Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Храпійчук В. О. звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, відповідно до вимог якого просила встановити факт, що має юридичне значення, про неприйняття спадщини [PERSON] після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла рідна сестра позивачки (по матері) [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] , видане Яготинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). У встановлений чинним законодавством строк позивачка подала до Першої бориспільської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри на земельну ділянку площею 4,2914 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3225583000:08:010:0015, розташовану на території Лемешівської сільської ради (Лемешівського старостинського округу) Бориспільського району (на момент оформлення в 2011 році документів на земельну ділянку Яготинського району) Київської області. Право власності на цю ділянку [PERSON] підтверджується Державним копією акту про право власності на земельну ділянку №010533500384 від 27.05.2005 року. 28 квітня 2023 року державним нотаріусом Першої бориспільської державної нотаріальної контори Кардашевською М. В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною відмови є такі обставини: згідно витягу про осіб, місце проживання яких зареєстровано в період з 06.11.2010 по 26.06.2022 за адресою: [ADDRESS] виданий Яготинською міською радою Київської області 11.04.2023 за № 421, згідно якого на день смерті спадкодавця [PERSON] з нею за цією адресою була зареєстрована та проживала її дочка [PERSON] , [INFO] ; позивачка, як сестра померлої, є спадкоємицею другої черги (ст. 1262 ЦК України); згідно ст. 1261 ЦК України дочка [PERSON] є спадкоємицею першої черги та спадщину прийняла, оскільки зареєстрована по місцю проживання спадкодавиці. Беручи до уваги інформацію про формальне місце реєстрації [PERSON] , нотаріус зробила висновок, що у зв?язку з прийняттям спадщини дочкою померлої видати позивачця свідоцтво про право на спадщину неможливо. З копій свідоцтв про народження вбачається, що їх спільна мати [PERSON] . Позивачка з померлої є рідними сестрами (дівоче прізвище позивачки " [PERSON] " змінено на " [PERSON] " у зв?язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , видана Відділом реєстрації актів цивільного стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві 09 січня 2008 року (повторно). За твердженням позивачки, дочка померлої сестри [PERSON] втратила право на прийняття спадщини, оскільки у встановлений чинним законодавством шестимісячний строк не подала заяву нотаріусу про її прийняття. Цей строк встановлений для спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем, а відповідачка зі своєю матір?ю не проживала, хоча і була зареєстрована по місцю її проживання. Отже, позивачка єдиний спадкоємець померлої сестри [PERSON] на земельну ділянку, яка належала їй на праві власності. У зв`язку з цим, позивачка просить визнати за нею право власності на цю земельну ділянку в порядку спадкування. Ухвалою від 08.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження, а ухвалою від 24.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 30.11.2023 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залучено [PERSON] , [INFO] . Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України). Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма статті 128 ЦПК України). Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року). Відповідачка відзив на позов не надіслала, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, в тому числі й шляхом розміщення інформації на офіційному сайті суду, згідно з вимогами п. 2 ч. 7, п. п. 3, 4 ч. 8, ст. 128 та ч. ч. 4, 10 ст. 130 ЦПК України. Відповідачка вважається такою, що належним чином повідомлена про судовий розгляд справи. Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату проведення судових засідань повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання та відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є повідомленою належним чином, оскільки поштове повідомлення повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв`язку, що відповідачка відсутня за вказаною адресою. Відповідачка про поважність причин не з`явлення суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив, без постановлення окремого документу, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши думку сторони позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. [INFO] у віці 55 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.06.2022 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу № 414/2022 від 23.11.2022. Копія зазначеної спадкової справи надійшла на адресу суду на виконання ухвали суду. Із копії зазначеної спадкової справи вбачається, що [PERSON] 23.11.2022 у встановлений ЦК України строк звернулася до Бориспільської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , та на день смерті була зареєстрована в по [ADDRESS] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт, що дійсно донька [PERSON] - [PERSON] значний час не проживала за адресою: [ADDRESS] , в тому числі й на день відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,2914 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3225583000:08:010:0015 розташованої на території Лемешівської сільської ради (Лемешівського старостинського округу) Бориспільського району (на момент оформлення в 2011 році документів на земельну ділянку Яготинського району) Київської області, що підтверджується копією державного акту про право власності на земельну ділянку № 482822 від 27.05.2005 року. Із свідоцтв про народження: [PERSON] [NUMBER] виданого 26 травня 1993 року та [PERSON] , серія [NUMBER] виданого повторно 16.11.2021, вбачається, що вони є сестрами по матері, матір`ю обох є [PERSON] . На час відкриття спадщини із спадкодавцем по [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується витягом про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 06.11.2010 р по 26.06.2022 р. Яготинської міської ради. Звертаючись до суду позивачка вказала, що [PERSON] фактично не проживала із померлою (спадкодавцем) на час відкриття спадщини та не може вважатися такою, що прийняла її в порядку ст. 1268 Цивільного кодексу України. Зазначений факт, крім показів свідків [PERSON] та [PERSON] , підтверджується актом обстеження житлових та матеріально-побутових умов, від 25 квітня 2023 року, складеного депутатом Яготинської міської ради Скаленком Петром Івановичем в присутності свідків, з якого вбачається, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] [PERSON] . 1994 року народження за даною адресою не проживає. За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Статтею 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією (254к/96-ВР ), законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Державна реєстрація [PERSON] у будинку [ADDRESS] сама по собі не є беззаперечним доказом її постійного проживання на момент смерті матері за цією адресою, а обставини її постійного проживання за цією адресою спростовано належними та допустимими доказами. Суд враховує, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Такий правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладений в постановах Верховного Суду: від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17; від 18 листопада 2020 року у справі № 523/19010/15-ц; від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19; від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідачка не проживала зі спадкодавцем на момент її смерті та у передбачений законом строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а місце її фактичного проживання відмінне від зареєстрованого, відповідачка є такою, що не прийняла спадщину. У свою чергу позивачка, яка у встановлений строк звернулася із заявою про прийняття спадщини, є такою, що у встановленому законом порядку прийняла спадщину за законом. Враховуючи порушення прав позивачки, суд вважає за можливе визнати факт неприйняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4,2914 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.05.2005 року, померлій [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved