи В судовому засіданні заявник підтримала подану заяву, просила її задовольнити в повному обсязі. Додатково ствердила, що в [ADDRESS] заявник із своїми дітьми проживала з червня 2013 року, а саме після розлучення. Також у будинку проживала її мати (власниця будинку) та рідний брат [PERSON] [PERSON] [INFO] (55 років), на даний час проживає в [ADDRESS] [PERSON] ствердила, що підтримує сімейні стосунки з братом, хоче оформити спадщину на будинок та пай. Представник заявника адвокат Свередюк Ю.А. у судовому засіданні наголосила, що брат заявниці, [PERSON] , [INFO] , не є особою з інвалідністю, тобто права на обов`язкову частку в спадщині немає (Рішенян Конституційного Суду України від 11 лютого 2014 року №1-рп/2014). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, просив заяву [PERSON] задовольнити повністю (а.с. 50). ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 09.11.2023 року заяву залишено без руху та надано строк, з дня отримання ухвали, для усунення недоліків. Ухвалою судді від 23.11.2023 року, після усунення недоліків, відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження. В судовому засіданні 14.12.2023 року відкладено розгляд справи, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. 19.12.2023 року зроблено запит до Устилузької міської ради, чи проживала заявник [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] , разом із матір`ю [PERSON] , до дня смерті останньої без реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Заінтересована особа ( [PERSON] ) скористався наданим йому правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подав заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши доводи сторони заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. ІV. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] в с. Рогожани, Володимирського району Волинської області у віці 72 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 29.11.2017 року (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.06.1973 року, батьками заявника [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] одружились 11.07.1998 року, прізвище подружжя « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 11.07.1998 року (а.с. 11). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00041986219 від 24.10.2023 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11.07.1998 року (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 03.09.1993 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Прізвище подружжю присвоєно « [PERSON] » (а.с. 8). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00041991961 від 25.10.2023 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03.09.1993 року (а.с. 9). Згідно копії рішення від 20.06.2011 року виданого Іваничівським районним судом Волинської області [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] (а.с.10). Відповідно до копії заповіту від 15.07.2014, зареєстрованого а реєстрі за № 13, посвідченого Наумчук Г.І. секретарем Рогожанської сільської ради, [PERSON] , [INFO] , зробила розпорядження та заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 13). Згідно копії будинкової книги для прописки громадян, за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14-18). Відповідно до копії витягу з по господарської книги № 1 за 2017 виданого Устилузькою міською радою за № 307/08-04 від 26.10.2023 року, по особовому рахунку № [NUMBER] , будинок з надвірними будівлями та спорудами 1971 року побудови за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] (а.с. 19). Згідно довідки № 310/08-04 від 26.10.2023 року виданої Устилузькою міською радою, [PERSON] проживала, без реєстрації, разом із своєю матір`ю [PERSON] (до дня її смерті) за адресою [ADDRESS] . Підстава видача довідки: покази свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб за № 725 від 20.07.2021 року, виданої Поромівською сільською радою, судом встановлено, що за адресою [ADDRESS] , [PERSON] була зареєстрована, однак не проживала (а.с. 21). Згідно копії відповіді № 482/01-16 від 14.11.2023 року виданої Нововолинською ДНК ГУЮ у Волинській області, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] хоча і є спадкоємницею за заповітом, однак вважається такою, що не прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини не проживала постійно з спадкодавцем та у передбачені строки не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 34). Відповідно до копії Інформаційної довідки із Спадкового реєстру, судом встановлено, що спадкова справа відносно [PERSON] не заводилася (а.с. 36). Згідно копії довідки № 362/08-04 від 04.12.2023 року, виданої Устилузькою міською радою, Володимирського району Волинської області та копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, судом встановлено, що гр. [PERSON] померла [INFO] . На день смерті вона постійно проживала в [ADDRESS] . Разом з [PERSON] , на день її смерті, проживали за вищевказаною адресою - її син [PERSON] та її онука [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався [PERSON] , секретарем Рогожанської сільської ради, Володимир- Волинського району Волинської області 15.07.2014 року та зареєстрований в реєстрі за № 13. Заповіт не змінений та не скасований (а.с. 48-49). Спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в Іваничівській ДНК не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру № 75101643 від 12.12.2023 року (а.с. 51-52). Згідно відповіді Устилузької міської ради від 22.12.2023 року зазначено, що 26.10.2023 року [PERSON] була видана довідка про те, що вона проживала разом із своєю матір`ю [PERSON] без реєстрації (підстава покази двох свідків), однак підтверджуюча документально інформація про те, що заявниця проживала за вищевказаною адресою, в міській раді інформація відсутня (а.с. 63) V. Застосоване судом законодавство Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів. Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі\~ч.\~1\~ст.\~1268\~ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч. 1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з п. 3.20 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Таким чином у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.20 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. VI. Висновки суду Судом встановлено, що [PERSON] яка померла [INFO] є матір`ю заявника [PERSON] . На день смерті [PERSON] належало спадкове майно а саме житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Хоча заявник зареєстрована за адресою [ADDRESS] , однак за цією адресою не проживала та на момент смерті своєї матері проживала з нею та вела спільне господарство. 15.07.2014 року [PERSON] зробила розпорядження та заповіла все своє майно [PERSON] . Заявник звернулася до нотаріуса про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки [PERSON] хоча і є спадкоємницею за заповітом, однак вважається такою, що не прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини не проживала постійно з спадкодавцем, та у передбачені строки не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Суд звертає увагу, що спір у даній справі відсутній, що підтверджується заявою заінтересованої особи (рідного брата заявника) - [PERSON] , [INFO] - про визнання позову. Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідність реалізації нею права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки. Відсутність реєстрації спадкоємця за останньою адресою реєстрації та проживання спадкодавця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо такі обставини підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. З наданої суду довідки № 310/08-04 від 26.10.2023 року виданої Устилузькою міською радою, на підставі показів свідків [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що [PERSON] проживала, без реєстрації, разом із своєю матір`ю [PERSON] (до дня її смерті) за адресою [ADDRESS] . Ураховуючи наведене вище, суд вважає, що зібрані докази є належними та допустимими, які у своїй сукупності є достатніми для встановлення факту постійного проживання заявника разом із своєю матір`ю на момент відкриття спадщини. VII. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved