Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 25 вересня 2013 року, зареєстрованого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2481. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільна донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. За останні роки перебування у шлюбі відносини між сторонами погіршилось. Спільне життя між ними не складалось через постійні приниження, словесні образами, застосування фізичного насильства до позивачки, подружні зради чоловіка, розбіжності у життєвих поглядах та позиціях, порушення принципу рівності подружжя. Наведене призвело до втрати взаємної поваги, терпіння, неприязних відносин, будь-якої взаємної підтримки та допомоги, що виключає можливість побудови нормальних сімейних відносин. Спільного господарства сторони не ведуть. Спору щодо утримання та виховання дитини немає. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечить її та дитини інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява, в якій позов підтримала, просила суд такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за її відсутності. Окрім цього, до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої, вважає, що дії відповідача, зокрема, наведення у відзиві на позовну заяву інформації про стан її здоров`я, лікування, діагноз, надання копії екіприз-виписки, містять ознаки кримінального правопорушення. Заперечила твердження відповідача щодо наявності у неї психічного захворювання чи розладу, а також опіку чоловіком їх доньки протягом часу та активну участь у вихованні дитини. Зазначила, що відносно відповідача [PERSON] неодноразово складались протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 173-2 КУпАП щодо вчинення домашнього насильства, зокрема щодо нанесення тілесних ушкоджень, словесних образ, приниження, погроз, нецензурної лайки, вчинені в стані алкогольного сп`яніння, що викликало побоювання за її та дитини безпеку, що фактично стало підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Наведене свідчить про систематичні та свідомі дії відповідача щодо руйнування сім`ї. Невизнання відповідачем місця проживання дитини, участь батьків у вихованні та утримання дитини не стосуються предмета спору і не є предметом дослідження в межах цієї справи. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав з підстав, що у такому викладені а також у відповіді на відзив (а.с. 76-86). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 33-35). Підтримав клопотання представника про надання строку для примирення тривалістю три місяці. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявив клопотання про надання сторонам строку для примирення тривалістю три місці, оскільки на думку відповідача, сім`ю можливо зберегти, враховуючи наявність у сторін малолітньої дитини, а також необхідності проходження позивачкою курсу лікування, в чому відповідач має намір їй допомагати. Зазначив, що справи про адміністративні правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, судами закриті у зв`язку з відсутністю в діях відповідача складу адміністративного правопорушення. Окрім цього, до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що відповідач бажає врятувати сім`ю та виховувати дитину разом із дружиною. Вчинки останньої і загалом сімейну ситуацію пов`язує зі станом здоров`я дружини. Окрім цього заперечив щодо залишення дитини на утриманні та вихованні із [PERSON] , якщо суд ухвалить рішення про розірвання шлюбу. Окрім сплати аліментів дружині, відповідач продовжує як і раніше утримувати доньку матеріально та брати активну участь у її вихованні. В судове засідання від 15.01.2024 не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши думку учасників розгляду, які з`явились в судове засідання, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положень\~\~ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25 вересня 2013 року, зареєстрували такий у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2481. В шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] . Сторони не ведуть спільного господарства. Примирення між сторонами за час судового розгляду, тобто з 01.11.2023, не відбулось. Окрім цього встановлено, що між сторонами систематично виникають конфлікти, результатом яких були виклики поліції та складання відповідних матеріалів. Незважаючи на те, що справи про адміністративні правопорушення закриті, судами встановлено наявність між сторонами тривалого конфлікту. Судом відмовлено у задоволенні клопотання про надання сторонам строку для примирення, беручи до уваги наявність між сторонами тривалого конфлікту, звернення позивача [PERSON] до відділу поліції з приводу вчинення [PERSON] щодо неї кримінального правопорушення. Враховуючи усе вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача [PERSON] , яка наполягає на задоволенні позову, у зв`язку з чим шлюб необхідно розірвати. У задоволенні клопотання позивачки про постановлення окремої ухвали щодо відповідача судом відмовлено та зазначено, що позивачка має право звернутися до відповідного правоохоронного органу, у разі, якщо вважає, що відповідачем вчинено щодо неї правопорушення. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved