Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

в листопаді 2023 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на свою користь заборгованість за кредитним договором № 24271-12/2021 від 28 грудня 2021 року в загальній сумі 19550 гривень 00 копійок, яка складається з: 6800 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12750 гривень сума заборгованості за відсотками. Свої вимоги обґрунтував тим, що 28 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Інвеструм" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 24271-12/2021 про надання кредиту на суму 6800 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно Договору. Строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. Відповідно до п. 1.3, 1.4, 1.6 Договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % (процентів) на добу. Для клієнта якому товариство вперше надає кредит діє акційний період і нарахування процентів за цей період за ставкою 0,5 % на добу за умови повного повернення кредиту протягом 30 днів. Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки. ТОВ "Фінансова Компанія "Інвеструм" свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. 13 січня 2023 року між ТОВ "Фінансова Компанія "Інвеструм" та позивачем було укладено договір факторингу № 13012023, у відповідності до умов якого, ТОВ "Фінансова Компанія "Інвеструм" відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ "Фінансова Компанія "Інвеструм", а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки за кредитним договором № 24271-12/2021 від 28 грудня 2021 року. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 19550 гривень, з яких: 6800 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 12750 гривень сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13.01.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу розглядати у спрощеному позовному провадженні (а.с.44). Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з`явився. В позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення судом (а.с. 4 зв.). Відповідачу [PERSON] про день, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом установлено, що 28 грудня 2021 року між ТОВ "Фінансова Компанія "Інвеструм" та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 24271-12/2021, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 6800,00 гривень. Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, згідно якого відповідач отримав кредит. Відповідно до п. 1.3, 1.4, 1.6 Договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % (процентів) на добу. Для клієнта якому товариство вперше надає кредит діє акційний період і нарахування процентів за цей період за ставкою 0,5 % на добу за умови повного повернення кредиту протягом 30 днів. Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки (а.с.9). 13 січня 2023 року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу № 13012023, за умовами якого ТОВ "ФК "Інвеструм" відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ "ФК "Інвеструм", а позивач набуває право вимоги грошових коштів від відповідача за кредитним договором № 24271-12/2021 (а.с. 17-21). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] про повернення заборгованості за кредитним договором № 24271-12/2021 від 28 грудня 2021 року у загальній сумі 19550,00 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 6800,00 гривень; заборгованість за відсотками - 12750,00 гривень (а.с. 21). Відповідно до ч.1 ст.1077, 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнтів) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договору-заяви розроблені банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики. Ч.1 ст.1048 УК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем анкети-заяви позичальника, додатками до якої є Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи та Таблиця обчислення вартості кредиту. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію", згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно із ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За нормою ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на те, що відповідач, який був належним чином повідомленим про розгляд справи, відзиву не надав, зазначені у позовній заяві обставини не спростував та не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заперечень проти позовних вимог, суд на підставі доказів, що є в матеріалах справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач порушив договірні зобов`язання, а тому з нього належить стягнути заборгованість за кредитним договором. Судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 2684,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в силу ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved