Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд, в інтересах малолітньої [PERSON] , до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2012 року по 2020 рік її син [PERSON] та відповідачка [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Запис про батька дитини, а саме: прізвище та по батькові дитини провадився за прізвищем [PERSON] , так як відповідачка [PERSON] на той час перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 04.08.2010 року [PERSON] було засуджено до 6 років позбавлення волі. З 2012 року по 2020 рік [PERSON] та [PERSON] проживали разом з позивачкою у належному їй будинку за адресою: [ADDRESS] . Певний період їх спільне життя складалося добре, а потім почало погіршуватися, постійні сварки, непорозуміння призвели до розпаду сім`ї, та з січня 2021 року [PERSON] та [PERSON] спільно не проживають. Їх донька, а внучка позивачки, [PERSON] з дня народження і по теперішній час проживає разом з позивачкою в будинку [ADDRESS] . Власником даного будинку являється позивачка. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідачка не заперечувала щоб її дочка [PERSON] проживала разом з позивачкою. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачкою та її внучкою склалися чудові, люблячі та доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Дитині проводяться регулярні амбулаторні огляди. З січня 2021 року по теперішній час, відповідачка життям дитини не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання побачити дитину та не приймає участі у її вихованні, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Враховуючи байдуже ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків, долі та здоров`я малолітньої дочки, позивач звернулася в суд з даним позовом. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Чернюк С.С., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена за останнім відомим місцем її проживання, правом, наданим ст. 178 ЦПК України, не скористалася та не надала відзив на позовну заяву. Уповноважений представник третьої особи - [PERSON] надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Підтримує висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Судове рішення просить прийняти на розгляд суду. За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Так судом встановлено, що з 2012 року по 2020 рік син позивачки [PERSON] та відповідачка [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Запис про батька дитини, а саме: прізвище та по батькові дитини провадився за прізвищем [PERSON] , так як відповідачка [PERSON] на той час перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 04.08.2010 року [PERSON] було засуджено до 6 років позбавлення волі. З 2012 року по 2020 рік [PERSON] та [PERSON] проживали разом з позивачкою у належному їй будинку за адресою: [ADDRESS] . Певний період їх спільне життя складалося добре, а потім почало погіршуватися, постійні сварки, непорозуміння призвели до розпаду сім`ї, та з січня 2021 року [PERSON] та [PERSON] спільно не проживають. Їх донька, а внучка позивачки, [PERSON] з дня народження і по теперішній час проживає разом з позивачкою в будинку [ADDRESS] . Власником даного будинку являється позивачка. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідачка не заперечувала щоб її дочка [PERSON] проживала разом з позивачкою. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачкою та її внучкою склалися чудові, люблячі та доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Дитині проводяться регулярні амбулаторні огляди. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Однак, всупереч вказаній нормі Закону, відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дочки. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради №01/00/011/77301 від 15.12.2023 року Про доцільність позбавлення батьківських прав матері, [PERSON] , щодо дитини, [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована по [ADDRESS] , відносно дитини [PERSON] [INFO] . Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. При вирішенні питання позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітньої дочки, суд бере до уваги те, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дочки, що в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою позбавлення батьківських прав. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи достатньо переконливих доказів щодо ухилення відповідачкою [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дочки. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вважає необхідним вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved