Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернувся\~ до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та просить визначити йому\~ додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] . І. Позиція сторін у справі. Позов мотивований тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] ,\~ після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,0605 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] .\~ Позивач зазначає, що на день смерті матері йому не було відомо про оформлене право власності на земельну ділянку, були відсутні документи. Заповіту [PERSON] не залишила, тому відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцем першої черги по закону являється позивач, який\~ звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, але отримав відмову, оскільки пропустив, шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що з об`єктивних причин не міг раніше подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері,\~ через свою юридичну необізнаність\~ і через тривалу душевну депресію після смерті рідних людей, також, вказав, що перешкодою вчасного звернення до нотаріуса були карантинні заходи у зв`язку з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,\~ який тривав до літа 2023 року та,\~ вподальшому в зв`язку з введеннням військового стану на території держави. [PERSON] кристувався земельною ділянкою в садовому товаристві, платив кошти та не знав, що мати оформила право власноті на цю земельну ділянку, а тому, позивач просить суд визначити йому\~ додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті йог матері,\~ строком в шість\~ місяців. Відповідач заперечуючи позовні вимоги, вказав на відсутність належних і достатніх доказів в підтвердження поважності причини пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідач зазначив, що позивач [PERSON] жодним чином не обґрунтовує та не вказує на яких підставах починаючи з якого часу він дізнався про наявність спадкового майна на земельну ділянку. Позивач просить суд врахувати його юридичну необізнаність, а також наголошує на запровадженні на всій території України коронавірусної хвороби COVID-19, який було подовжено до 30.04.2023 року, але відповідач звертає увагу на той факт, що обмежувальні карантинні заходи пов`язані з ввведенням карантину не були систематичними та не мали постійно діючий характер. Крім того, з позову вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , отже встановлений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини\~ закінчився до карантину і до війни.\~ Відповідач вважає, що позивач не надав доказів в обґрунтування поважності причин пропуску для прийняття спадщини. ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 16.10.2023 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 06.11.2023 року відповідач Білоцерківська міська\~ територіальна\~ громада в особі Білоцерківської міської ради направила відзив по справі (21-23). 08.11.2023 року судом було здійснено запит про надання витягу (інформаційної довідки) із спадкового реєстру (а.с.29). 04.12.2023 року\~ ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито\~ підготовче\~ провадження та призначено\~ справу\~ до судового розгляду по суті (а.с.37,38). 20.12.2023 року на запит суду надійшла інформаційна довідка із Спадкового реєстру. В судовому засіданні позивач\~ підтримав позов. Відповідач -\~ Білоцерківська\~ міська\~ територіальна громада\~ в особі Білоцерківської міської ради, не направили до суду свого представника, подали суду відзив на позов, при винесенні рішення по справі просили врахувати обставини викладені у відзиві, розгляд справи проводити без участі їхнього представника. Третя особа - Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора\~ в судове засідання не направили до суду свого представника. 20.12.2022 року направила суду інформаційну довідку із Спадкового реєстру. Заслухавши пояснення сторін, Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що\~ [INFO] померла [PERSON] ,\~ що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] \~ виданого 02.07.2019 року\~ Білоцерківським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області /а.с.10/, яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджено матеріалами справи. Встановленим є те, що позивач по справі є сином\~ померлої [PERSON] . Зазначене підтверджено матеріалами справи. Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] , залишилось спадкове майно, яке складається з:\~ земельної ділянки площею 0,0605 га, наданої для ведення садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3220486500:01:007:0422. Встановлено, що позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті\~ [PERSON] \~ до державного нотаріуса Другої Білоцерківської державної нотаріальної\~ контори\~ Київської області І.Юрченко\~ та отримав відмову в оформленні спадкових прав, оскільки [PERSON] \~ в установлений законом шестимісячний строк спадщину не прийняв (а.с. 12). Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 08.12.2023 року - спадкова справа після смерті [PERSON] \~\~\~ не заводилася. Позивач суду пояснив, що був впевнений про відсутність будь-якого майна у матері, а тому не спадкував. Позивач не мав можливості вчасно перевірити майнові права матері, бо за пів-року похоронив батька, брата і матір. Земельна ділянка в садовому товаристві постійно перебувала у фактичному користуванні позивача, який платив в СТ членські внески. Та, маючи намір відчужити садову ділянку по членські книжці СТ,\~ в 2023 році дізнався, що його покійна матір оформила на себе право власності на цю земельну ділянку в СТ. Позивач вважав себе правомірним володільцем ділянки в СТ. Карантин, війна та в короткий період часу\~ смерть трьох родичів\~ позбавили можливості належно перевірити і впорядкувати всі документи на майно. Позивач, також,\~ просить врахувати відсутність спору щодо даного спадкового майна, врахувати принцип пропорційності, справедливості, баланс між інтересами сторін по справі. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В п.23 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Судом приймається до уваги, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 (зі змінами) з 12.03.2020 на усій території України було встановлено карантин, який рішенням уряду неодноразово було продовжено зі встановленням певних обмежень. Також, суд приймає до уваги, що Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан, строк якого Указами Президента України неодноразово було продовжено, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України. Зазначена подія є поважною причиною пропуску спадкоємцем\~ строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, спору щодо майна спадкодавця не виявлено, відповідач, як орган місцевого самоврядування необхідних процедурних (процесуальних) дій, спрямованих на набуття територіальною громадою прав та обов`язків спадкодавця [PERSON] \~ не здійснював, спадщина не визнана відумерлою, позивач володіє і користується\~ спадковим майном, а тому з урахуванням даних обставин справи вцілому, суд вважає, що\~ позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Суд оцінюючи докази та аналізуючи обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. В даному випадку, з урахуванням справедливого балансу інтересів сторін по справі, суд вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини (2 місяці) з метою фактичної реалізації ним своїх спадкових прав. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України", заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року). Судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved