Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12 серпня 2010 року сторони зареєстрували шлюб, у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1156. За час шлюбу у них народився син [PERSON] , про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сторони більше року проживають окремо. У зв`язку з цим між подружжям практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. Проти примирення позивачка категорично заперечує. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2023 року відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи. 12 серпня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1156, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 серпня 2010 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Гаї-Шевченківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 07 лютого 2012 року. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 1 073,60 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved