Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №1624 від 16.07.2021, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., щодо звернення стягнення на транспортний засіб, що належить на праві власності [PERSON] . В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що між [PERSON] (Позикодавцем) та [PERSON] (Позичальником) було укладено Договір позики № Х011220-01 від 01.12.2020 (далі Договір позики) у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, відповідно до умов якого Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти у сумі 261\~170,00 грн, а Позичальник зобов`язується повернути Позичальнику грошові кошти не пізніше ніж через 6 (шість) місяців з моменту укладання даного договору. При цьому за домовленістю сторін позика є безвідсотковою. Також, між [PERSON] (заставодержатель) та [PERSON] (заставодавець) був укладений договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Онищенко С.В. 01.12.2020 за № 2484, відповідно до умов якого забезпечується заставою виконання зобов`язання за Договором позики № Х011220-01 від 01.12.2020. Після чого між [PERSON] та [PERSON] була укладена Додаткова угода №1 від 14.12.2020 до Договору позики, у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, відповідно до якої були внесені зміни у договір, зокрема щодо розміру позики -514\~150,00 грн та графіку повернення грошових коштів. Позивачем була виконана частина зобов`язань за Договором позики, а саме виплачено у загальній сумі 2800 доларів США відповідно до графіку платежів, що підтверджується розписками [PERSON] про отримання таких коштів. Зауважень або претензій від відповідача не надходило. Позивач і надалі була готова виконувати зобов`язання за Договором позики, однак [PERSON] перестала виходити на зв`язок, у зв`язку з чим [PERSON] була позбавлена можливості виконати свої обов`язки належним чином, що підтверджується повідомленням кредитору від 03.08.2021. Отже майнові вимоги відповідача не були безспірними, однак не зважаючи на це, [PERSON] не звернулась до [PERSON] з приводу виконання зобов`язань за договором позики, проте звернулась до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Так, за виконавчим написом №1624 вчиненим приватним нотаріусом ДМНО Лозенко В.В. 16.07.2021, пропонується за рахунок коштів виручених від реалізації у встановленому законом порядку заставленого майна, задовольнити вимоги [PERSON] в сумі 927\~359 грн, з яких: сума заборгованості за позикою в розмірі 441\~140,00 грн, неустойка відповідно до договору позики у розмірі 483 79,60 грн, додаткові витрати пов`язані зі вчиненням виконавчого напису - 2\~500,00 грн. Позивач не погоджується з вчиненням виконавчого напису, оскільки до оспорюваного виконавчого напису доданий тільки договір застави від 01.12.2020 року за № 2484, тобто виконавчий напис вчинено саме щодо договору застави. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. порушені норми ст.\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат", "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року, № 1172, оскільки якщо нотаріусом не був витребуваний договір позики, на підставі якого виникли основні зобов`язання, то не зрозуміло, як перевірена безспірність заборгованості, а якщо був витребуваний, то нотаріус повинен був відмовити у вчинені нотаріального напису у зв`язку з невідповідністю таких документів вище переліченим нормам законодавства, оскільки договір позики не був нотаріально посвідчений. З урахуванням викладеного, представник позивача просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1621, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округо Лозенко Валентиною Володимирівною. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.09.2021 позовну заяву залишено без руху з надання позивачу строку для усунення недоліків. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Справа перебувала в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова, призначалася до розгляду, проте по суті не розглянута. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2022 справу передано на розгляд судді Парахіній Є.В. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15.11.2022 провадження у справі було відкрито, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання у справі. На підставі Розпорядження від 07.12.2023 № 239 проведений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та справа передана головуючому судді Москаленко В.В. Ухвалою\~Ленінського районного\~суду м.\~Полтави від\~11.12.2023\~зазначену справу\~прийнято до\~провадження судді\~Москаленко В.В. та вирішено розгляд справи розпочати спочатку у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09.10.2022 представником позивача було надані до суду додаткові пояснення у справі, у яких він зазначив, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.09.2023 по справі 641/6482/21 було частково задоволено вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 01.12.2020 у розмірі 812625,91 грн. Крім того між [PERSON] та [PERSON] 27.09.2023 була укладена мирова угода щодо врегулювання заборгованості за Договором позики від 01.12.2020, в якій сторони дійшли згоди щодо добровільного виконання своїх обов`язків та передані грошові кошти у сумі 220\~000,00 грн, що підтверджується відповідною розпискою. Зазначені вище обставини свідчать про протиправність виконавчого напису №1624 від 16.07.2021 вчиненого приватним нотаріусом ДМНО Лозенко В.В., а отже повинні враховуватись при винесенні рішення по даній справі. Просив врахувати пояснення при винесенні рішення. В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі відповідача та його участі. Третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентина Володимирівна, в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, правом на подання до суду письмових пояснень по справі не скористалася. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з копією виконавчого напису №1624 від 16.07.2021, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку Документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки INFINITI, модель QX30, номер шасі (кузова рами) [NUMBER] , 2018 року випуску, тип ЗАГАЛЬНИЙ/GENERAL легковий- Загальний/CAR-GE Універсал-В, колір синій/BLUE, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ТСЦ від 18.08.2020, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . Зазначене рухоме майно було передане у заставу [PERSON] за договором застави посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Онищенко С.В. 01.12.2020 за №2484, в якості забезпечення зобов`язань за договором позики №Х011220-01 від 01.12.2020, зміненого та доповненого Додатковою угодою №1 від 14.12.2020, укладеними між [PERSON] та [PERSON] , строк платежу за яким настав 01.04.2021. Період за який здійснюється стягнення: з 07.07.2021 по 14.07.2021. За рахунок коштів виручених від реалізації у встановленому законом порядку заставленого майна, задовольнити вимоги [PERSON] в сумі 927\~359 грн, з яких: сума заборгованості за позикою в розмірі 441\~140,00 грн, неустойка відповідно до договору позики у розмірі 483 79,60 грн, додаткові витрати пов`язані зі вчинення виконавчого напису у розмірі 2\~500,00 грн. Згідно з копією постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. про відкриття виконавчого провадження від 28.08.2021, 28.07.2021 було відкрито виконавче провадження №66311383, щодо виконання виконавчого напису №1624 від 16.07.2021, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., та звернено стягнення на транспортний засіб марки INFINITI, модель QX30, номер шасі (кузова рами) [NUMBER] , 2018 року випуску, тип ЗАГАЛЬНИЙ/GENERAL легковий- Загальний/car-ge Універсал-В, колір синій/blue, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ТСЦ від 18.08.2020, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до копії договору позики від 01.12.2020 укладеного у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, відповідач передала у власність позивачу грошові кошти у сумі 261\~170,00 грн, що є еквівалентом 9100 доларів США, а позивач зобов`язалася повернути відповідачу грошові кошти не пізніше ніж через 6 (шість) місяців з моменту укладання даного договору тобто до 01.06.2021. За домовленістю сторін позика є безвідсотковою. Як вбачається з копії Додаткової угоди №1 від 14.12.2020 до Договору позики, укладеного у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, були внесені зміни у договір, зокрема щодо розміру позики -514\~150,00 грн та графік повернення грошових коштів. Договором застави транспортного засобу від. 01.12.2021 який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Онищенко С.В. 01.12.2020 за №2484 забезпечується заставою виконання зобов`язання за Договором позики № Х011220-01 від 01.12.2020. Відповідно до копій розписок від 13.01.2021 та 15.03.2021 [PERSON] були отримані від [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 1400 доларів США в рахунок оплати чергових частин за договором позики №Х011220-01 від 01.12.2020. Згідно з копією повідомлення кредитору, від 03.08.2021 №121 [PERSON] повідомила [PERSON] про неможливість зв`язатися з нею та просила повідомити про порядок, у якому може бути здійснено виконання зобов`язань. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, пунктом 2 Переліку документів, передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, пункт 2 вказаного переліку був визнаний незаконним та нечинним у повному обсязі згідно із постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14. Вказана постанова суду є чинною. В пункті 1 вищевказаного Переліку документів визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Таким чином, з 22.02.2017 кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Суд звертає увагу на те, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період. Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідачем не було надано доказів того, що ним до нотаріуса були надані будь-які документи, що підтверджують безспірність заборгованості у вказаний у виконавчому написі період. Зокрема, відповідачем не було надано доказів подання ним нотаріусу розписок про отримання коштів за Договором позики від 01.12.2020 та Додаткової угоди до договору позики №1 від 14.12.2020, розрахунку неустойки. Без цих відомостей зі змісту договору застави, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, неможливо встановити фактичний розмір заборгованості та нарахованої неустойки. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом за наявності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, виконавчий напис був вчинений на підставі договору застави від 01.12.2020 №2484, при цьому, до сум, які підлягають стягненню за оспорюваним виконавчим написом включена неустойка за договором позики, а не договором застави, на якому вчинено нотаріальний напис. В якості основного, щодо стягнення заборгованості виступає договір позики №Х011220-01 від 01.12.2020, який укладений у простій письмовій формі та не є нотаріально посвідченим. Також, договором застави забезпечене виконання зобов`язання за договором позики на суму 261\~170,00 грн., що еквівалентно 9100 доларів США. При цьому у договорі застави не враховані зміни, внесені до договору позики додатковою угодою №1 від 14.12.2020, якою була збільшена сума зобов`язання. Отже, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, оскільки заборгованість, яка вказана у цьому написі, не є безспірною. Факт наявності цього виконавчого напису суттєво порушує права позивача. З урахуванням визнання судом з 22.02.2017 нечинним пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, видача таких виконавчих написів після 22.07.2017 можлива лише за умови пред`явлення оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів). З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання вищенаведеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду із позовом позивачем був сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908,00 грн. (квитанція №23630 від 03.09.2021). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved