Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Представник позивача, адвокат Піцик А.В., звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 травня 1960 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області на ім`я [PERSON] посвідчено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності за реєстр. №1-2594. Після закінчення будівельних робіт та здійснення будівництва будинку, з метою набуття забудовником права особистої власності на збудований будинок, рішенням виконавчого комітету Ради депутатів трудящих Центрально-Міського району м. Кривого Рогу від 10.01.1975 затверджено акт про прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіння, загальною площею приміщень 57,8 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем [PERSON] на дату його смерті виступала [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] . Після смерті [PERSON] за заявою позивача, як спадкодавця першої черги (донька померлої), державним нотаріусом Першої Криворізької нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М. заведено спадкову справу №126/2023. Більше з заявами про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Спадкове майно щодо якого набувається спадщина складається з житлового будинку з господарськими побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 14 вересня 2023 року державним нотаріусом Першої Криворізької нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М., було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , про що винесено відповідну постанову. Підставою винесення даної постанови слугувало те, що спадкоємцем не наданні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно. Згідно з довідкою КП ДОР «Бюро технічної інвентаризації» №204300 від 16.08.2023, зазначено, що відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012 житловий будинок з господарчими побудовами, розташований в [ADDRESS] зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] . Право власності на будинок належить останньому на підставі договору про надання в безстрокового користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого 19.05.1960 Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №1-2594 та акту прийняття в експлуатацію, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ради депутатів трудящих Центрально-Міського районну м. Кривого Рогу від 10.01.1975. У зв`язку з тим, що документи підтверджуючі право власності на спадкове майно було втрачено та з метою їх поновлення\~ позивач звернувся з відповідною заявою до Криворізької філії Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області. Проте, згідно з відповіддю Криворізької філії Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області №592/02-05 від 29.08.2023 зазначено, що акти приймання - передавання документів, договорів про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності за 1960 рік не передавалися, тому видати дублікат Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого Першою криворізькою державною нотаріальною конторою 19 травня 1960 року за реєстр. №1-2594, укладеного на ім`я [PERSON] , не можливо. Таким чином, у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину та зазначив про необхідність звернутися до суду щодо вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та наполягає на його задоволенні. Представник виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради у судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи за відсутності представника виконкому, при ухваленні рішення у справі покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що актом прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ради депутатів трудящих Центрально-Міського районну м. Кривого Рогу від 10.01.1975 домоволодіння [PERSON] за адресою: [ADDRESS] прийнято в експлуатацію (а.с. 8-9). Згідно з технічним паспортом станом на 28.09.2023 за адресою: [ADDRESS] розташований житловий будинок «А-1» (1960 р.п.), загальною площею приміщень 64,9 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м; гараж-сарай «Б» (1960 р.п.);\~ вбиральня «В» (1960 р.п.); погріб «Г» (1960 р.п.); водоколонка І та огорожа №1-2. Крім цього, зазначено, що за рахунок веранди, збудованої до 1992 року змінилась загально площа житлового будинку «А-1», яка фактично становить 64,9 кв.в., житлова площа змінилась за рахунок зміни цільового призначення кімнат та фактично становить 43,2 кв.м. Зміни виявленні за результатами технічної інвентаризації не підлягають проходження процедури прийняття в експлуатацію, тобто не є самочинними. (а.с. 10-16) Згідно з довідкою КП «Криворізьке РБТІ» ДОР №204300 від 16.08.2023 зазначено, що відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012 житловий будинок з господарчими побудовами, розташований в [ADDRESS] зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] . Право власності на будинок належить останньому на підставі договору про надання в безстрокового користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого 19.05.1960 Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №1-2594 та акту прийняття в експлуатацію, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ради депутатів трудящих Центрально-Міського районну м. Кривого Рогу від 10.01.1975. (а.с. 17) Відповідно до відповіді Криворізької філії Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області №592/02-05 від 29.08.2023 зазначено, що акти приймання - передавання документів, договорів про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності за 1960 рік не передавалися, тому видати дублікат Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого Першою криворізькою державною нотаріальною конторою 19 травня 1960 року за реєстр. №1-2594, укладеного на ім`я [PERSON] , не можливо. (а.с. 18) Зі спадкової справи, заведеної у Першій криворізькій державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області №126/2023 вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] із заявою про прийняття спадщини звернулась її донька [PERSON] (позивач). Більше із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. (а.с. 33) Крім цього, зі спадкової справи слідує, що спадкодавець [PERSON] була донькою [PERSON] , проте в подальшому внаслідок укладання шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». При цьому, дружина [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується відповідним документами. (а.с. 37, 39, 43-45) Також встановлено, що позивач як на момент смерті [PERSON] так і на момент смерті [PERSON] (спадкодавець) була зареєстрована та мешкала за однією адресою з померлими, що підтверджується довідками з реєстру Криворізької міської територіальної громади (а.с. 48) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.09.2023, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. Аналізуючи норми права, на які посилалась позивач у позові, а також норми права, які слід застосувати, мотиви їх застосування суд приходить до таких висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Пунктом 9 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: - збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів; - збудовані до 12 березня 2011 року будівлі і споруди сільськогосподарського призначення. Отже, прийняттю в експлуатацію підлягають індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року. Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №623/214/17 та у постанові від 15.01.2021 у справі №1540/3952/18. Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності,

Outcome: approved