Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, заінтересовані особи: відділ з питань соціального захисту населення виконавчого комітету Свалявської міської ради Закарпатської області, [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що [PERSON] здійснює постійний сторонній догляд за [PERSON] , [INFO] , який за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Заява подана у порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України - справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України. Суд своєю ухвалою від 28.12.2023 року прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та заінтересованій особі копія заяви з доданими документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 січня 2024 року. Розгляд справи призначений на 08:30 годину 23.01.2024 року. Заявник подав до суду заяву (вх.№10416) про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення підтримує, просить заяву задовольнити з підстав зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи начальник відділу з питань соціального захисту населення Свалявської міської ради Закарпатської області Рипкович Т.В. (довіреність №02-14/174 від 17.01.2024 року) подала до суду заяву (вх.№484) про розгляд справи у відсутності представника Свалявської міської ради Закарпатської області за наявними у матеріалах справи документами. Заперечень щодо заявлених вимог не подано. Заінтересована особа [PERSON] подав до суду заяву (вх.№10416) про розгляд справи без його участі. Заявлені вимоги визнає, просить суд заяву задовольнити. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить розгляд справи без участі сторін за наявними доказами і матеріалами та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до виписки з протоколу ЛКК № 43/304 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Свалявської міської ради Закарпатської області від 21.06.2022 року, пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 22.10.2019 року серії [NUMBER] (термін дії: довічно), довідки до акта огляду МСЕК №0009264 від 19.09.2019 року - [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, потребує постійної сторонньої допомоги. Відповідно до ст. 1 Закон України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» - медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності. Відповідно до ч.3 ст.8 Закону Закон України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» - рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними закладами незалежно від типу і форми власності. Відповідно до акту № 510 про фактичне проживання (непроживання) особи на території Свалявської міської територіальної громади від 26.12.2023 року, складеного комісією з обстеження матеріально-побутових умов, встановлення фактичного проживання особи, засвідченого поясненнями сусідів [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] дійсно проживає за адресою [ADDRESS] з [PERSON] . Згідно витягу № 343 від 26.12.2023 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб з [PERSON] зареєстрована та проживає [PERSON] , [INFO] (бабуся заявника), яка є пенсіонером (пенсійне посвідчення№ [NUMBER] від 18.05.2016 року серії [NUMBER] (термін дії: довічно), інвалідом ІІ групи безтерміново (довідка до акта огляду МСЕК N?527033 від 10.02.2011 року), людиною похилого віку та не може здійснювати догляд за чоловіком [PERSON] . [PERSON] (мама заявника та донька [PERSON] ) не проживає з [PERSON] , працює в ТОВ «Сузір?я». [PERSON] , [INFO] (заявник) за станом здоров`я може надавати соціальні послуги з догляду. Здійснює догляд та піклується про дідуся. Догляд здійснює добровільно, проти здійснення такого догляду [PERSON] не заперечує. Відповідно до ст. 46 Конституції України - громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають). Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» - чинниками, що можуть зумовити складні життєві обставини є: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] за станом здоров`я є хворою особою, інвалід ІІ групи загального захворювання (стан після перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу по ішемічному тиску, порушення функції лівої руки та функції ходи, потребує тривалого лікування та реабілітації),потребує постійного стороннього догляду (постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). На підставі наявних матеріалів справи та доданих доказів суд встановив, що [PERSON] здійснює щоденний догляд за дідусем [PERSON] . Офіційний догляд (через територіальний орган соціального захисту населення) за [PERSON] заявник не оформляв. Інші особи, які можуть здійснювати догляд за [PERSON] відсутні, Заявник проживає разом з дідусем, який за станом свого здоров`я, як особо з інвалідністю ІІ групи потребує постійного стороннього догляду, здійснює за ним догляд, а тому суд доходить висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником постійного догляду за особою, яка цього потребує. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Оцінивши достатність наданих доказів, обставини справи, на які заявник послався як на підставу своїх вимог, з`ясувавши відомості про встановлений факт, які підтверджено належними та допустимими доказами та мету встановлення факту, що іншого порядку встановити такий факт у заявника немає, суд доходить висновку, що заяву [PERSON] необхідно задовольнити. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення: впливає на його права й обов`язки та інтереси особи, яка потребує постійного стороннього догляду. Суд не вирішує питання про судові витрати (у відповідності ч.7 ст. 297 ЦПК України). Статтею 129 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved