Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. [PERSON] звернулась до\~суду з\~позовною заявою,\~в якій\~ просить\~визнати таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№ 852\~від 21.06.2019\~про стягнення\~з неї\~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «СІТІ\~ФІНАНС» суми\~заборгованості в\~розмірі 34068,32\~грн. Також просить стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого судового збору. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що нещодавно\~позивачу стало\~відомо,\~що 03.07.2019\~р.\~постановою приватного\~виконавця виконавчого\~округу м.\~Києва Юхименко\~Ольги Леонідівни\~було відкрито\~виконавче провадження\~№ 59458666\~щодо виконання\~виконавчого напису\~приватного нотаріуса\~Броварського районного\~нотаріального округу\~Колейчика Володимира\~Вікторовича №\~852\~від 21.06.2019\~р.\~про стягнення\~з неї\~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«СІТІ ФІНАНС»,\~заборгованості у\~розмірі 34068,32\~гривень.\~Проте,\~жодних кредитних\~договорів з\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«СІТІ ФІНАНС»,\~позивачем не\~укладалось,\~будь-яких\~листів про\~те,\~що позивач\~має заборгованість\~перед відповідачем,\~позивач не\~отримував.\~Відтак,\~вважає,\~що виконавчий\~напис №\~852\~від 21.06.2019\~p.,\~вчинений приватним\~нотаріусом Броварського\~районного нотаріального\~округу Колейчиком\~Володимиром Вікторовичем\~-\~є незаконним та не підлягає виконанню. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В позовній заяві позивачем зазначено про розгляд справи без участі неї та її представника. Відповідач надіслав заяву про застосування строків позовної давності та відмову в задоволенні позову. Треті особи пояснення не надали, від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 59458666 відкритого 03.07.2019 з виконання вказаного виконавчого напису. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою суду від 14.08.2023 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 852 від 21.06.2019 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» суми коштів у розмірі 34068,32 гривень; у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» копії документів, які були надані приватному нотаріусу Колейчику В.В. для вчинення виконавчого напису № 852 від 21.06.2019 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» суми коштів у розмірі 34068,32 гривень; у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни, належним чином посвідчену копію матеріалів виконавчого провадження № 59458666 відкритого 03.07.2019, з виконання виконавчого напису № 852 від 21.06.2019 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» суми коштів у розмірі 34068,32 гривень. Крім того, ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 10.08.2023 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 21 червня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, за реєстровим номером 852, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» суми коштів у розмірі 34068,32 гривень, до вирішення даної цивільної справи по суті. Від сторін клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходили, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. 21.06.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 852 про стягнення з [PERSON] , [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,суми\~заборгованості в\~розмірі 32868,32\~грн.\~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «СІТІ\~ФІНАНС»,\~яке є\~правонаступником всіх\~прав та\~обов`язків ПАТ\~«Банк Траст»\~за кредитним\~договором №\~ R091.0030071,\~укладеного 24.07.2013\~ між\~ПАТ «Банк\~Траст» та\~ [PERSON] .\~Строк платежу\~по Кредитному\~договору №\~R091.0030071\~від 24.07.2013\~ настав,\~Боржником допущено\~прострочення платежів.\~Запропоновано стягнути\~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «СІТІ\~ФІНАНС» з\~ [PERSON] \~заборгованість за\~період з\~18.05.2018\~по 10.06.2019\~в розмірі:\~32868,32\~грн.,\~що складається\~з простроченої\~заборгованості за\~сумою кредиту-32865,73\~грн;\~простроченої заборгованості\~по несплаченим\~відсоткам-\~2,59\~грн.;\~плати за\~вчинення виконавчого\~напису \~500\~грн. Зазначений виконавчий напис був пред`явлений відповідачем до виконання в порядку, визначеному для примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб). Крім того, встановлено, що 03.07.2019 постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни відкрито виконавче провадження ВП 59458666 з виконання виконавчого напису № 852 вчиненого 21.06.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Так, «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року встановлено низку документів, які є підставою для стягнення у безспірному порядку згідно виконавчих написів нотаріусів, зокрема, визначено можливість проведення стягнення з підстав, що випливають з кредитних відносин. Пунктом другим Переліку закріплено, що підставою для стягнення за виконавчими написами нотаріусів є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 закону «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, стст.50, 87, 88 Закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц. Разом із тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс 17. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що останній був вчинений нотаріусом на підставі кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, доказів протилежного суду не надано. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26 листопада 2014 року № 662, якою було внесено до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів таку форму договору, як кредитний договір, було визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема й щодо доповнення переліку документів, новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Зазначене судове рішення набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на всій території України. Тобто, виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття. Крім того, безумовним фактом, який свідчить про небезспірність заборгованості за кредитним договором, є та обставина, що розмір заборгованості був визначений самостійно відповідачем і існує тільки в складених відповідачем документах, які позивачем не визнані та з ним не узгоджені. Отже, суд приходить до висновку, що у даному випадку нотаріус всупереч вимогам Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру заборгованості та вчинив виконавчий напис. Таким чином, оскільки заборгованість за кредитним договором має спірний характер, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Крім того, перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Доказів такого повідомлення відповідачем позивачу не надано. Таким чином, позивачка не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. З приводу застосування строків позовної давності слід зазначити таке. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Відповідач просить застосувати строки позовної давності, посилаючись на те, що позивач міг довідатись про порушення своїх прав з постанови про відкриття виконавчого провадження ще у 2019 році, яка надсилалась позивачу на адресу її реєстрації. Однак, суд вважає, що строк не є пропущеним з огляду на наступне. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що адвокат ознайомився з постановою про відкриття виконавчого провадження у 2023 році. Відомості щодо отримання позивачкою як оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, так і постанови приватного виконавця про відкриття провадження в інший час в матеріалах справи відсутні. Отже, суд не вбачає підстав для застосування позовної давності. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи те,що позов задоволено з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1610,40 грн, що складається із судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved