Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову [PERSON] вказував, що на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] ) розташований житловий будинок, побудований батьком позивача в 1960 році, що підтверджується копією книги для реєстрації місця проживання за вказаною адресою, оскільки відповідно до запису в ній за 1970 рік він зазначений як домовласник. На підставі рішення народного суду другої дільниці Харківського району Харківської області від 16 вересня 1957 року № 2-674 було визнано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] ) . Спадкоємцем на відкриту спадщину після смерті батька є позивач, який фактично вступив в управління спадковим майном. Саме тому з метою оформлення своїх спадкових прав позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Люботинська міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі її представника за наявними у справі документами та відповідно до вимог чинного законодавства. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Спірним є житловий будинок, житловою площею 27,9 кв.м., загальною площею 53,9 кв.м. із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ) право власності на який згідно із довідкою КП «Люботинське АПБ» № 137/01-32 від 04 вересня 2023 року не зареєстровано. Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого Люботинським БТІ на замовлення [PERSON] станом на 28 вересня 2023 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] ) були побудовані в 1960 році: житловий будинок літ. «А-1», прибудова літ «А1-1» , надвірні будівлі та споруди побудовані в період з 1960 по 1991 рік. Актом про завершення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 21 березня 1966 року, затвердженим рішенням виконкому Люботинської міської ради депутатів трудящихся № 10 від 06 квітня 1966 року, підтверджується факт будівництва [PERSON] на земельній ділянці [ADDRESS] житлового будинку в період з травня 1958 року по листопада 1960 року. Станом на 1966 рік питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Таким чином, з моменту завершення будівництва житлового будинку [PERSON] набув статусу власника житлового будинку та вона набула право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] ) був збудований та набутий [PERSON] одноособово. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть смерть [NUMBER] від 24 квітня 1979 року, виданим Люботинським міським відділом ЗАГС Харківської області. Враховуючи, що [PERSON] помер [INFO] , тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв`язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ) після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] . Згідно із повідомленням Харківського обласного державного нотаріального архіву Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції № 2794/01-21 від 28 листопада 2023 року за наявними в архіві даними, згідно із записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ за 1994-1995 роки Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину після спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцем на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є його син - [PERSON] , що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги в рівних частках є діти, той з подружжя котрий залишився, що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем, вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Дружина [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , на час смерті чоловіка вона тяжко хворіла та не вступила в управління спадковим майном. Факт родинних відносин позивача [PERSON] та померлого його батька [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження, яке було видане Люботинським міським бюро ЗАГС 11 липня 1949 року. Водночас до позовної заяви позивачем додано акт органу самоорганізації населення № 7 від 14 жовтня 2023 року, згідно якого [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] ) з 18 січня 1957 року і до теперішнього часу, доглядав за хворими батьками, після їх смерті залишився проживати в будинку разом з родиною, самостійно здійснює догляд за будинком, проводить ремонтні роботи, сплачує всі необхідні платежі, обробляє земельну ділянку. Враховуючи ту обставину, що після смерті [PERSON] його син залишився проживати в спірному житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] тобто за місцем відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що спадщину у виді житлового будинку за вказаною адресою після смерті [PERSON] в управління та володіння прийняв син [PERSON] . А тому суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після батька [PERSON] . Тому суд задовольняє позов повністю і визнає за позивачем право власності на вказаний житловий будинок в поряду спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved