Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що з 06.10.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню доньку. Також позивач зазначив, що спільне життя з відповідачкою в подальшому не склалось через протилежні погляди на сімейне життя, постійні сварки та непорозуміння. Наміри зберегти сім`ю призвели лише до погіршення стосунків. З 2022 року шлюбні відносини між ними було припинено, спільне господарство не ведеться, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Примирення неможливо. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив розірвати шлюб з відповідачкою. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.10.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Протокольними ухвалами Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.11.2023 року та 22.01.2024 року було відмовлено в задоволенні клопотань відповідачки про зупинення провадження по справі. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача зазначив про підтримання позивачем заявленого позову та, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив задовольнити позовні вимоги, розірвавши шлюб між сторонами. \~ \~ \~ \~Позивач в наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позов, заперечуючи проти зупинення провадження по справі. \~ \~ \~ \~Відповідачка в призначене на 22.01.2024 року судове засідання не з`явилась. В наданому клопотанні просила провести судове засідання за її відсутності та зупинити провадження по справі, в зв`язку із перебуванням позивача у складі ЗСУ. \~ \~ \~ \~Суд враховує, що до основних засад судочинства згідно ч.3 ст.2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін. Приписи п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України мають на меті захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи. Провадження у справі підлягає зупиненню лише в разі наявності обставин, які перешкоджають її розгляду. З матеріалів справи вбачається, що останню було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та їх явка судом обов`язковою не визнавалась. Позивач скористався своїм правом на участь у розгляді справи через уповноваженого представника адвоката Бочкарь Р.В., який приймав участь в судових засіданнях. Позивачем особисто було подано заяву про розгляд справи без його участі, згідно якої він також заперечував щодо зупинення провадження по справі, посилаючись на те, що це суперечить його правам та інтересам. За таких обставин, інститут зупинення провадження у справі не може бути застосований у цій справі на шкоду інтересам позивача, меті цього інституту та принципам цивільного судочинства. З вказаних підстав протокольною ухвалою суду від 09.11.2023 року було відмовлено в задоволенні клопотання відповідачки про зупинення провадження по справі в зв`язку із перебуванням позивача у складі ЗСУ, про що останній повідомлялось під час її участі в судовому засіданні 20.12.2023 року. Проте, в наступне судове засідання, призначене на 22.01.2024 року відповідачка не з`явилась, знов заявивши клопотання про зупинення провадження по справі, в задоволенні якого протокольною ухвалою суду від 22.01.2024 року повторно було відмовлено з зазначених вище підстав. З урахуванням наведеного, а також враховуючи, що відповідачкою в поданому клопотанні не було наведено конкретних обставин та не надано доказів, які б свідчили про неможливість її явки в судове засідання з поважних підстав, у встановлені в ухвалі про відкриття провадження строки відзиву на позов не надано, суд у відповідності до ч.3 ст.223 ЦПК України визнав за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності відповідачки, за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 жовтня 2012 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №611. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст.24 СК України закріплено, що\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~Як зазначив в своєму позові позивач та не спростовано відповідачкою, в 2022 році сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Позивач намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачкою не має та наполягає на розірвання шлюбу. З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Враховуючи положення ст.113 СК України та відсутність відповідних заяв відповідачки, після його розірвання прізвище останньої слід залишити Накалюжна. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, суд враховує, що в позовній заяві та наданій в подальшому заяву про розгляд справи за його відсутності, позивач просив не стягувати судові витрати з відповідачки. З урахуванням цього, понесені позивачем по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покладаються на останнього. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved