Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Позов обґрунтовує тим, що позивач надавав послуги з централізованого опалення будинку за адресою: [ADDRESS] в тому числі і квартирі [ADDRESS] , в якій проживає відповідач. Починаючи з грудня 2020 року позивачем, відповідно до тарифів на послуги з централізованого опалення для населення, затверджених рішеннями Виконавчого комітету Бучанської міської ради № 661 від 18.12.2018 року, № 801 від 19.10.2021 року, № 449 від 12.10.2022 року нараховувалась плата відповідачу за надані послуги з централізованого опалення, яку відповідач повинна була сплачувати, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.05 р. «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та укладеного Договору з відповідачем, не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Нарахування здійснювалися за фактично спожиту теплову енергію, кількість якої визначено загально будинковим тепловим лічильником. За наявності заборгованості у відповідача за цим договором позивач зараховує кошти, що надійшли від відповідача як погашення заборгованості за надані послуги в минулі періоди за цим Договором, незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу. Позивачем зобов`язання визначені Типовим індивідуальним договором, що розміщений на сайті ПКПП «Теплокомунсервіс», щодо надання послуги з централізованого опалення виконані належним чином та у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання не виконала, за надані послуги систематично не розраховувалася і станом на 30.04.2023 р. заборгувала, відповідно до розрахунку суми боргу\~26\~921,54 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В судове засідання відповідач не з`явилася, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про відкладення судового засідання не надходило, як наслідок, є підстави для винесення заочного рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із до ч.1 та ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Встановлено, що Приватне комунально-побутове підприємство «Теплокомунсервіс» надавав послуги з централізованого опалення будинку за адресою: [ADDRESS] , власником якої є відповідачка по справі. Комунальні послуги надаються позивачем відповідачу на підставі Типового індивідуального договору, що розміщений на сайті ПКПП «Теплокомунсервіс» http://tkservice.com.ua/., який є публічним договором приєднання і укладається з урахуванням статей 633,634,641,642 ЦК України. Відповідно до абз.3 п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830 « Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви приєднання, сплата рахунків за надані послуги, факт отримання послуги регулюється Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2021 року № 1022). Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Відповідно до тарифів на послуги з централізованого опалення для населення, затверджених рішеннями виконавчого комітету Бучанської міської ради № 661 від 18.12.2018, № 801 від 19.10.2021 року, № 449 від 12.10.2022 року нараховувалась плата [PERSON] за надані послуги з централізованого опалення. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.05 р. «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та укладеного Договору, відповідач повинна був сплачувати плату за надані послуги з централізованого опалення, не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Нарахування здійснювалися за фактично спожиту теплову енергію, кількість якої визначено загально будинковим тепловим лічильником. За наявності заборгованості у відповідача за цим договором позивач зараховує кошти, що надійшли від відповідача як погашення заборгованості за надані послуги в минулі періоди за цим Договором, незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу. Позивачем зобов`язання, визначені Договором, щодо надання послуги з централізованого опалення виконані належним чином та у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання не виконала, за надані послуги систематично не розраховувалася і станом на 30.04.2023 р. заборгувала, відповідно до розрахунку, суми боргу становить 26\~921,54 грн. З огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу на підставі Договору, фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком, відповідач користується послугами, які надає позивач, а тому зобов`язана їх оплатити. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 гривень.

Outcome: approved