Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

29.05.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що позивач з 01.01.2018 року надає послуги з управління багатоквартирного будинку у [ADDRESS] , за що передбачена винагорода, яка сплачується співвласниками будинку. Також позивачем сплачується електропостачання електричної енергії за вказаною адресою. Відповідач є співвласником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Оскільки відповідач неналежним чином здійснювала оплату послуг позивача, за період з 01.04.2020 року по 01.04.2023 року у неї виникла заборгованість в розмірі 13992,67 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість у розмірі 13992,67 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 5021,83 грн. та три відсотки річних у сумі 17451,16 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2023 року, після усунення недоліків позовної заяви, її прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач не скористався процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Сторони у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не надала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась. Про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не сповістила. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. У ході судового розгляду встановлено, що 19.10.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» та співвласниками багатоквартирного будинку у [ADDRESS] , укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №19/3-10/17 (далі Договір) (а.с.4-6). Відповідно до п. 6 ч. 6 Договору співвласники зобов`язані своєчасно вносити плату на поточний банківський рахунок Управителя за надання ним житлово-комунальних послуг та виконання обов`язків, передбачених Договором, а також кошти для відшкодування здійснених ним витрат з управління об`єктом до 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також довідки з особового рахунку, виданої ТОВ «Управбуд «Західний», на ім`я [PERSON] відкритий особовий рахунок на квартиру за договором з ТОВ «Управбуд «Західний». Відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювала оплату за надані послуги, тому у зв`язку з порушенням вищезазначених умов за період з 01.04.2020 року по 01.04.2023 рік у боржника виникла заборгованість у розмірі 13992,67 грн. Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем комунальних послуг є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Згідно з п. 1, 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). За приписами ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем. Статтею 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за згодою сторін та зазначається у договорі з управителем. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи викладене, оскільки відповідачем заперечень щодо розрахунків позивача не надано, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості по оплаті послуг з управління будинком та об`єктами благоустрою в розмірі 13992,67 грн. Вирішуючи позов в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних, суд виходив з такого. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком в тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласник або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення наявної заборгованості. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Окрім заборгованості по оплаті послуг з управління будинком та об`єктами благоустрою, позивач надав розрахунки інфляційних втрат та трьох відсотків річних, нарахованих на вказану заборгованість. Відповідно до наданих розрахунків, позивачем нараховано за період з квітня 2020 року по квітень 2023 року 17451,16 грн. інфляційних втрат та 5021,83 грн. трьох відсотків річних. Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1ст. 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р., який триває і на даний час. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24.02.2022 року. Таким чином, всі нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних, які здійснені позивачем з 24.02.2022 року по квітень 2023 року є такими, що заборонені чинним законодавством, а тому не підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи наведене розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних має бути обмежений і становити період з квітня 2020 року до лютого 2022 року, тому суд здійснює перерахунок заявлених позивачем до стягнення сум інфляційних нарахувань та 3% річних, які у такому випадку відповідно становлять 1897,75 грн. - інфляційні втрати, 14082,22 грн. - 3% річних. Таким чином, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат за період з квітня 2020 року по лютий 2022 року в розмірі 1897,75 грн. та 3% річних за період з квітня 2020 року по лютий 2022 року в розмірі 14082,22 грн. Отже, суд задовольняє позов частково. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2206,09 грн. (29972,64 грн.*2684грн./ 36465,66 грн.). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Окрім того, позивачем при подані позову заявлено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 2000 грн. позивачем надано: договір про надання правничої (правової) допомоги № 02/12-21 від 10.12.2021 року, ордер на надання правничої правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанцію від 13.04.2023 року про оплату позивачем адвокату 10000 грн. за вищевказаним договором. При цьому, договір про надання правничої (правової) допомоги № 02/12-21 від 10.12.2021 року передбачає, що розрахунок за договором здійснюється згідно з актами приймання-передачі виконаних робіт, які підписуються клієнтом протягом п`яти днів з дня надання їх адвокатом. Таким чином, оскільки матеріали справи не містять актів приймання-передачі виконаних робіт, детального їх опису, а з договору про надання правової допомоги не вбачається, що правова допомога надавалася адвокатом саме у зв`язку з розглядом даної справи, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. через недоведеність. На підставі викладеного та

Outcome: partial