Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

12 жовтня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з 17 квітня 2004 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно з рішенням Подільського районного суду міста Києва від 16 грудня 2010 року. Від шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка постійно проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. 01 вересня 2021 року дочка [PERSON] вступила до КЗППТО «Київський професійний коледж технологій та дизайну» за професією «Кухар, кондитер», денна форма, строк закінчення навчання 30 червня 2024 року. Оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, позивачка звернулась до суду із даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] на період її навчання, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 жовтня 2023 року головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 19 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечуючи щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, письмових пояснень по суті спору не надала. З огляду на викладене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 17 квітня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно з рішенням Подільського районного суду міста Києва від 16 грудня 2010 року, ухваленим у справі №2-4444/10. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. На даний час дитина проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №66539953 від 29 липня 2021 року. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 08 квітня 2011 року, ухваленим у справі №2-1107-11, з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30 листопада 2010 року та до її повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на даний час наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої повнолітньої дочки [PERSON] , оскільки з 01 вересня 2021 року вона навчається у Комунальному закладі професійної (професійно-технічної) освіти «Київський професійний коледж технологій та дизайну», у зв`язку з чим позбавлена можливості повною мірою себе забезпечувати самостійно. Вирішуючи обґрунтованість таких її доводів, суд враховує наступне. Як вбачається з довідки КЗППТО «Київський професійний коледж технологій та дизайну» №233 від 03 жовтня 2023 року, [PERSON] є студенткою 3 курсу за професією «Кухар, кондитер», групи № [NUMBER] в КЗППТО «Київський професійний коледж технологій та дизайну» ІІІ рівня атестації м. Києва, денної форми навчання. Термін закінчення навчання 30 червня 2024 року. З огляду на наведену обставину, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що дочка потребує матеріальної допомоги від батьків, оскільки позбавлена можливості працювати та самостійно забезпечувати себе матеріально. Також встановлено, що дочка [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації 29 травня 2019 року, у якому законним представником зазначена [PERSON] . Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору позивач отримує соціальні виплати на дочку [PERSON] , нараховані Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які за період з січня 2023 року по червень 2023 року становлять 38 816,31 грн. Іншого доходу позивач не має. Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 червня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, будь-якого іншого самостійного доходу вона не має. Із матеріалів справи також встановлено, що відповідач не допомагає позивачці утримувати їхню дочку [PERSON] , яка продовжує навчання. Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки у заявленому позивачкою розмірі позовних вимог, судом приймається до уваги, що відповідач жодним чином не спростував доводи позивачки, не подав до суду відзив або будь-які заперечення щодо позову, є пенсіонером та отримує військову пенсію по інвалідності. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Із урахуванням наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їхньої дочки [PERSON] , [INFO] , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання дочки, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору з у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved