Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

АТ «Сенс Банк» 07 липня 2023 року засобами поштового зв`язку направив до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 19 липня 2023 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2023 року позовну заяву було прийнято до провадження суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року [PERSON] у задоволенні заяви про зупинення провадження було відмовлено. Позивач у своєму позові посилався на те, що 24 січня 2020 року [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання кредиту № 501229596, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальникові кредит у розмірі 3 000 грн. 00 коп. строком на 12 місяців, а відповідач зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 22,99 % річних та комісійну винагороду у розмірі 2,45 % від суми кредиту. Рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа Банк» від 12 серпня 2022 року найменування позивача змінено на «Сенс Банк», зміни про що було внесено 30 листопада 2022 року. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором, розмір якої станом на 22 січня 2023 року складає 40 662 грн. 05 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 40 662 грн. 05 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 25 099 грн. 12 коп., заборгованості по простроченому тілу кредиту у розмірі 14\~122 грн. 36 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 489 грн. 24 коп., заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість у розмірі 1 779 грн. 71 коп., а також судовий збір у розмірі 2 684 грн. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявку судові не повідомила. У своєму відзиві проти задоволення позовних вимог заперечувала. Зазначила, що відповідно до умов кредитного договору № 501229596 від 24 січня 2020 року їй було надано кредит у розмірі 21\~050 грн., які протягом 12 місяців були нею повернуті та сплачені відсотки. Позивачем заявлено до стягнення заборгованості у розмірі 40\~662 грн. 05 коп., проте у виписці по рахунку зазначено про заборгованість у розмірі 14\~122 грн. 36 коп. та 1\~431 грн. 20 коп., кредитний ліміт вказаний у розмірі 3\~000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, вона сплатила заборгованість перед банком. Позивачем не додано документів, які б відповідали вимогам ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність». Також зазначила, що ознайомлення та підписання паспорта споживчого кредиту не є підтвердженням укладення кредитного договору. Заборгованість за кредитним договором сплачена нею, про що банком видано довідку про відсутність заборгованості. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 21 січня 2020 року між АТ «Альфа Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 501229596, відповідно до умов якого позивач надає відповідачеві кредит у розмірі 21 050 грн. (а.с. 4) строком на 12 місяців, а відповідач зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом 22,99 % річних, а також позичальникові було відкрито відновлювальну кредитну лінію з кредитним лімітом до 200\~000 грн. строком на 3 роки з дати випуску картки та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26 % річних, про що свідчить її особистий підпис (а.с. 4). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів і комісії за кредитним договором № 501229596 від 24 січня 2020 року в частині повернення кредитних коштів по відновлювальній кредитній лінії, внаслідок чого станом на 24 грудня 2022 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 40\~662 грн. 05 коп. (а.с. 9), а відповідно до розрахунку заборгованості від 20 грудня 2023 року розмір заборгованості станом на 18 грудня 2023 року складає 58 497 грн. 66 коп. 12 серпня 2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було ухвалено рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту АТ «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30 листопада 2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». 17 липня 2023 року АТ «Сенс Банк» направив на адресу відповідача (а.с. 17, 20) досудову вимогу від 25 квітня 2023 року про виконання зобов`язань по кредитному договору (а.с. 16), яку [PERSON] залишено без задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~2\~ЗУ «Про\~банки і\~банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст.\~89\~ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд не приймає як достатній доказ довідку, видану АТ «Сенс Банк» від 09 жовтня 2023 року про те, що [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 51229596 від 24 січня 2020 року не має, кредитний договір закрито, оскільки судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 24 січня 2020 року [PERSON] було підписано оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501229596, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яку погоджено банком і встановлено кредитний ліміт до 200\~000 грн. (а.с. 4). Тому заперечення відповідача про наявність заборгованості перед банком у зв`язку із поверненням нею кредитних коштів у розмірі 21\~050 грн. та відсотків за кредитним договором спростовано матеріалами справи, оскільки позичальникові було надано банком кредитну картку, відкрито відновлювальну кредитну лінію та встановлено умови користування та повернення кредиту, які погоджено відповідачем. Доказів відсутності заборгованості по відновлювальній кредитній лінії [PERSON] судові надано не було. Крім того, позивачем надано виписку з рахунку по картковому рахунку та фінансові транзакції за рахунком, з якого вбачається, що окрім кредиту у розмірі 20\~800 грн., отримання яких визнає відповідач та які було знято готівкою, нею здійснювалися безготівкові розрахунки картковим рахунком за період з 03 березня 2020 року по 01 листопада 2022 року. Також з виписки по банківській картці вбачається, що з 28 січня 2020 року кредитний ліміт за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 24 січня 2020 року було неодноразово збільшено і станом на 23 липня 2022 року становив 31\~813 грн. 88 коп. Судом також приймається до уваги те, що довідка банку від 09 жовтня 2023 року не містить прізвище та ініціали особи, яка її видала, а представником позивача заперечується відсутність заборгованості. Тому суд не приймає до уваги посилання відповідача про встановлений кредитний ліміт у розмірі 3\~000 грн. та відсутність заборгованості за кредитним договором і закриття кредиту. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 501229596 від 24 січня 2020 року у розмірі 40 662 грн. 05 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 25 099 грн. 12 коп., заборгованості по простроченому тілу кредиту у розмірі 14\~122 грн. 36 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 489 грн. 24 коп., заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість у розмірі 1 779 грн. 71 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] складає 43 346 грн. 05 коп. (40\~662 грн. 05 коп. + 2\~684 грн. = 43 346 грн. 05 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved