Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

16.11.2023 до суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Андрієвський О.А., до [PERSON] , [PERSON] про виділ частини нежитлової будівлі зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно договору купівлі-продажу приміщення від 05.06.1998 року їй, [PERSON] , належить 75/1000 частин нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , що становить магазин, загальною площею 48,0 кв.м. Після перепланування та покращення оздоблення стін в магазині розмір торгового залу становить 35, 5 кв.м., а кладовки - 10,8 кв.м. Для обслуговування належних їй 75/1000 частин нежитлової будівлі, 23 грудня 2015 року позивачкою придбано у приватну власність 10/100 частин земельної ділянки, від загальної площі 0,0562 га, на якій розташована нежитлова будівля за адресою [ADDRESS] . В користуванні інших відповідачів перебуває: [PERSON] - 75/1000 частин нежитлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що становить окремий магазин; [PERSON] - 105/1000 частин нежитлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що становить окремий магазин. Таким чином, приміщення магазинів належать позивачці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної часткової власності, і які уже фактично розподілені між співвласниками приміщеннями, ізольованими від приміщень інших власників, обладнаними окремими входами та підведеними до кожних з них окремо всіма комунікаціями: газопостачання, водопостачання, електропостачанням та опалення. В той же час будинок має одну поштову адресу, у зв`язку із чим виникають незручності і непорозуміння щодо користування належними співвласникам частинами будинку. Відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності позивача на окрему виділену частку, позбавляє її можливості вчиняти правочини (без згоди іншого співвласника). За таких обставин позивачка та її представник [PERSON] звернулись до суду та просили: виділити [PERSON] в натурі зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна 75/1000 частин нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , що становить магазин, який складається з торгового залу площею 35,5 кв.м. та кладочки площею 10.8 кв.м., загальною площею 46,3 кв.м.; припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 75/1000 частин нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , що становить магазин, який складається з торгового залу площею 35,5 кв.м. та кладочки площею 10.8 кв.м., загальною площею 46,3 кв.м 27.11.2023 року по даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання по справі призначено на 19.12.2023. 19.12.2023 ухвалою суду до участі у справі у якості співвідповідачів залучено: [PERSON] , [PERSON] , у зв`язку із чим підготовче судове засідання у справі відкладено на 16.01.2023. 15.01.2024 до суду надійшли письмові заяви від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які позовні вимоги визнали в повному обсязі та просили справу розглянути за їхньої відсутності, що судом приймається до уваги та вважається за можливе. Представник позивача, адвокат Андрієвський О.А., подав заяву відповідно до якої просив суд розгляд справи провести за відсутності позивачки та її представника. Враховуючи письмові заяви всіх відповідачів про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності відповідачів, представник позивача просив суд відповідно до вимог ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України у зв"язку з визнання позову відповідачами за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення по суті та задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, беручи до уваги заяви відповідачів про визнання позову, суд вважає можливим ухвалити рішення в даній цивільній справі за результатами підготовчого провадження. Отже, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за договором купівлі продажу приміщення від 05 червня 1998 року [PERSON] придбала у ПП «Меркурій» приміщення магазину площею 48,0 кв.м., що становить 75/1000 частин всього приміщення магазину, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). 23 грудня 2015 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від імені [PERSON] , Славутське районне споживче товариство придбали у Територіальної громади м. Славута в особі Славутської міської ради земельну ділянку загальною площею 0,0562 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 6810600000:01:003:0762. За домовленістю сторін покупці купують вищевказану земельну ділянку в спільну часткову власність у таких частках: [PERSON] - 14/100 часток в праві спільної часткової власності на земельну ділянку; [PERSON] - 19/100 часток; [PERSON] - 19/100 часток; [PERSON] - 10/100; Славутському районному споживчому товариству - 38/100 часток. На земельній ділянці розташоване нежитлове приміщення магазину площею 208,2 кв.м., 75/1000 частин якого належить [PERSON] , а також будинок загальною площею 639,9 кв.м., 75/1000 якого належить [PERSON] , 105/1000 частин належить [PERSON] , нежитлове приміщення магазину « [INFO] » загальною площею 1397, кв.м., яке належить [PERSON] , нежитлове приміщення кафе « [INFO] », яке належить Славутському районному споживчому товариству (а.с. 7-10, 11-12). [PERSON] за договором дарування від 04 березня 2016 року подарував належні йому 12/100 частин нежитлової будівлі (79,8 кв.м.) загальною площею 651,2 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 13). Як свідчить висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 18.10.2023 № 324, 75/1000 частин приміщення магазину, які належать [PERSON] , а саме: 35,5 кв.м. торгового залу, 10,8 кв.м. кладовки, розташовані за адресою: [ADDRESS] , можуть бути поділені (а.с. 14). Окрім того, в процесі розгляду справи було встановлено, що окрім [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , співвласником нежитлової будівлі та земельної ділянки (38/100) за адресою: [ADDRESS] є також [PERSON] (а.с. 38-40). Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року № 7 визначено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. До матеріалів справи додано висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 18.10.2023 № 324, згідно із яким 75/1000 частин приміщення магазину, які належать [PERSON] , розташовані за адресою: [ADDRESS] , можуть бути поділені. Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що позивачка набула право власності на 75/1000 частин нежитлової будівлі загальною площею 46,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , що складається з торгового залу площею 35,5 кв.м. та кладовки площею 10.8 кв.м. Згідно матеріалів справи, частина нежитлової будівлі, яка перебуває у власності позивачки, може бути виділена в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна. За таких обставин суд, беручи до уваги також визнання позову відповідачами-співвласниками майна, вважає, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved