Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Правобережне УСЗН Дніпровської міськради звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 2021 року відповідач перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. 25.08.2021 р. відповідач звернулася до Правобережного УСЗН ДМР з заявою про призначення державної допомоги одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Відповідачу була призначена державна допомога одиноким матерям на період з 01.08.2021 р. по 30.11.2021 р. у розмірі 1 583,00 грн. щомісячно, з 01.12.2021 р. по 31.01.2022 р. у розмірі 1 670,00 грн. щомісячно та державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям на період з 01.08.2021 р. по 30.11.2021 р. у розмірі 2 589,55 грн. щомісячно, з 01.12.2021 р. по 31.12.2021 р. у розмірі 2 738,35 грн. та з 01.01.2022 р. по 31.01.2022 р. у розмірі 2 986,45 грн. В результаті проведення перевірки, а саме згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційна довідка № 305792099 від 26.07.2022 р.), було виявлено факт набуття 22.10.2020 р. відповідачем права власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу № 2848 від 22.10.2020 р. При перевірці особових справ отримувачів усіх видів соціальних допомог та компенсацій за результатами отриманих відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено невідповідність, яка виникла через технічний збій в програмному забезпеченні АСОПД-КОМТЕХ/СОЦ щодо неврахування здійсненої купівлі на суму, яка на дату купівлі, оплати перевищує 50 тис. гривень. Враховуючи викладене, Правобережним УСЗН ДМР було визначено обсяг надміру виплачених коштів державної допомоги одиноким матерям за період з 01.08.2021 р. по 31.01.2022 р. у розмірі 9 672,00 грн., державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.08.2021 р. по 31.01.2022 р. у розмірі 16 083,00грн. Відповідачу були надіслані повідомлення від 28.07.2023 р. № 511 та 511/1 про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державних допомог. З метою реалізації права відповідача щодо повернення бюджетних коштів у добровільному та досудовому порядку, 22.08.2023 р. Правобережним УСЗН ДМР на адресу відповідача були направлені вимоги про сплату заборгованості з визначенням порядку сплати надміру отриманих коштів допомог та банківських реквізитів Правобережного УСЗН ДМР для самостійного їх повернення. Станом на момент подання позовної заяви до суду за рішенням органу соціального захисту населення були частково утримані кошти державної допомоги одиноким матерям та кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, сума коштів державної допомоги одиноким матерям до повернення відповідачем складає 8 009,72 грн. та сума коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям до повернення відповідачем складає 11 500,74 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради надміру виплачені кошти державної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 8 009,72 грн. та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 11 500,74 грн., судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою суду від 18.12.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, надав суду заяву в якій просив справу розглянути за відсутності його представника. Відповідач [PERSON] надала суду відзив на позовну заяву, згідно якого вважає, що дана позовна заява задоволенню не підлягає, посилаючись на те, позов мотивований безпідставним отриманням нею з 01.08.2021 року по 31.01.2022 року державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної допомоги малозабезпеченим сім`ям, у зв`язку із тим, що, за твердженням позивача, при перевірці особових справ отримувачів усіх видів соціальних допомог та компенсацій за результатами отриманих відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно була виявлена невідповідність, яка виникла через технічний збій в програмному забезпеченні АСОПД-КОМТЕХ/СОЦ щодо неврахування здійсненої купівлі на суму, яка на дату купівлі, оплати перевищує 50 тис. гривень. В декларації про доходи та майновий стан, поданої 25.08.2021 року для призначення державних допомог, нею в розділі VII «Відомості про витрати, здійснені протягом 12 місяців перед зверненням» зазначено про купівлю (оплату) квартири в сумі 126000,00 грн., тобто здійснення оплати, що перевищує 50 тис. гривень. До пакету документів для отримання державних допомог нею також подано заяву від 25.08.2021 року про те, що нею 22.10.2020 року куплено квартиру за 435000,00 грн. в іпотеку з початковим внеском 126000,00 грн. Копії вищенаведених декларації про доходи та майновий стан й заяви про придбання квартири додано позивачем до позовної заяви. Нею особисто позивачу у вищенаведених деклараціях про доходи та майновий стан й заяві про придбання квартири було надано достовірні відомості про придбання нею 22.10.2020 року квартири за 435000,00 грн. в іпотеку з початковим внеском 126000,00 грн., які позивач, начебто, виявив згодом, а не під час опрацювання поданих нею документів про призначення державних допомог. Таким чином, вважає, що підстави для повернення отриманих державних допомог відсутні. Крім того, позивач не наводить жодного доказу на підтвердження технічного збою, який унеможливив би сприйняти наведені у вищезазначених деклараціях про доходи та майновий стан й заяві відомості про придбання нею квартири протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням державної допомоги. Не посилається позивач й на допущену ним розрахункову помилку при визначенні ним розмірів кожного з видів державної допомоги. Відтак, наведене підтверджує добровільну, за власним рішенням, сплату позивачем їй кожної з державних допомог, та добросовісність їх набуття нею, що, враховуючи приписи ст. 1215 ЦК України, виключає повернення цих державних допомог, звідси - виключає й задоволення заявленого позову. Просить в позові Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, про стягнення сум державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної допомоги малозабезпеченим сім`ям відмовити у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2021 року перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. 25.08.2021 р. відповідач звернулася до Правобережного УСЗН ДМР з заявою про призначення державної допомоги одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Крім того, заявником [PERSON] до пакету документів для отримання державних допомог також подано заяву від 25.08.2021 року про те, що нею 22.10.2020 року куплено квартиру за 435000,00 грн. в іпотеку з початковим внеском 126000,00 грн. Заявником [PERSON] була подана декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, відповідно до розділу VII якої зазначено про придбання 20.10.2020 р. квартири вартістю 126000,00 грн. Відповідачу була призначена державна допомога одиноким матерям на період з 01.08.2021 р. по 30.11.2021 р. у розмірі 1 583,00 грн. щомісячно, з 01.12.2021 р. по 31.01.2022 р. у розмірі 1 670,00 грн. щомісячно та державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям на період з 01.08.2021 р. по 30.11.2021 р. у розмірі 2 589,55 грн. щомісячно, з 01.12.2021 р. по 31.12.2021 р. у розмірі 2 738,35 грн. та з 01.01.2022 р. по 31.01.2022 р. у розмірі 2 986,45 грн. В позовній заяві позивач зазначив, що при перевірці особових справ отримувачів усіх видів соціальних допомог та компенсацій за результатами отриманих відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено невідповідність, яка виникла через технічний збій в програмному забезпеченні АСОПД-КОМТЕХ/СОЦ щодо неврахування здійсненої купівлі на суму, яка на дату купівлі, оплати перевищує 50 тис. гривень. Враховуючи викладене, Правобережним УСЗН ДМР було визначено обсяг надміру виплачених коштів державної допомоги одиноким матерям за період з 01.08.2021 р. по 31.01.2022 р. у розмірі 9 672,00 грн., державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.08.2021 р. по 31.01.2022 р. у розмірі 16 083,00грн. Відповідачу були надіслані повідомлення від 28.07.2023 р. № 511 та 511/1 про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державних допомог. З метою реалізації права відповідача щодо повернення бюджетних коштів у добровільному та досудовому порядку, 22.08.2023 р. Правобережним УСЗН ДМР на адресу відповідача були направлені вимоги про сплату заборгованості з визначенням порядку сплати надміру отриманих коштів допомог та банківських реквізитів Правобережного УСЗН ДМР для самостійного їх повернення. Станом на момент подання позовної заяви до суду за рішенням органу соціального захисту населення були частково утримані кошти державної допомоги одиноким матерям та кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, сума коштів державної допомоги одиноким матерям до повернення відповідачем складає 8 009,72 грн. та сума коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям до повернення відповідачем складає 11 500,74 грн. При вирішенні спору суд керується наступними положеннями законодавства. Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення. Відповідно до ст.ст. 3, 4 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», допомога на дітей одиноким матерям є одним з видів державної допомоги сім`ям з дітьми, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до державного бюджетів. Згідно вимог ст. ст. 18-1, 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку. Вимогами ст. 18-.4 Закону України «Про держану допомогу сім`ям з дітьми» передбачено, що виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Згідно п.36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751, виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) зупиняється у разі тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання. Згідно п.36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751, визначено, що виплата допомоги припиняється або зупиняється на підставі поданих обґрунтованих пропозицій органу опіки та піклування за поданням центрів соціальних служб та/або служб у справах дітей або уповноваженої особи, визначеної виконавчим органом ради територіальної громади, до органу соціального захисту населення з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу. Згідно п.49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751, особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем державної допомоги сім`ям з дітьми самостійно; за згодою отримувача державної допомоги сім`ям з дітьми у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат державної допомоги сім`ям з дітьми у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку. Згідно з ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Статтею 4 вказаного Закону (в редакції Закону на момент виникнення спірних правовідносин в 2019 році), передбачено, що заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються, зокрема, декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї. Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією податкових органів. Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї. Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз`яснення порядку його оскарження. Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 (в редакції постанови на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі за текстом - Порядок №250) визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. За пунктом 6 Порядку №250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно. Абзацом 4 пункту 10 Порядку №250 передбачено, що соціальна допомога не призначається у разі, коли особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку тощо або оплатили послуги з навчання, будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку тощо (крім житлово-комунальних послуг, у межах норм споживання та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності) в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї. Згідно з пунктом 12 Порядку у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше, ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Також пунктом 25 Порядку №250 передбачено, що виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється: якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення. Відповідно до пункту 27 Порядку №250 Контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном. Відповідно до абзацу 2 частини 1 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (в редакції Закону на момент виникнення спірних правовідносин) державна соціальна допомога не призначається, коли з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, а також хто-небудь із її складу протягом 12 місяців перед зверненням за наданням державної соціальної допомоги здійснив покупку або оплатив послуги на суму, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї. Згідно з ч. 2 цієї норми Закону за наявності обставин, передбачених у ч. 1 цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої і вищої освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років). Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону, якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. З аналізу наведених норм права вбачається, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстав, передбачених абзацом 4 ч.1 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», можливе за сукупності таких обов`язкових умов: - особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку тощо або оплатили послуги з навчання, будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку тощо (крім житлово-комунальних послуг, у межах норм споживання та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності) в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї; - відсутні у сім`ї обставини, передбачені ч. 2 ст. 7 цього Закону; - необхідність дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону; - наявність ознак (обставин) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. З матеріалів справи вбачається, що в поданих відповідачкою заяві про призначення допомоги та деклараціях від 25.08.2021 року про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціально допомоги, у розділі VII зазначено про придбання нею 20.10.2020 р. квартири вартістю 126000,00 грн. Крім того, відповідачем [PERSON] до пакету документів для отримання державних допомог також подано заяву від 25.08.2021 року про те, що нею 22.10.2020 року куплено квартиру за 435000,00 грн. в іпотеку з початковим внеском 126000,00 грн. Натомість, позивач не наводить жодного доказу на підтвердження технічного збою, який унеможливив би сприйняти наведені у вищезазначених декларації про доходи та майновий стан й заяві відомості про придбання відповідачкою квартири протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням державної допомоги. Не посилається позивач й на допущену ним розрахункову помилку при визначенні ним розмірів кожного з видів державної допомоги. Таким чином, позицію відповідачки щодо відсутності наміру приховувати відомості про майновий стан та факт покупки квартири, суд вважає достовірною, підтвердженою матеріалами справи та не спростованою позивачем. Як вже було зазначено, що у частині четвертій статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Відповідно до пункту 25 Порядку № 250 виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. В матеріалах справи наявні відомості про те, що [PERSON] , звертаючись із заявою про призначення соціальної допомоги та подаючи декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, вказала всі дійсні обставини щодо придбання квартири. З огляду на це судом не встановлено, що відповідачка мала на меті навмисно приховати ці дані для отримання соціальної допомоги. Отже, враховуючи соціальний та майновий статус сім`ї відповідача, а також не приховання нею від Правобережного УСЗН ДМР факту придбання квартири та дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на [PERSON] надмірного тягаря. До подібних висновків також дійшов Верховний суд у справі № 234/9643/19 в постанові від 25 березня 2020 року, які суд у відповідності до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права під час ухвалення цього рішення. Таким чином, вказані положення цивільного законодавства та встановлені обставини свідчать та підтверджують добросовісність [PERSON] при подачі всіх наявних у неї документів при призначенні допомоги та відсутність в її діях наміру приховувати інформацію про придбання нею квартири, а тому відсутні передбачені статтею 1215 ЦК України підстави для повернення сплаченої суми допомоги. З урахуванням цього у задоволенні позову слід відмовити. У зв`язку із відмовою у позові судові витрати, які пов`язані із сплатою судового збору, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed