Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

До Городенківського районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява [PERSON] до ПрАТ СК «Інтер-Поліс», Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця», [PERSON] , третьої особи: ПАТ «Страхова Компанія «Еталон» про стягнення страхової виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту, про відшкодування з власника автомобіля моральної шкоди. Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 07.07.2023, цивільну справу за позовом [PERSON] до ПрАТ СК «Інтер-Поліс», Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця», [PERSON] , третьої особи: ПАТ «Страхова Компанія «Еталон» про стягнення страхової виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту, про відшкодування з власника автомобіля моральної шкоди - передано до Голосіївського районного суду м. Києва. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 27.10.2022 між позивачем та приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Еталон» укладено договір № ЕР-211739026-ПпС2 добровільного страхування наземного транспорту, за умовами якого - встановлена страхова сума на страховий випадок (за шкоду, заподіяну майну) 160000,00 грн із розміром франчизи 1600 грн. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2023 серії ААД № 336137, [PERSON] , водій регіональної філії «Львівська зализниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» цього ж дня о 15 год 40 хв., керуючи автомобілем ГАЗ 66, державний номерний знак [NUMBER] Р-25 «Татарів-К-Подільський» між населеними пунктами Ценява - Підгайчики здійснив зіткнення з автомобілем позивача. Постановою від 04.04.2023 Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області водій [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Після оформлення дорожньо-транспортної пригоди працівниками патрульної поліції та складення аварійним комісаром протоколу з додатком № 1 від 24.03.2023, автомобіль позивача був евакуйований з місця дорожньо-транспортної пригоди силами та за рахунок позивача. З Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-поліс», позивача було повідомлено (по телефону), що суб`єкта оціночної діяльності для встановлення ціни ремонту автомобіля позивача залучатися цим товариством не буде, бо необхідного, який є і достатнім, документ складено 24.03.2023 аварійним комісаром, тобто протокол огляду транспортного засобу. Позивач зауважує, що в квітні 2023 майстри по ремонту автомобілів Renault Meganе, які працюють в приватній виробничо-комерційній фірмі «В.С.К.» 16.05.2023 виставили рахунок на оплату позивачу у розмірі 186927,31 грн. Тобто, відповідачем з березня 2023 по тепер (кінець червня 2023) не складено страхового акту, не прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. 12.06.2023 на банківський рахунок позивача перераховано 84028,45 грн страховою компанією «Інтер поліс страх» на виконання договору № ЕР-208367050 від 12.03.2022. Позивач зазначає, що такого договору не укладала. Отже, позивач вважає, що страхова компанія позивача Приватне акціонерне товариство Страхова Компанія «Інтер-поліс» щодо страхової виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту (щодо майна) вдалося до системної бездіяльності, страхова компанія суб`єкта, водій транспортного засобу якого спричинив дорожньо-трнаспортну пригоду та заподіяв позивачу збитків та шкоди,позивачу перерахували лише 84028,45 грн., що неправильно та несправедливо, тому те, що умисно недоплатила, прийдеться позивачу стягувати примусово через виконання судового відповідного рішення. Разом з цим, позивач зазначає, що зазнала моральної шкоди унаслідок умисного пошкодження майна позивача джерелом підвищеної небезпеки відповідача-2 та дій його працівника [PERSON] . Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь [PERSON] страхову виплату за договором добровільного страхування наземного транспорту на суму 102898,86 грн.; відшкодувати позивачу з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» та [PERSON] 25000 грн моральної шкоди з підстави пошкодження лдерелом підвищеної небезпеки майна [PERSON] щодо якого вона власник, відновлення якого доволі дороге, при тому усьому договір добровільного страхування щодо виплати страхової суми в повному обсязі та розумні строки не виконується; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. У вересні 2023 вищевказана цивільна справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.09.2023 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач-1 скористався своїм правом та направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї, в яких зазначив, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та просить стягнути з позивача витрати на правову допомогу, які планує понести у розмірі 4000,00 грн. Відповідач-2 також подав до суду відзив, в якому зазначив, що просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди в розмірі 25000 грн. Відповідач-3 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у відзиві. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу Renault Meganе, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії [NUMBER] . [PERSON] 20.03.2023 близько 15:40 години на автодорозі Р-24 «Татарів-Кам?янець-Подільський» 132+250 км., між населеними пунктами с. Ценява та с. Підгайчики Коломийського району, керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ 66», державний номерний знак [NUMBER] , виїжджаючи з іншої прилеглої території, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод, не надав перевагу автомобілю, що рухався по автодорозі, на яку він виїжджав, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Renault Meganе, реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 водій [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 850,00 грн в дохід держави. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 27.10.2022 між позивачем та приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Еталон» укладено договір № ЕР-211739026-ПпС2 добровільного страхування наземного транспорту, за умовами якого - встановлена страхова сума на страховий випадок (за шкоду, заподіяну майну) 160000,00 грн із розміром франчизи 1600 грн. 05.07.2023 позивач звернулась до відповідача-1 із заявою про страхову відшкодування та повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 17.04.2023 ТОВ «Експертна компанія «Фаворит Ассистанс» вих. № 34233 від 17.04.2023 на замовлення ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» виконала звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу Renault Meganе, реєстраційний номер [NUMBER] , в якому зазначено, що на підставі виконаних досліджень та рекомендацій, зроблено висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ Renault Meganе, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 24.03.2023 дорівнює з урахуванням частини, але без врахування ВТВ: 89421,33 грн. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність встановлено статтею 1194 Цивільного кодексу України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1 ст. 528 ЦК України, виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам (ч. 2 ст. 528 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 статті 627 ЦК України, передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів», передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди , заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати згідно п. 9.4. цієї статті за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Пунктом 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування. Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик,

Outcome: partial