Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати договір № 05/08 про надання юридичних послуг від 05 серпня 2020 року, укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Асмунд» (далі ТОВ «ЮК «Асмунд»), стягнути з ТОВ «ЮК «Асмунд» на свою користь кошти за надані послуги у розмірі 1\~700 доларів США 00 центів, 3 % річних у розмірі 153 долари США 00 центів, пеню у розмірі 1\~700 доларів США 00 центів, а також моральну шкоду у розмірі 20\~000 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог зазначається, що 05 серпня 2020 року між ТОВ «ЮК «Асмунд» та [PERSON] укладено договір № 05/08 про надання юридичних послуг, за умовами якого виконавець зобов`язується надати замовнику юридичну допомогу у підготовці та проведенні реєстраційних дій з приводу оформлення права власності на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на [PERSON] та отриманні всіх необхідних документів на вищезазначений будинок, а замовник зобов`язується прийняти виконані виконавцем роботи та оплатити їх вартість. Відповідно до пункту 4.1 договору вартість юридичної допомоги (послуг) становить суму грошових коштів у національній валюті України, що еквівалентно становить 2\~000 доларів США 00 центів на момент сплати таких грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця. Термін виконання виконавцем договору становить 3 місяці з моменту здійснення замовником першого платежу (пункт 6.3) або діє до 31 грудня 2020 року. Згідно з актом приймання-передачі грошових коштів від 17 серпня 2020 року замовник передав виконавцю грошову суму у розмірі 1\~700 доларів США 00 центів на виконання вказаного договору. Тобто виконавець повинен був виконати роботу та договором до 18 листопада 2020 року. З моменту оплати послуг, відповідач жодного разу не зателефонував позивачу, не поцікавився наявними документами на будинок, самостійно не отримав жодного документу. На момент звернення до суду зобов`язання ТОВ «ЮК «Асмунд» виконані не були. 11 травня 2023 року позивачем направлено відповідачу претензію, яка залишена без реагування. З підстав розірвання договору, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 08 вересня 2023 року вжито заходів забезпечення позову у даній справі. Ухвалою суду від 25 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач ТОВ «ЮК «Асмунд» у судове засідання представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Будучи належним чином та завчасно повідомленим про розгляд справи, відповідач правом подати відзив не скористався. За загальним правилом частини першої статті 223\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження із дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 09 листопада 2023 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 05 серпня 2020 року між ТОВ «ЮК «Асмунд» та [PERSON] укладено договір № 05/08 про надання юридичних послуг. Відповідно до пункту 1.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором виконавець зобов`язується надати замовнику юридичну допомогу у підготовці та проведенні реєстраційних дій з приводу оформлення права власності на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на громадянку [PERSON] та отриманні всіх необхідних документів на вищезазначений будинок, а замовник зобов`язується прийняти виконані виконавцем роботи та оплатити їх вартість. Відповідно до пункту 4.1 договору вартість юридичної допомоги (послуг) становить суму грошових коштів у національній валюті України, що еквівалентно становить 2\~000 доларів США 00 центів на момент сплати таких грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця. Пунктом 4.4 договору передбачено, що послуга (допомога) виконавцем вважаються наданими в повному обсязі в момент підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт та передачі всього пакету документів про право власності на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з пунктом 6.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін (у разі наявності печаток) та діє до 31 грудня 2020 року Пунктом 6.3 договору передбачено, що термін виконання визначеної даним договором юридичної допомоги (послуг) замовнику виконавцем становить 3 місяці з моменту здійснення замовником першого платежу на розрахунковий рахунок виконавця. 17 серпня 2020 року між сторонами підписано акт приймання-передачі грошових коштів, за умовами якого виконавцем було отримано, а замовником передано грошову суму у розмірі 1\~700 доларів США 00 центів на виконання договору про надання юридичних послуг від 05 серпня 2020 року № 05/08. 11 травня 2023 року [PERSON] направив на адресу ТОВ «ЮК «Асмунд» претензію № 11/05/2023. Частиною першою статті 15\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до пункту 7 частини другої статті 16\~ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, у разі невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання повністю або частково таке право підлягає захисту судом за позовом боржника шляхом припинення правовідношення повністю або частково на підставі пункту 7 частини другої статті 16 ЦК України. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За положеннями статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина перша статті 611\~ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі статтею 651\~ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з частиною першою статті 905\~ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Строк дії договору про надання юридичних послуг визначений до 31 грудня 2020 року. При цьому розірваним може бути лише договір, який діє (строк/термін дії якого не закінчився), у зв`язку з чим вимога позивача про розірвання договору є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Кошти сплачені позивачем за договором про надання юридичних послуг підлягають поверненню позивачу, так як відповідач в обумовлений договором строк не виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання юридичної допомоги у підготовці та проведенні реєстраційних дій з приводу оформлення права власності на будинок. З акту приймання-передачі коштів від 17 серпня 2020 року вбачається, що на виконання умов договору про надання юридичних послуг позивачем сплачено відповідачу грошові кошти у розмірі 1\~7000 доларів США 00 центів. Вказані кошти підлягають поверненню у валюті сплаченій за договором. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). З урахуванням вимог статті 625 ЦК України позивач має право на отримання 3 % річних, що складає 153 долари США 00 центів. Щодо вимоги про стягнення пені за прострочення надання послуг у розмірі 1\~700 доларів США 00 центів, то вимоги позивачем у цій частині обґрунтовані частиною п`ятою статті 10 Закону України « Про захист прав споживачів». Законом України\~«Про захист\~прав споживачів» врегульовані договірні відносини за участі споживача. Згідно з частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Якщо вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем, який несе відповідальність за неналежне надання цих послуг. Отже, пеня, передбачена частиною п`ятою статті 10\~Закону «Про\~захист прав\~споживачів» застосовується в разі порушення виконання договірного зобов`язання на користь споживача. Однак, після припинення договору про надання юридичних послуг між сторонами не існує споживчих правовідносин, а до грошового зобов`язання зі сплати коштів, застосовуються приписи статті 625\~ЦК України у разі його невиконання. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди. Згідно з приписами частини першої статті 1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (частини четверта та п`ята статті 23 ЦК України). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України\~і статтями 4 та 22\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Таким чином, 01 вересня 2020 року Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок про те, що виходячи з положень статей 16 та 23\~ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Суд враховує, що позивачу протиправними діями відповідача спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних хвилюваннях, заплативши відповідачу значну суму коштів позивач розраховував на належне виконання умов договору, разом з тим, змушений був вживати заходів для повернення коштів шляхом звернення у тому числі і до суду, тому є наявність підстав для покладання на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди. Разом з тим, розмір моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Заявлений позивачем розмір моральної шкоди виходить за межі принципу розумності та справедливості. З урахуванням викладеного суд вважає за доцільне визначити моральну шкоду у розмірі 10\~000 грн. 00 коп. У даному випадку стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 2\~147 грн. 20 коп. (за вимогу про стягнення коштів 1\~073 грн. 60 коп. та за вимогу про стягнення моральної шкоди 1\~073 грн. 20 коп.)

Outcome: partial