Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Представник АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з цим позовом і вказав, що 31 січня 2022 року було здійснено ідентифікацію клієнта [PERSON] , підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У подальшому [PERSON] виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» та 31 січня 2022 року отримав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого, з [PERSON] за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір № б/н від 31 січня 2022 року про надання строкового кредиту в розмірі 48700 грн., шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %, а також з клієнтом за допомогою ОТР пароля був підписаний графік кредиту. Представник АТ КБ «Приват Банк» зазначає, що [PERSON] не надав своєчасно банку кредитні грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору та графіку кредиту. З урахуванням чого, за вищезазначеним кредитним договором мається заборгованість, яка станом на 28 лютого 2023 року складає 47378,03 грн., яка включає в себе: заборгованість за тілом кредиту - 42266,50 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками - 5111,53 грн., які представник АТ КБ «Приват Банк» і просить стягнути з [PERSON] на користь банку, також просить покласти на останнього обов`язок по відшкодуванню судових витрат, які складаються із 2684 грн. сплати судового збору. [PERSON] з позовними вимогами АТ КБ «Приват Банк» не погоджується, вважає їх безпідставними. Звернувся до суду із зустрічним позовом, згідно якого вказав, що на початку лютого 2022 року невстановлені особи, шахрайським шляхом, використовуючи його особисті данні, за допомогою електронно-обчислювальної техніки, без його згоди оформили кредитні договори за наступними фінансовими установами: АТ КБ «Приват Банк» на суму 48700 грн; ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на суму 20698,80 грн; ТОВ «УКР Кредит Фінанс» на суму 7080 грн; ТОВ «Качай Гроші» на суму 2293,50 грн. З урахуванням наведеного, за вказаним фактом, слідчим ВП № 6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропет ровській області на підставі заяви [PERSON] , 04 лютого 2022 року було внесено відомості до ЄРДР за № 12022046460000015 за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України. У січні 2023 року правову кваліфікацію за вказаним кримінальним провадженням було змінено на ч. 3 ст. 190 КК України. Наразі, особи, які вчинили зазначене кримінальне правопорушення, органом досудового розслідування не встановлені та розслідування до цього часу триває. [PERSON] зазначає, що кредитний договір № б/н 31 січня 2022 року з АТ КБ «Приват Банк» він не укладав, цей договір було укладено без його волевиявлення, внаслідок фінансових шахрайських схем, вчинених невідомими особами, які використовуючи особисті його данні, незаконно заволоділи кредитними коштами. Також вказує, що АТ КБ «Приват Банк» не надано доказів того, що саме ним було застосовано будь-яким способом ідентифікатор «ОТР пароль», зокрема відсутні докази отримання ним будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, а також відсутні докази реєстрації позивача у інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача. Про існування спірного кредитного договору йому стало відомо на початку лютого 2022 року, коли отримав повідомлення від банку з вимогою сплатити заборгованість. З урахуванням наведеного [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом та просить у задоволенні вимог АТ КБ «Приват Банк» відмовити та визнати недійсним кредитний договір № б/н, укладений 31 січня 2022 року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] на суму 48700 грн. Проаналізувавши викладені в позовних заявах доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, частиною 1ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник АТ КБ «Приват Банк» вказує на те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, шляхом підписання [PERSON] заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Та, в подальшому [PERSON] виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» та 31 січня 2022 року отримав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого, з [PERSON] за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір № б/н від 31 січня 2022 року про надання строкового кредиту в розмірі 48700 грн., шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %, а також з клієнтом за допомогою ОТР пароля був підписаний графік кредиту. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Звертаючись до суду з цим позовом, позивач обґрунтовував її тим, що АТ КБ «Приват Банк» та відповідач уклали кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді строкового кредиту в розмірі 48700 грн., шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Проте, надані до суду представником АТ КБ «Приват Банк» копія Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банкіських послуг, а також копія кредитного договору № б/н від 31 січня 2022 року не містять підпису клієнта, тобто [PERSON] . Крім того, суд приймає до уваги й доводи [PERSON] , який вказував, що 31 січня 2022 року він не укладав договору з АТ КБ «Приват Банк», на підставі чого він у подальшому звертався до поліції з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до вимог ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. З урахуванням чого, наведене дає суду підставу для висновку, про відсутність вільного волевиявлення [PERSON] щодо підписання спірного кредитного договору № б/н від 31 січня 2022 року в якості учасника правочину як передбаченої ч.3 ст. 203 ЦК України вимоги, необхідної для чинності правочину. З урахуванням чого суд приходить до висновку про недоведеність вимог представника АТ КБ «Приват Банк» в частині виникнення підстав про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Пунктом 9 розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України 05 листопада 2014 року № 705, встановлено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без його фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. В ході дослідження доказів, суд приймає до уваги той факт, що [PERSON] не спростовувався той факт, що він є клієнтом АТ КБ «Приват Банк». Крім того, [PERSON] не надав до суду аргументованих доводів на спростування факту передання ним (навмисно або з необережності) особистої конфіденційної інформації третім особам, якими в подальшому і було оформлено кредитний договір та знято грошові кошти з його рахунку. З урахуванням чого, до суду не наведено належних підстав для задоволення зустрічного позову. Приймаючи рішення про відмову в задоволенні первісного та зустрічного позовів, суд за правилами ст. 141 ЦПК України залишає за кожним зі сторін понесені ними судові витрати.

Outcome: dismissed