Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Представник позивача - адвокат Зарічний С.В., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що позивач з відповідачем з 03.09.2011 перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розіваний рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 05.12.2016. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Після розлучення донька проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач не спілкується з дитиною, жодним чином не приймає участі у її вихованні. Впродовж останніх двох років відповідач відмовляється брати участь в утриманні доньки, що підтверджується довідкою про заборгованість за аліментами. Зазначає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її долею. 09.10.2023 відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання. 18.12.2023 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують повністю, наполягають на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечують. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу за їх відсутністю, при ухваленні рішення просив врахувати висновок щодо розв`язання спору. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України заочно, у зв`язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копіїї свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 05.12.2016 (справа №647/2161/16-ц) шлюб між сторонами було розірвано. Згідно довідки Прилуцького ліцею №9 Прилуцької міської ради Чернигівської області від 04.09.2023, [PERSON] навчається у вказаному закладі з 01.09.2022 року, за період навчання батько - [PERSON] з класним керівником з приводу навчання доньки не контактував, батьківські збори не відвідував. Проблемами шкільного навчання дитини переймалися мати [PERSON] та вітчим [PERSON] . Згідно довідки лікаря дітячої поліклініки м. Прилуки від 04.09.2023, біологічний батько [PERSON] - [PERSON] на прийом з дитиною не з`являвся. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем Суворівського ВДВС у м. Херсоні, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання [PERSON] станом на 01.07.2023 складає 58646,01 грн. Згідно з довідкою про склад зареєстрованих у житловому будинку осіб, виданою комітетом самоорганізації населення №6 Прилуцької міської ради від 06.09.2023, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає разом з родиною - донька [PERSON] , чоловік - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу від 09.02.2023 та витягу з Державного реєстру речових прав, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню своєї дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з нею, не створює умов отримання нею освіти, не цікавиться її долею, матеріально не допомагає, що підтверджується вищенаведеними дослідженими доказами. При цьому суд враховує, що відповідач, маючи зареєстроване місце проживання на окупованій території, є внутрішньо переміщеною особою з фактичним місцем проживання в м. Херсон, тобто має можливість безперешкодно здійснювати свої батьківські обов`язки відносно доньки. Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. З висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради від 18.12.2023 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини судом не встановлено. У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідача вплине на інтереси дитини, яка не отримує від свого батька необхідної уваги та догляду. Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно з ст. 169 СК України, відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved