Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

05.12.2023 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт належності спадкодавцю [PERSON] , померлій [INFO] , Державного акту серії ОД № 086760, виданого 06.09.2005 року на ім`я [PERSON] ; визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право власності на земельну ділянку площею 1,4947 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 086760, виданий 06.09.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00769), кадастровий номер 5122055400:01:002:0093, земельну ділянку площею 2,9882 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 086760, виданий 06.09.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00769), кадастровий номер 5122055400:01:002:0094, земельну ділянку площею 1,494 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 086760, виданий 06.09.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00769), кадастровий номер 5122055400:01:002:0095. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , за життя залишила заповіт на користь позивача. Позивач на момент відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем за однією адресою. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіної О.М. №1376/02-14 від 01.12.2023 року, позивачу повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки існують розбіжності у написанні по прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть та у правовстановлюючому документі, а саме: в державному акті зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою проти позову не заперечує та просить розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт належності [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 086760, виданого 06.09.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00769 підтверджується заповітом, посвідченим 22.10.2020 року секретарем Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Терзі В.М., зареєстрованим в реєстрі за № 55; витягами з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровими номерами 5122055400:01:002:0093 та 5122055400:01:002:0095, відповідно до яких, правильне ім`я спадкодавця « [PERSON] ». Таким чином, при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 086760 від 06.09.2005 року допущено помилку в написанні прізвища власника, а саме: замість належного « [PERSON] » помилково зазначено « [PERSON] ». Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] належить: - земельна ділянка площею 1,4947 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 086760, що виданий 06.09.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00769), кадастровий номер 5122055400:01:002:0093; - земельна ділянка площею 2,9882 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 086760, що виданий 06.09.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00769), кадастровий номер 5122055400:01:002:0094; - земельна ділянка площею 1,494 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 086760, що виданий 06.09.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00769), кадастровий номер 5122055400:01:002:0095. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.05.2023 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Встановлено, що 22 жовтня 2020 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Терзі В.М., зареєстрованим в реєстрі за № 55, згідно якого земельну ділянку площею 5,977 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 086760, виданого 06.09.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00769, вона заповіла [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 75073160 від 10.12.2023 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіною О.М., заповіт [PERSON] від 22.10.2020 року, зареєстрований за № 55 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, осіб, які мають право на обов`язкову частку немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що згідно довідки Каланчацького старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 195 від 04.07.2023 року, [PERSON] була зареєстрована та проживала з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджено заявою від 19.07.2023 року, посвідченою державним нотаріусом Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області Горючкіною О.М, тобто вважаються такою, яка фактично прийняла спадщину (спадкова справа № 177/2023). Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіної О.М. №1376/02-14 від 01.12.2023 року, позивачу повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки існують розбіжності у написанні по прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть та у правовстановлюючому документі, а саме: в державному акті зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved