Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В серпні 2022 року МТСБУ звернулось до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 14 квітня 2021 року в м. Києві на Південному мості в напрямку Лівого берега сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mazda», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] , який від отриманого удару внаслідок інертного руху скоїв зіткнення з автомобілями марки «Chevrolet», реєстраційний номер [NUMBER] , та марки «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . На дату дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому позивач виплатив власнику автомобіля марки «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 30569 гривень 36 копійок. Таким чином, до МТСБУ перейшло право вимоги, яке [PERSON] мав до [PERSON] . Відповідач ухиляється від добровільного відшкодування позивачу витрат на виплату страхового відшкодування. Тому МТСБУ просить суд стягнути з [PERSON] понесені витрати на виплату страхового відшкодування у розмірі 30569 гривень 36 копійок, витрати аварійного комісара у розмірі 1403 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 гривень. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні у повному обсязі. Відповідач надав до суду письмові пояснення, якими просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти пред`явленого позову вказав на те, що ним добровільно було відшкодовано завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] до здійснення виплати МТСБУ. На підтвердження чого надав розписку [PERSON] від 07 травня 2021 року (а.с.59-62). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: [PERSON] надав до суду письмові пояснення. За змістом яких вказав на те, що вважає виконаним обов`язок відповідача з відшкодування завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків. Про зазначене ним було повідомлено МТСБУ шляхом направлення відповідного листа (а.с.149-150). 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2022 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.47-48). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2022 року було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування у МТСБУ належним чином звіреної копії страхової справи на підставі якої [PERSON] отримав страхове відшкодування (а.с.72-73). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про залучення до участі у справі [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (а.с.74-75). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.176). 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 14 квітня 2021 року о 21 годині 00 хвилин [PERSON] в м. Києві по Південному мосту у напрямку Лівого берега, керуючи автомобілем марки «Mazda», реєстраційний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] , який від отриманого удару внаслідок інертного руху скоїв зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet», реєстраційний номер [NUMBER] , та марки «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] , чим порушив п.12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Дана обставина підтверджується копією постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року (а.с.4) та копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.6). Правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової власників наземних транспортних засобів». 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на Моторне (транспортне) страхове бюро покладається обов`язок за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодувати власнику транспортного засобу, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, шкоду, заподіяну іншим транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п.38.2 ст.38 цього Закону після сплати страхового відшкодування Моторне (транспортне) страхове бюро має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно положення п.40.3 ст.40 вказаного Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19 зазначено, що відмовивши у позові в частині відшкодування майнової шкоди, суди не звернули уваги, що різниця між виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Отже, особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В іншій постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №754/5129/15 зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст.1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). 5.2. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої прийнято постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «Subaru», номерний знак [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.90). Відповідно до звіту №73/М/2021 від 12 травня 2021 року про оцінку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 50543 гривень 54 копійки. Вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] , внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, визначеного з урахуванням фізичного зносу деталей, становить 30569 гривень 36 копійок (а.с.11-27). [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (а.с.5). Тому МТСБУ виплатило [PERSON] , власнику автомобіля марки «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 30569 гривень 36 копійок, що підтверджується наказом МТСБУ від 06 липня 2021 року (а.с.30) та копією платіжного доручення №1032333 від 07 липня 2021 року (а.с.32). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] відшкодував позивачу витрати на виплату страхового відшкодування. Водночас, за змістом розписки від 07 травня 2021 року (а.с.66) [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 23400 гривень в якості компенсації за ремонт автомобіля марки «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] , що був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за участю [PERSON] . Вирішуючи наявний між сторонами по справі спір, суд виходить з наступних розрахунків: різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) в розмірі 50543 гривень 54 копійки та страховим відшкодуванням, виплаченим МТСБУ у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, в розмірі 30569 гривень 36 копійок, з урахуванням суми коштів, сплачених [PERSON] на користь [PERSON] у добровільному поряду, становить 3425 гривень 82 копійки (50543,54-30569,36 = 19974,18), (23400-19974,18=3425,82). Тому з [PERSON] підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 27143 гривень 54 копійки (30569,36-3425,82). Такий висновок суду у повній мірі узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №754/5129/15, від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 та в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15. Суд критично оцінює посилання відповідача та його представника [PERSON] на відсутність підстав для стягнення з [PERSON] страхового відшкодування у зв`язку з добровільною сплатою на користь [PERSON] грошових коштів як компенсацію за ремонт автомобіля. Так, на підставі п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з настанням страхового випадку страховик відшкодовує збитки, заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі. Однак така шкода повинна бути у встановленому порядку оцінена, що і знайшло відображення в звіті про оцінку вартості відновлювального ремонту, внаслідок пошкодження транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді №73/М/2021 від 12 травня 2021 року. Зважаючи на вищезазначене, з [PERSON] на користь МТСБУ належить стягнути витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 27143 гривень 54 копійки. Крім цього, згідно рахунку №121 від 13 травня 2021 року (а.с.34), акту виконаних робіт від 13 травня 2021 року (а.с.36) та платіжного доручення №1030961 від 03 червня 2021 року (а.с.33) МТСБУ понесло витрати з визначення вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу у розмірі 1403 гривень. Тому на [PERSON] слід також покласти зобов`язання з відшкодування послуг з визначення вартості матеріального збитку у вказаному розмірі. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №9806082 від 02 серпня 2022 року (а.с.3) вбачається, що при пред`явленні позову до суду МТСБУ сплатило судовий збір у розмірі 2481 гривень. Пред`явлений позов задоволений частково, а саме 89,28% (28546,54 / 31972,36 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2215 гривень 03 копійки (2481 / 100% ? 89,28%). На підставі викладеного та

Outcome: partial