Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення від права на спадкування на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. [INFO] померла [PERSON] , якій на праві власності належить 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . З [PERSON] позивач був розлучений з 2006 року, однак з того часу продовжували проживати спільно як чоловік та дружина, разом вели спільне господарство до самої смерті [PERSON] . Відповідачам [PERSON] та [PERSON] , які є рідними сестрами померлої, також належать по 1/3 частині від вказаного житлового будинку кожній. Сестри є спадкоємцями другої черги за законом, а позивач відноситься до п`ятої черги спадкування, заповітів померла не залишала, інших спадкоємців нема. Позивач зазначає, що останні пів року перед смертю [PERSON] тяжко хворіла, не могла пересуватися, потребувала постійного стороннього догляду, який саме позивач їй надавав. Відповідачі, які є рідними сестрами [PERSON] не приїжджали до неї, ніякої допомоги не надавали, тобто ухилялися від надання їй допомоги, яка через похилий вік та тяжку хворобу була в безпорадному стані. За наведеного, вважає, що сестри як спадкоємці другої черги не мають права на спадкування, а він має бути єдиним спадкоємцем майна [PERSON] . Враховуючи викладене, просив усунути [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Процедура та позиції сторін Ухвалою судді від 19.06.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 07.07.2023 від представника відповідачів адвоката Осадчого А.А. до суду надійшов відзив на позовну заяву, мотивований тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають та працюють в місті Києві, однак вони, при можливості, періодично навідувалися до своєї померлої сестри. Останні рази вони навідувалися на початку липня 2022, потім 30 липня вони були в померлої сестри [PERSON] де святкували день народження позивача, того ж дня [PERSON] передала їм свої ключі від вище вказаного батьківського будинку. При цьому померла [PERSON] почувалася добре, навіть вжила спиртні напої. Наступний раз вони були у сестри на початку вересня 2022, тоді остання скаржилася на свій стан здоров?я, але до лікаря вона не зверталася. Потім вони були на день смерті [PERSON] та організовували її поховання. Крім того, зазначає що між відповідачами та померлою [PERSON] були хороші родинні відносини. Навіть, якщо вони не приїздили в село до померлої сестри, то вони майже кожного дня з нею спілкувалися в телефонному режимі. Під час спілкування, померла сестра [PERSON] жодного разу не повідомляла відповідачам про те, що вона потребує постійної сторонньої допомоги від них, що вона хворіє, що вона перебуває у безпорадному стані. Натомість, між померлою [PERSON] та позивачем [PERSON] були складні відносини. Після розірвання їхнього шлюбу позивач [PERSON] декілька років проживав окремо у іншої жінки. Навіть після смерті [PERSON] позивач [PERSON] майже відразу знайшов собі іншу жінку з якою на даний час проживає у вище вказаному будинку. При цьому відповідачів [PERSON] та [PERSON] , які є власниками даного будинку не допускає до нього. Жодних доказів, які б підтверджували, що дружина позивача хворіла, на що хворіла - не надає. Крім того він жодного разу не викликав медичних працівників і сам померлу [PERSON] в лікарню до лікарів не завозив. Коли вона померла, він навіть не викликав швидку допомогу та поліцію. Оскільки позивач [PERSON] в позовній заяві та додатках до неї не доводить, як факт перебування померлої [PERSON] в безпорадному стані та потребу її саме в допомозі відповідачів, так і факт ухилення відповідачів від надання допомоги померлій при можливості її надання, просив в задоволенні позовної заяви відмовити. Ухвалою судді від 07.09.2023 постановлено витребувати у приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні. На виконання указаної ухвали 11.09.2023 суду було надано витребувані докази. 13.10.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, яка мотивована тим, що не дивлячись на те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] і було 19.09.2006 розірвано вони все рівно продовжували проживати разом однією сім`єю. Коли дружина захворіла, перебувала в безпорадному стані, не могла самостійного пересуватися, потребувала постійного стороннього догляду позивач доглядав за нею. Крім того, після смерті особисто займався її похованням, а сестри ухилялися від надання їй допомоги. Ухвалою суду від 13.10.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив його задовольнити. Вказав, що з весни 2022 року дружина стала втрачати вагу, скаржилася на болі в животі, вже влітку не могла сама себе доглядати, він постійно їй купував їжу та ліки, турбувався про неї та організував поховання. Лікаря він не викликав, так як [PERSON] категорично не хотіла звертатись до лікарів, на що саме хворіла дружина не знає, ніяких медичних документів не має, так як лікарі не оглядали дружину. Сестри приїздили рідко, може кілька разів на рік, ніякої допомоги не надали. Нині він може залишитись без житла, яке успадкують сестри, хоча весь час і в шлюбі і після докладав сил на облаштування домоволодіння. Просив позов задовольнити. Представник позивача адвокат Києнко Д.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив його задовольнити. Вказав, що так як позивач доглядав дружину, фактично вони продовжили жити як чоловік та дружина після розірвання шлюбу, а сестри ніякої допомоги після захворювання [PERSON] не надали, то наявні підстави для задоволення позову. Представник відповідачів адвокат Осадчий А.А. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, так як тяжкість хвороби чи безпорадний стан [PERSON] не доведений, вона не зверталась до сестер за допомогою ,відмовлялася від медичної допомоги, діагноз захворювання не відомий сторонам, відповідачі приїздили до сестри кілька раз, остання не вимагала від них догляду. Просив у позові відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що мають право на спадкування тому що вони сестри [PERSON] , будинок належав матері, а потім вони троє його успадкували. Сестра перед смертю заповітів не укладала, з позивачем вона жила разом, але відносини не були хорошими, були непорозуміння за час сімейного життя. За допомогою лікарів сестра не хотіла звертатися, жодну з сестер не просила про допомогу. Дійсно сестра скаржилася на болі в животі, втратила вагу з весни 2022 року, пила обезболювальні, однак ще влітку 2022 року могла сама ходити, хоч і важко. Вже з серпня майже не вставала, її дійсно доглядав позивач, так як жив з нею, але за кошти самої [PERSON] . Фактичні обставини та докази на їх підтвердження Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно довідки Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від03.04.2023 № 90 [PERSON] , [INFO] постійно проживає з 22.05.2015 в [ADDRESS] (а.с. 3). Згідно копії витягу про реєстрацію справи у Спадковому реєстрі №70145918 від 27.09.2022 після смерті [INFO] [PERSON] було зареєстровано спадкову справу (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 29.11.2006 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями у рівних частках житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 19.09.2006, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 7). 27.09.2022 на підставі заяви [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON] було заведено спадкову справу, згідно матеріалів якої [PERSON] та [PERSON] з заявами про прийняття спадщини звернулися 30.05.2023 (а.с. 35-44). Згідно свідоцтва про поховання № 20 від 13.09.2022 [PERSON] похована 12.09.2022 на кладовищі в с.Морозівка Житомирського району Житомирської області та [PERSON] оплачено 500 грн. на утримання кладовища (а.с. 53). Згідно товарних чеків від 10.09.2022 [PERSON] було придбано комплексний поминальний обід на суму 7700 грн. та речі необхідні для поховання [PERSON] на суму 8285 грн. (а.с. 54). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що між [PERSON] та [PERSON] були гарні відносини, вони завжди були разом. Знає їх, так як проживала недалеко. В 2022 році [PERSON] захворіла, втратила вагу, але не хотіла звертатися до лікарів, була вольовою жінкою, і її було важко переконати в іншому. За час хвороби позивач постійно їздив за продуктами та ліками, обробляв город за вказівками дружини, Свідок [PERSON] вказала, що була приятелькою [PERSON] , тісно з нею спілкувалися. Дійсно, в 2022 році вона захворіла, стала втрачати вагу скаржилася на болі в животі, але категорично не хотіла їхати до лікарів. Відповідачів свідок в селі не бачила, вони були на похованні вже, [PERSON] в розмовах не згадувала, що потребувала допомоги від сестер, її доглядав [PERSON] , з яким вони жили в будинку. Свідок [PERSON] , вказала, що [PERSON] останній рік була худа, з людьми спілкувалася мало. [PERSON] що [PERSON] їй готував їжу. Коли вона хворіла, то свідок ходила до неї 2 рази на тиждень і жодного разу [PERSON] не говорила, що їй щось потрібно. Що приїжджали сестри до неї вона не бачила. Перед смертю казала, що відносно проживання [PERSON] в будинку в сім`ї все вирішено. Свідок [PERSON] вказала, що є сусідкою [PERSON] , в 2022 році Рая захворіла, на яку хворобу не знає, з літа 2022 вже майже не виходила з будинку, жила разом з [PERSON] . З сусідами свідок має неприязні відносини, чи доглядали сестри за [PERSON] їй не знає. Свідок [PERSON] вказав, що живе поруч з Тіторенками, в 2022 році [PERSON] хворіла та померла. Хто доглядав за нею, на що вона хворіла йому не відомо, з сусідами останній час близько не спілкувався. Законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.\~4\~ЦПК України та ч. 2 ст.\~16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено , що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. Як роз`яснено в ч. 3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України за №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Тобто, необхідними умовами для усунення особи від права на спадкування є встановлення факту ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги й факту перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво й потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Виходячи з тлумачення вказаної вище норми закону, суд вважає, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, при встановленні судом факту ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця необхідно враховувати поведінку особи і розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливостей для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Відповідно до положень ст.1224 ЦК України для вирішення спору має значення сукупність обставин, а саме: - усунення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; -перебування спадкодавця в безпорадному стані; - надання допомоги саме спадкоємцем. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 233/6868/15-ц (провадження № 61-5921св18), від 30 травня 2018 року у справі № 753/21722/13-ц (провадження № 61-21194св18), від 18 липня 2018 року у справі № 390/1635/15-ц (провадження № 61-7243св18). Оцінка та мотиви суду Як встановлено, після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якої увійшла 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , єдиними спадкоємцями є відповідачки як спадкоємці другої черги. Для усунення від права на спадкування відповідачів потрібна сукупність доведених обставин: факту ухилення відповідачів від надання [PERSON] допомоги й факту перебування її в безпорадному стані через тяжку хворобу й потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Водночас, ані з письмових доказів, ані з показів свідків з обох сторін не вбачається ухилення будь кого з відповідачок від надання допомоги [PERSON] : жоден свідок не вказав, що остання зверталася за допомогою до сестер, хоча останні періодично приїздили до сестри, спілкувалися з нею. Тобто в суду нема підстав для висновку про умисні дій чи бездіяльність відповідачок, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу [PERSON] , як не доведено і наявність у них можливості для такого, враховуючи вік відповідачок та проживання в іншому місті. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивач чи спадкодавець зверталися до відповідачів за матеріальною допомогою та того, що допомоги, яку надавала позивач було недостатньо і спадкодавець потребував додаткової постійної допомоги саме від відповідачів. Також не доведено позивачем і перебування самої [PERSON] в безпорадному стані. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Однак суду не надано достовірних відомостей про характер хвороби, на яку хворіла [PERSON] перед смертю, точну тривалість хвороби, тривалість безпорадного стану спадкодавця. Суд зазначає, що сам лише факт допомоги та догляду за цивільною дружиною під час її хвороби та організація поховання позивачем не є достатньою підставою для застосування положень ч. ч. 5, 6 ст. 1224 ЦК України, а посилання позивача, що відповідачі не забезпечували померлу необхідними речами та повністю самоусунулись від надання будь-якої допомоги не тотожне ухиленню від виконання обов`язку доглядати за сестрою. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для усунення від права на спадщину відповідачів, а тому позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно п. 2 ПП ВС України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Суд зазначає, що позивач у даному спорі не заявляв вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем, при цьому шлюб між ними був давно розірваним. Тобто лише такий юридичний факт, у разі доведення, давав би підстави для віднесення [PERSON] до кола спадкоємців (четвертої черги , ст. 1264 ЦК України). Без заявляння та доведення в суді вказаної вимоги у даній справі та за неможливості судом самостійно виходити за межі позовних вимог, за відсутності заповіту померлої, позивач в принципі не може вважатися спадкоємцем після смерті [PERSON] , оскільки не відносить до жодної з черг спадкоємців чи спадкоємців за заповітом. Вказане є самостійною підставою для відмови в позові, так як до віднесення позивача до кола спадкоємців, спадкування відповідачками майна після смерті [PERSON] жодним чином не порушує спадкових прав [PERSON] . Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в позові судовий збір покладається на позивача. Заяв про розподіл інших видів судових витрат до суду не надійшло. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed