Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Свою позовну вимогу мотивує тим, що відповідач є її батьком. [INFO] їй виповнилося 18 років, та вона на даний час продовжує навчання на ІІ курсі Західнодонбаського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», на денній формі навчання на контрактній основі, та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Стипендію вона не отримує, пільгами не користується, кошти на оплату освітніх послуг надає її мати. Зазначає, що відповідач працює та отримує щомісяця дохід, але добровільно матеріальної допомоги на її утримання надає не завжди. Просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на весь час її навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав суду письмові пояснення, в яких просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 1/10 частини від його доходів, отримує щомісячно дохід приблизно у розмірі 21388,75 грн. зазначає, що позивач не навела доказів, чому саме він повинен сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. У дочки також є мати, яка також повинна її утримувати. Позивач не надала копії контракту про навчання та вартість навчання. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 251 від 25 листопада 2005 року. Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Відповідно до довідки МАУП Західнодонбаський інститут від 20 жовтня 2023 року, [PERSON] є студенткою ІІ курсу Західнодонбаський інститут ПрАТ «ВНЗ «МАУП» денної форми навчання, термін навчання з 12 вересня 2022 року по 31 серпня 2026 року. Навчання здійснюється за контрактом, пільгами не користується, стипендію не отримує. Відповідно до платіжних інструкцій АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] сплачено за навчання [PERSON] в Західнодонбаському інституті грошові кошти у розмірі 1800,00 грн. 27 квітня 2023 року та 1800,00 грн. 02 березня 2023 року. Відповідно до довідки про доходи, наданої ВСП «ШУ Дніпровське» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» від 29 листопада 2023 року, [PERSON] за період з травня 2023 року по жовтень 2023 року отримав дохід у сумі 159175,16 грн., за винятком утримань дохід складає 128328,45 грн. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Зазначена постанова підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року по справі № 754/866/18. Судом приймається до уваги та обставина, що відповідач працює та отримує заробітну плату, яка за період з травня 2023 року по жовтень 2023 року склала 159175,16 грн., за винятком утримань дохід склав 128328,45 грн., що в середньому щомісяця складає 21388,00 грн. Отже, матеріалами справи доведена обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: походження [PERSON] від відповідача, досягнення нею 18 років, але її вік є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу (оскільки він отримує заробітну плату, що дозволяє йому утримувати свою повнолітню дочку). Натомість, суд враховує, що позивач не довела суду вартість її навчання, витрати на навчання, та те, що кошти на оплату освітніх послуг надає її мати, оскільки в свідоцтві про народження її матір`ю зазначена [PERSON] , а відповідно до платіжних інструкцій АТ КБ «Приватбанк» за навчання сплачено [PERSON] . При визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймається до уваги та обставина, що відповідач позовні вимоги визнав частково, отримує середню заробітну плату в розмірі 21388,00 грн., тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, а тому,з урахуванням матерального та сімейного стану сторін, у суду є всі підстави для частково задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у зв`язку з продовженням нею навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 02 листопада 2023 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial