Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з позовом, взаяві вказує, що відповідач неналежно виконує батьківські обов`язки, в зв`язку з вищевказаним позивач просить суд: позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] . Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Коновода О.В. від 29.11.2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 14.12.2023 року задоволено заяву судді Коновода О.В. про самовідвід судді та передано справу на розподіл. 21.12.2023 року автоматичним розподілом дану цивільну справу розподілено судді Миркушіній Н.С. Ухвалою судді від 22.12.2023 року прийнято вищезазначену цивільну справу до свого провадження та призначити справу до слухання у підготовчому судовому засіданні. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат - Винниченко Л.П. не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за їх з позивачем відсутності та вказала, що підтримує позов і просить суд його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена відповідно до ч. 11 ст.128 ЦПК України про дату, час і місце розгляду справи, відзиву не подала, надіслала заяву про розгляд спраив за її відсутності та вказала, що визнає позов, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого заперечень від позивача не надходило. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та вказала, що при вирішенні позову покладається на розсуд суду. Суд з`ясувавши позицію представника позивача, відповідача та представника третьої особи, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] , [INFO] , відповідно до повторногосвідоцтва про народження серія [NUMBER] є батьком та матір`ю неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] . Однак відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, так як вихованням та утриманням неповнолітньої дитини не займається, не проживає та не спілкується з нею, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створює належні умови для розвитку її природних здібностей, не готує її до самостійного життя та праці, що доводиться актом від 31.10.2023 року комісії виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, довідкою про склад сім`ї від 31.10.2023 року за №09-08/1898, виданої відділом « Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ; актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного 03 листопада 2023 року депутатом Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Юлією Бойко в присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] ; письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , характеристикою класного керівника ОЗ « Хорольська гімназія» Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Лариси Дмитренко. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст.164 ч. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до абз.2 п.16 вищевказаної постановивбачається, що, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18, слідує що суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав). Суд враховує, що позиція вищевказаного висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітетіХорольської міської ради Лубенського району Полтавської області носить рекомендаційний характер і не є обов`язковою для суду, тому суд при ухваленні рішення не погоджується з позицією, викладеною у висновку, так як цього цього вимагають інтереси дитини. Суд вважає, що в матеріалах справі достатньо доказів того, що відповідач [PERSON] неналежно виконує батьківські обов`язки відносно своєї дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що погано впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною. У вищевказаному висновку комісії вказано, що відповідач черезвведення військового стану в Україні на весні 2023 року виїхала за крордон із дитиною, але влітку 2023 року дитина повернулася за власним бажанням до батька, відповідач продовжує проживати за кордоном та не планує повертатися до України. Всупереч цьому у висновку вказано про непідтвердження , того, що мати свідомо та навмисно не турбується про дитину, про її стан здоров`я та навчання, ігнорує потреби дитини. За таких обставин справи, коли судом встановлено, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини, враховуючи визнання відповідачем позову, у суду є всі передбачені законом підстави для позбавлення її батьківських прав, що на думку суду відповідає інтересам дитини та не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє відповідача, на спілкування з донькою і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного і

Outcome: approved