Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та третіх осіб: [PERSON] просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 607 від 27.03.2020, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Прайм Альянс" грошових коштів у сумі 64052,52 грн. На обгрунтування своїх вимог вказала, що про виконавчий напис вона дізналася на початку жовтня 2023 року, коли отримала постанову про відкриття виконавчого провадження № 61987776 з його примусового виконання. Вважає оспорюваний виконавчий напис таким, що не відповідає вимогам ст. 87-88 Закону України "Про нотаріат". У неї перед ТОВ "ФК "Прайм Альянс" ніколи не було заборгованості, тому сума боргу, що визначена у виконавчому написі, не є безспірною. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача первинні документи щодо заборгованості (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Такий було вчинено тільки на підставі заяви відповідача, тому в нотаріуса не було підстав вважати розмір заборгованості безспірною. Також ТОВ "ФК "Прайм Альянс" не направляло їй лист з вимогою усунути порушення зобов`язань. У свою чергу нотаріусом не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її нею, що унеможливило подання обгрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису. Представник позивачки - адвокат Малетин А.Я. у судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав, уточнивши, що слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, який вчинений 27.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Прайм Альянс" заборгованість за кредитним договором № 2009428964 від 25.09.2014 у цілому, а не якусь конкретну суму. Додатково зазначив, що його довірителька погасила перед ОТП Банком заборгованість ще в 2015 році. З того часу останній не мав до неї жодних претензій, не мала вона будь-яких зобов`язань і перед відповідачем. Тільки з часу відкриття виконавчого провадження їй стало відомо про наявність до неї грошових вимог з боку іншої фінансової установи, хоча будь-яких повідомлень про перехід права вимоги їй не поступало. Крім того при вчиненні виконавчого напису було порушено саму процедуру його вчинення: кредитний договір не посвідчений нотаріально, повідомлення про наявну заборгованість перед зверненням за вчиненням виконавчого напису його довірительці відповідачем не направлено, як і не надано нотаріусу докази, які свідчили б про безспірність вимог. Таких доказів не надано і суду, хоча відповідач обізнаний про розгляд даної справи, проте жодних заперечень щодо позову чи обгрунтувань правомірності вчинення виконавчого напису, або ж хоча б безспірності заборгованості, не надав. З урахуванням вищевикладеного, просив позов задовольнити повністю, проти заочного розгляду справи не заперечив. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку як шляхом направлення повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем знаходження юридичної особи (а.с. 13), про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 18), так і шляхом доставки матеріалів позовної заяви та ухвали про відкриття провадження від 17.11.2023, повісток в електронні кабінети представника відповідача Здор Я.О., яка клопотала про таке (а.с. 14-15), і самої юридичної особи ТОВ "ФК "Прайм Альянс", на що вказують довідки про доставку електронного документа (а.с. 20, 21, 32, 34, 51). Відзиву на позов та будь-яких заяв і клопотань до суду від відповідча не поступало. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про розгляд даної справи, шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень за наявними у вільному доступі адресами його діяльності, про що свідчать супровідні листи, повістки (а.с. 40, 41, 43-46, 47-50), які повернулися з відмітками "За закінченням терміну зберігання". Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів О.Л. у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про розгляд справи у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 17, 42). Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, третіх осіб, процесуальні дії у справі: суд своєю ухвалою від 17.11.2023 відкрив провадження у даній справі та призначив підготовче судове засідання за участю сторін. До участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного виконавця. 17 листопада 2023 року від представниці відповідача через систему "Електронний суд" надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. 11 грудня 2023 року представник позивачки сформував у системі "Електронний суд" клопотання про участь в судових засіданнях у режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 11.12.2023 задоволено. Ухвалою суду від 15.12.2023 залучено до участі у справі як третю особу приватного нотаріуса, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, позивачка в особі свого представника не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому протокольною ухвалою від 09.01.2024 суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: згідно із виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотарільного округу Кравцовим О.О. 27.03.2020 та зареєстрованим у реєстрі за № 607, приватний нотаріус пропонує звернути стягненню з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 2009428964 від 25.09.2014, який було укладено нею із первісним кредитором ПАТ "ОТП Банк", право вимоги яким відступлено до нового кредитора ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" на підставі договору факторингу № 13/06/16 від 13.06.2016, який 29.01.2019 уклав договір факторингу № 29/01/19-2 від 29.01.2019, відповідно до якого ТОВ "ФК "Прайм Альянс" набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. Строк платежу по кредитному договору настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 по 28.02.2020. Сума повної заборгованості складає 104433,86 грн, в тому числі: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) - 70531,87 грн, заборгованість по відсотках - 33901,99 грн. За вчинення виконавчого напису отримано плати зі стягувача ТОВ "ФК "Прайм Альянс" в розмірі 1044,34 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржниці [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Прайм Альянс" складає 105478,20 грн (а.с. 9). Як вбачається з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.09.2023, приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатівим О.Л. при примусовому виконанні виконавчого напису № 607, виданого 27.03.2020, постановлено звернути стягнення на доходи боржниці [PERSON] , яка отримує дохід в Управлінні освіти Долинської міської ради, а саме: здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 64052,52 гривні, в тому числі виконавчий збір/основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій (а.с. 7-8). Позивачка заперечує щодо наявності заборгованості перед стягувачем, у зв`язку з чим просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Оцінка суду: вислухавши представника позивачки, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості у сумі 104433,86 грн за кредитним договором № 2009428964 від 25.09.2014, який було укладено між позивачкою та ПАТ "ОТП Банк", правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору факторингу 13/06/16 від 13.06.2016 є ТОВ " Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", правонаступником якого на підставі договору факторингу № 29/01/19-2 від 29.01.2019 є ТОВ "ФК "Прайм Альянс". Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі Порядок вчинення нотаріальних дій). Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п.1.1. п. 1 гл.16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Як визначено ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п.1.2 п. 1 гл.16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. В п.п.3.2. п. 3 гл.16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 1 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у даному Переліку. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-XIV. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 по справі № 750/1627/18. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вказана норма кореспондує 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п.п. 2.1 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п.2.2 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Таким чином, за результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Про те, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи сторін у повному обсязі й установлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин. Наявність спору щодо заборгованості встановлюється судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Всупереч викладеному, приватний нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачкою (боржницею) [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису, що призвело до недотримання процедури вчинення напису, передбаченої п.п.2.3 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Жодних доказів про належне повідомлення позивачки про заборгованість та про наявність вимог (претензій) до неї у відповідача за кредитним договором не долучено і до матеріалів справи, при тому, що останній не був позбавлений можливості надати необхідні докази з даного приводу, тобто доводи позивачки у цій частині відповідачем не заперечувалися та спростовані не були. Таким чином, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус Кравцов О.О. не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Також до матеріалів справи не долучено нотаріально посвідченого кредитного договору № 2009428964 від 25.09.2014, який повинен був бути наданий нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису. Крім того з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису приватний нотаріус отримував від ТОВ "ФК "Прайм Альянс"" первинні бухгалтерські документи щодо видачі (перерахування) кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). У матеріалах справи відсутні й копії заяви та додатків до неї, з якими відповідач звертався до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Також суду не представлено і детального розрахунку заборгованості, яка стягується з позивачки по виконавчому написі. Тобто, з установлених судом обставин справи не вбачається, що, звертаючись до нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису, відповідач, з метою підтвердження наявності заборгованості позивачки надав, з урахуванням положень Переліку документів, належні докази на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Натомість, [PERSON] заперечує про існування у неї боргу перед відповідачем та вказує, що з 2016 року до неї жодних повідомлень про наявність заборгованості, її розміру чи заміну стягувача не надходило. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази про те, що позивачка була повідомлена про зміну кредиторів у зобов`язанні (від ПАТ "ОТП Банк" до ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", від ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до ТОВ "Фінансова компанія "Прайм Альянс"), та не відомо чи були вказані документи представлені і нотаріусу, який вчинив виконавчий напис. Тобто, приватний нотаріус, хоча і посилається на існування таких договорів, однак не представляється можливим встановити чи перевірив він наявність правових підстав у ТОВ "Фінансова компанія "Прайм Альянс" стягувати зі [PERSON] суму кредиту, в тому числі звертатися із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки не підтверджено, що такі договори про факторинг надавалися нотаріусу, такі не надано і суду. Не відомо і який саме розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором був переданий від ПАТ "ОТП Банк" до ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", від ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до ТОВ "Фінансова компанія "Прайм Альянс". Слід звернути увагу і на положення п.п. 3.1 п. 3 гл. 16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій, за яким визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Однак, коли настав такий строк суду не представляється можливості встановити та перевірити це, оскільки у виконавчому написі він не вказаний, натомість зазначено, що строк платежу настав, заборгованість стягується за період з 29.01.2019 по 28.02.2020, хоча, як зазначалося вище, виникнення такої заборгованості не підтверджено жодними доказами, а позивачкою її наявність заперечується. Тобто, ні нотаріально посвідченого кредитного договору, ні розрахунку заборгованості, ні документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника, ні договорів факторингу, ні заяви про вчинення виконавчого напису з вказівкою на документи, які були представлені нотаріусу на його вчинення, суду не надано, хоча відповідач ознайомлений з позовною заявою та долученими до неї доказами, отримавши її як поштовий відправленням, так і в електронному вигляді шляхом доступ до електронної справи, як її учасник. На даний час нотаріус відсутній за місцем вчинення своєї діяльності, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які поверталися з відповідними відмітками, а тому витребуувати в нього документи, на підставі яких вчинено виконавчий напис, для суду не представлялося можливим. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивачки, відповідачем суду не надано, хоча згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Своїм правом на подання відзиву ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" не скористалося. Аналізуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Кравцовим О.О. з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки відсутні докази того, що приватний нотаріус отримав від відповідача нотаріально посвідчений кредитний договір, позивачка отримувала письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № 2009428964 від 25.09.2014 чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису, а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за вказаним кредитним договором безспірною. Викладене свідчить про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , які слід задовольнити, визнавши виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Як визначено ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Таким чином, позивачкою вірно обрано спосіб захисту права, оскільки виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, а визнання його таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку, надасть їй можливість поновити її порушені права у спосіб встановлений законом. Отже, позовні вимоги [PERSON] до ТОВ "Фінансова компанія "Прайм Альянс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О., приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів О.Л., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають до задоволення. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, та вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1073,60 грн (а.с. 5) понесених нею витрат на сплату судового збору, розмір якого визначений Законом України "Про судовий збір". При вирішенні питання про понесення позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, то суд враховує те, що її представником заявлено про намір відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подати докази про розмір понесених судових витрат. Тому для вирішення питання про судові витрати визначена дата судового засідання та надана можливість представнику позивачки подати докази щодо розміру понесених його довірителькою судових витрат, які одночасно слід направити відповідачу. На підставі вищевикладеного, ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 142, 158, 206, 432 ЦПК України, ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 1, 14, 39, 50, 87-91 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-XIV, гл.16 р. II "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172,

Outcome: approved