Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості і просить винести рішення, яким стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг в розмірі 38224,38 грн. Позов мотивовано тим, що банківський проект monobank це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 13.08.2018 [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 13.08.2018. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Позивач АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, порушив умови кредитного договору і має загальний розмір заборгованості в сумі 38224,38 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 38224,38 грн. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого не визнав вимоги позову та просить відмовити в їх задоволенні. Заперечення обґрунтував тим, що анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 13.08.2018 не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами. Надані позивачем Умови та правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Загальні мови випуску та обслуговування платіжних карток і паспорт споживчого кредиту не підписані [PERSON] , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Також звернув увагу на те, що відповідач, відповідно до наданого позивачем розрахунку, повернув кошти в розмірі 30671,80 гривень, тобто в сумі більше встановлного кредитного ліміту в розмірі 25000 гривень. Таким чином, вважає позов не підлягає задоволенню, оскільки виходячи з суми кредитного ліміту, зазначеного позивачем та розміру погашеної відповідачем суми, зазначеної в наданому позивачем розрахунку, який перевищує розмір кредитного ліміту, тому що інші докази, що цей розрахунок ґрунтується на реальних банківських операціях, здійснених за рахунком, відсутні. Таким чином відповідач повністю повернув отримані кошти. Згодом надав додаткові пояснення, які ідентичні відзиву на позов. Представник позивача надав відповідь на відзив, відповідно до якої просить врахувати те, що відповідач не заперечив отримання кредитних коштів від позивача, а також те, що він клієнтом банку, на його ім`я відкрито рахунок, видана платіжна картка та він активно користувався банківськими послугами. Роз`яснив, що розмір заборгованості складає 38224,38 гривень, що включає в себе повністю використаний боржником кредитний ліміт 25000 гривень та суму овердрафту яка становить 13224,38 гривень (мінус по картці). Овердрафт (мінус) - 13224,38 гривень виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, неустойці. При цьому, банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості на направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. Відповідно до п.5.20 розділу 2 Умов, обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла непогашена заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, раніше надав клопотання з проханням позов задовольнити та справу розглянути за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, представник надав заяву про розгляд справи без присутності позивача та представника. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.08.2018 між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] шляхом підписання анкети - заяви до Договору про надання банківських послуг, укладено договір про надання банківських послуг "Monobank", згідно з умовами якого останньому відкрито поточний рахунок із встановленням кредитного ліміту на суму вказану в додатку відповідно до умов договору. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.526-530, 610-612, 623, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як визначено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що між сторонами укладений договір в установлений законом спосіб шляхом проставлення ними електронного цифрового підпису (аналогу власноручного підпису). В анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки зі власноручним підписом на документах на паперових носіях. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № б/н від 13.08.2018 вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 38224,38 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 38224,38 грн. згідно з довідкою про наявність рахунку від 02.11.2023 [PERSON] відкритий рахунок [NUMBER] , видана картка у валюті рахунку гривні [NUMBER] та яка є активною. За вказаною карткою станом на 16.09.2022 підвищений кредитний ліміт до 25000 гривень 02.02.2021. Відповідно до руху коштів по картці встановлено, що [PERSON] використав кредитний ліміт, підвищений йому банком 02.02.2021 до 25000 гривень та станом на 15.09.2022 в нього по картці залишок заборгованості складає 13224,38 гривень. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведена сума заборгованості за договором в розмірі 25000 гривень, яку відповідач використав відповідно до руху коштів по картці. Сума сплаченого відповідачем кредиту в розмірі 30671,80 гривень, включала сплачені за період користування кредитними коштами платежі розстрочки та відсотки за його користування. Разом з тим, суд вважає банком не доведена сума заборгованості за договором в розмірі 13224,38 гривень виходячи з наступного. Порядок та правила нарахування та повернення овердрафту передбачені розділом 2 Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank. Позивачем при зверненні до суду як доказ надано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank в чинній редакції затверджені Протоколом Правління №45 від 24.11.2021, в той час як договір укладений між сторонами 13.08.2018. На вказану дату укладення договору позивач не надав редакцію Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, редакція якої діяла під час укладення договору, відповідач заперечує щодо ознайомлення із вказаними Умовами і правилами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial