Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулась\~ до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 03 серпня 2021 року. Шлюб зареєстровано Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з відсутністю спільних інтересів, різних поглядів на життя та сімейні відносини, вони прийшли до спільного рішення про припинення шлюбних відносин. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки від заробітньої плати (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення ними повноліття, також аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі позову, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином. У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просила розгляд справи проводити у її відсутність, вказавши про підтримання позовних вимог, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, шляхом направлення судової повістки на адресу за його місцем реєстрації, в таке не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав, з клопотаннями не звертався. Враховуючи викладені вище обставини, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 серпня 2021 року між позивачем та відповідачем Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зареєстровано шлюб за актовим записом №74, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03 серпня 2021 року. Сторони є батьками двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №117 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №211. Згідно довідки про склад сім`ї, виданої ОСББ «Лада» №70 від 08 листопада 2023 року, діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На час розгляду справи, як стверджує позивач, сторони подружніх відносин не підтримують, мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем. Відповідач протилежного не довів, не скористався своїм правом спростувати позовні вимоги та обставини, викладені в позовній заяві. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до вимог ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює. Та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів, відповідач являється особою працездатного віку, а також враховуючи вік дітей, виходячи з їх мінімальних потреб для належного забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. Ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» вказує на те, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до вимог ч.6\~ ст.141\~ ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки в позові ставиться дві вимоги, стягнення аліментів на дітей та на дружину, то стягненню підлягають судові витрати у розмірі 2147 грн. 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved