Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №612478385 від 26.05.2021 в сумі 48 461 грн. 92 коп., судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., мотивуючи тим, що 26.05.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №612478385 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшла на офіційний сайт товариства: moneyveo.ua обрала для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначила свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримала грошові кошти у сумі 7000 грн., пройшла декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з товариством та уклала кредитний договір без зовнішнього впливу і примусу. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №612478385від 26.05.2021. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №612478385від 26.05.2021. В подальшому, 04.08.2023 між «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №01/04082023. Відповідно до реєстру боржників від 04.08.2023 до договору факторингу №01/04082023 від 04.08.2023 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 48 461 грн. 92 коп., з яких 15999 грн. 20 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 32462 грн. 72 коп. - заборгованість за відсотками. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування ним, а тому заборгованість за вказаним кредитним договором становить вищевказану суму. Крім того, на виконання вимог п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України, повідомляє, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом даної справи складає 7 147 грн. 20 коп., а саме: 2147 грн. 20 коп. судовий збір та 5000 витрат на професійну правничу допомогу. 11.12.2023 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Однак, вказаний відзив не може бути взятий судом до уваги, оскільки поданий з порушенням строків його подання. Питання поновлення строків для подання відзиву відповідачем не ставиться. 14.12.2023, після надходження відзиву на позовну заяву, представником позивача подано додаткові пояснення у справі, а не відповідь на відзив, що передбачено положеннями ст. 174 ЦПК України. Відповідно дані письмові пояснення судом до уваги також не приймаються. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи. Представник позивача в своїй позовній заяві просить справу слухати у його відсутність. Відповідач належним чином, відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Частиною 1 ст. 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В абзаці другому частини другої ст. 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Згідно ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. У статті 3 Закону «Про електронну комерцію» законодавець закріпив, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. В ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» законодавець, в свою чергу, закріпив, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до п.п.12,13 ч.1 ст.1 Закону України «Про довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані - будь-яка інформація в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору, що встановлено п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію». Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що електронний підпис - це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 07.10.2020 по справі №127/33824/19. Відповідно до ч. 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у Цивільному Кодексі України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що 26.05.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - кредитодавцем та [PERSON] - позичальником було укладено договір кредитної лінії №612478385 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (а. с.17-19 ). Відповідно до п. 1.1 вказаного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 16 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умовах, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно п. 1.2 договору сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Пунктом 1.3 договору передбачено, що кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 7 000 грн. 00 коп. одразу після укладення договору. Згідно п. 1.4. договору позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частко повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається припиненим шляхом його повного виконання. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту (траншів) отриманих протягом всього строку дії договору, що передбачено п. 1.5. договору. Відповідно до п. 1.7 кредитна лінія надається строком на 14 днів від дати отримання кредиту позичальником. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. В п. 1.8 договору зазначено, що сторони погодили, що встановлений в п. 1.7 договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Згідно п.п. 1.9.1, 1.9.2, 1.9.3 п. 1.9 вказаного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 262 грн. 80 коп. процентів річних, що становить 0,72 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п.1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 524,21 процентів річних, що становить 1,44 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. У випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами та базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. В п. 1.12.2. договору зазначено, що з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839, 50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п. 4.2 договору строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п. 1.2 договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених п. 1.3 та п. 1.7 договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. В п. 4.4. договору зазначено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем, в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Пунктом 5 договору визначено реквізити та підписи сторін. Позичальник: [PERSON] , [ADDRESS] , податковий номер: [NUMBER] , електронна адреса: [INFO] , номер телефону: [NUMBER] . Електронний підпис одноразовим ідентифікатором: MNV95WQ6, відправлено 26.05.2021 12:09:18, введено 26.05.2021 12:10:05. Кредитодавець: ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, літера Б, поверх перший, код ЄДРПОУ: 38569246, платник податку на прибуток на загальних підставах, п/р № [NUMBER] , email:support@moneyveo.ua, тел (служба підтримки): 0800219393, директор - Андронікова О. О . Також, 26.05.2021 відповідачем був підписаний Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору №612478385 від 26.05.2021, в якому містяться дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови (а.с.16). Копії платіжних доручень №е9929с44-9а68-45b4-b0fb-467t68691d78 від 26.05.2021 та №03714е2b-de71-46e6-9c08-fce56925ad3e від 02.06.2021 підтверджують переказ коштів [PERSON] згідно договору №612478385 від 26.05.2021 для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] в сумі 7000 грн. та 9000 грн. відповідно (а. с.20, 20 зворот). Копія заявки на отримання грошових коштів в кредит від 26.05.2021, в свою чергу підтверджує належність вказаної картки саме відповідачу (а.с. 49). Таким чином, укладення вищевказаного договору кредитної лінії у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача і укладений нею з позивачем правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Договір містить всі істотні умови, по яких сторони в належній формі досягли згоди. При цьому, суд звертає увагу, що без входу відповідача на веб-сайт товариств і здійснення нею всього алгоритму дій, необхідних для отримання кредиту, кредитний договір між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»» не був би укладений. 15.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №612478385 від 26.05.2021 про наступне: у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору №612478385 від 26.05.2021 та зверненням позичальника, товариство надає позичальнику розстрочку у погашенні заборгованості в сумі 17 919 грн. 58 коп. на 28 днів. Позичальник сплачує товариству суму заборгованості, вказану у п. 1 Додаткової угоди, частками в розмірі не менше ніж 50% від її загальної суми за наступним графіком: 29.07.2021 - 8960 грн. 00 коп., 12.08.2021 - 8959 грн. 58 коп.. Позичальник має право достроково погасити вказану в п. 1 цієї додаткової угоди заборгованість в повному обсязі. При порушенні позичальником графіку сплати заборгованості, визначеного п. 3 цієї додаткової угоди, дана додаткова угода втрачає чинність з моменту її укладення, а договір продовжує діяти без урахування її умов (а. с. 8). Однак, доказів погашення відповідачем заборгованості за вказаною додатковою угодою матеріали справи не містять. 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цих договором (а. с. 37-41). Відповідно до п. 1.3. вказаного договору визначення «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього договору та закінчується 28.11.2019, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за договором, що передбачено п. 8.2. договору. 28.11.2019 та 21.10.2020 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткові угоди №19 та №25 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (а. с 21, 27 зворот - 28). Відповідно до п. 1 додаткової угоди №19 сторони дійшли згоди викласти п. 8.2. договору в наступній редакції «8.2. строк дії цього договору починає перебіг у момент визначений у п.8.1. цього договору та закінчується 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором». 05.08.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) було укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цих договором (а. с. 22-24). Згідно п. 1.3. договору зазначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до п. 8.2. договору, строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього договору, та закінчується 04.08.2021, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 05.08.2020, 10.08.2020, 03.08.2021 та 30.12.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду, додаткову угоду №1, додаткову угоду №2, додаткову угоду №2 та додаткову угоду №3 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 (а. с. 26 зворот, 27, 44, 69). В п. 1 додаткової угоди №3 до договору факторингу від 05.08.2021 зазначено, що сторони домовилися продовжити строк дії договору до 30.12.2024. 04.08.2023 між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №01/04082023 (а. с. 51-54). Згідно п. 1.1. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позикув), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.1.2 вказаного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників, підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Копія реєстру боржників до договору факторингу №01/04082023 від 04.08.2023 підтверджує, що в реєстрі боржників значиться [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №612478385. Загальна сума заборгованості становить 48461 грн. 92 коп. (а. с.64 зворот). До позову долучено виписку з особового рахунка за кредитним договором №612478385 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за вказаним кредитним договором, в якій наведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №612478385 від 26.05.2021 за період з 04.08.2023 по 11.08.2023. З даного розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача за вказаний період становить 48461 грн. 92 коп., з них: 15999 грн. 20 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту та 32462 грн. 72 коп. заборгованості за простроченими відсотками (а. с. 50). Однак, зазначений розрахунок заборгованості в частині нарахування відсотків за кредитним договором, суд не може покласти в основу рішення у справі, оскільки з нього не можливо встановити нарахування відсотків по кожному платіжному періоду. Тобто, даний розрахунок не є належним доказом суми заборгованості по відсотках в розумінні положень ч.1 ст. 77 ЦПК України. Встановивши, що на підтвердження наявності в особи заборгованості за кредитним договором було надано лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача боргу за спірним кредитним договором. Відповідний правовий висновок міститься в Постанові Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду від 01.02.2023 № 199/7014/20 (61-17825св21). Відтак, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, враховуючи, що позивачем не доведено розмір заборгованості по відсотках, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Частинами 1-2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи має подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У ч.48 постанови від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Такого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц. Судом при дослідженні письмових доказів встановлено, що 07.08.2023 між адвокатським об`єднанням «Альма Теміс», в особі керуючого партнера - адвоката Юхименка Юрія Юрійовича та ТОВ «Юніт Капітал», в особі директора Хлопкової М. С. (клієнт) укладено додаткову угоду №19 до договору про надання правової допомоги від 01.12.2022, відповідно до якої клієнт доручає, а адвокатське об`єдання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикці, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №612478385 від 26.05.2021, боржником згідно якого є [PERSON] (а. с.45). Акт прийому-передачі наданих послуг Адвокатського об`єднання «Альма Теміс» від 08.08.2023 свідчить, що виконавець - адвокатське об`єднання «Альма Теміс», в особі керуючого партнера - адвоката Юхименка Юрія Юрійовича, надав, а клієнт - ТОВ «Юніт Капітал», в особі директора Хлопкової М. С., отримав наступні послуги: надання усної консультації стосовно складання позовної заяви ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості; узгодження правової позиції - 1000 грн., складання позовної заяви - 4000 грн. (а. с. 56). Копії рахунку №44 від 08.08.2023 на оплату правової допомоги за договором від 01.12.2022 та платіжної інструкції в національній валюті від 09.08.2023 №422 підтверджують факт перерахування ТОВ «Юніт Капітал» на рахунок адвокатського об`єднання «Альма Теміс» 5000 грн.. Призначення платежу: оплата згідно рахунку №44 від 08.08.2023, додаткової угоди №19 від 07.08.2023 та договору про надання правової допомоги від 01.12.2022 (а. с. 56 зворот, 57). Таким чином, зважаючи на долучені стороною позивача на підтвердження витрат на правову допомогу та досліджені докази, які дають змогу оцінити певні види правничої допомоги адвоката на предмет пов`язаності їх з розглядом справи, та враховуючи складність справи, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 5000 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2147 грн. 20 коп. в дохід держави, який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі (2147х33%)=708 грн. 51 коп..

Outcome: partial