Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна. В обґрунтування вимог зазначила, що відповідно до відомостей викладених у Інформаційній довідці Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 333297072 від 24.05.2023 року наявна заборона на нерухоме майно під реєстраційним номером 7831200, яка зареєстрована 01.09.2008 12:02:45 за №7831200 реєстратором Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області, на підставі повідомлення б/н від 17.11.1990 року Ощадбанка на об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Наявність даної заборони порушує право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. 29 грудня 2023 року представник відповідача надіслав до суду відзив, яким заперечує проти позовної заяви та просить відмовити. Зазначає, що Акціонерне товариство «Державний Ощадний Банк України» є неналежним відповідачем. Вказує, що в інформаційній довідці № 333297072 від 24.05.2023 року реєстратором обтяження з реєстраційним номером 7831200 зареєстрованого 01.09.2008 року є Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області а заявником Друга Кіровоградська ДНК, а не банк, що вказує на безпідставність та необґрунтованість пред`явлення позову в даній справі до банку. Зазначає, що АТ «Ощадбанк» не входить до кола суб`єктів державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та не може відповідати за внесення записів та реєстрацію обтяження нерухомого майна у відповідних реєстрах. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, в наданому до суду відзиві просив провести розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 333297072 від 24.05.2023 року наявна заборона на нерухоме майно під реєстраційним номером 7831200, яка зареєстрована 01.09.2008 12:02:45 за №7831200 реєстратором Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області, на підставі повідомлення б/н від 17.11.1990 року Ощадбанка на об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відповіді № 368/01-21 від 16.06.2023 року Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області у реєстрі для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, а також арештів, накладених на майно судовими та слідчими органами з січня 1988 по 1992 роки Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори міститься запис № 126 від 17.11.1990 року «ссуда на будівлю будинку по [ADDRESS] [PERSON] ». Відповідно до алфавітної книги обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна по адресах по жовтень 1997 року Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори міститься запис «[ADDRESS] ссуда [PERSON]». Відмітки про вилучення обтяження відсутні. У відповіді № 47201/30.19-29 від 06.06.2023 року Фортечного відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначено відомості щодо [PERSON] , але в наданих відомостях вказані інший РНОКПП та рік народження. Згідно відповіді №39406/30.22-25/11 від 07.06.2023 року Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавче провадження відносно боржниці [PERSON] не перебуває у Подільському відділі Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Заборона на відчуження нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] в Подільським відділом Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не накладалась. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до вимог ст. 312 ЦК України,право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою Згідно вимог ст. 391 ЦК України,власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Таким чином, заборона відчуження майна, яке належить на праві приватної власності позивачу порушує права та законні інтереси позивача як власника, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном. Позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника нерухомого майна в інший крім судового захисту спосіб. З огляду на те, що із зазначених вище обставин у своїй сукупності не вбачається підстав для накладення заборони відчуження майна, яке належить на праві приватної власності позивачу, вимога позивача не порушує нічиїх прав та обов`язків і не суперечить вимогам діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі вважати по фактично понесеними стороною позивача.

Outcome: approved