Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

29 вересня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтуванням позову вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька позивач звернулася до приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукової Н.А. для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа, що підтверджував право померлого на спадкове майно. Для захисту своїх особистих майнових прав та спадкових прав після смерті батька на спірне нерухоме майно, [PERSON] змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 06 жовтня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07 грудня 2023 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] , будучи повідомленою про час та місце розгляду справи не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукова Н.А. у судове засідання також не з`явилася, подавши раніше до суду заяву про розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Ухвалою суду від 18 січня 2024 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами загального позовного провадження. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 квітня 2019 року, виданим Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.8). Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 17 червня 1997 року Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, у [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 06 серпня 2021 року, [PERSON] 06 серпня 2021 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та внаслідок реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.6). Указані вище обставини у сукупності свідчать про належність позивача [PERSON] до кола спадкоємців першої черги за законом відповідно до положень статті 1261 ЦК України. Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 та частина перша статті 1273 ЦК України). Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до довідки Галицинівської сільської ради від 13 червня 2019 року №838-02-42 про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] з 22 травня 2007 року по день видачі довідки зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Зі змісту спадкової справи №50/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 17 серпня 2019 року до приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукової Н.А. надійшла заява від [PERSON] , яка, будучи матір`ю померлого та відповідно до статті 1261 ЦК України належить до спадкоємців першої черги за законом, повідомила про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті її сина [PERSON] . Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14 вересня 2019 року №57556219, на підставі поданої [PERSON] заяви, приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Реуковою Н.А. зареєстровано спадкову справу №50/2019. Крім того за матеріалами спадкової справи вбачається, що 14 вересня 2019 року до приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукової Н.А. надійшла заява від [PERSON] , як дочки померлого [PERSON] про прийняття спадщини, у якій остання вказуючи, що крім неї наявний ще один спадкоємець за законом, просила вирішити питання про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частину спадкового майна. Отже, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] , який помер [INFO] , першої черги за законом, які в силу статей 1261, 1268, 1269 ЦК України, прийняли усю спадщину після його смерті. До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частини першої статті 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Зі змісту договору купівлі-продажу жилого будинку від 09 жовтня 2006 року №2-828, посвідченого державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області, вбачається, що [PERSON] на підставі цивільно-правової угоди набув у власність за цим договором право на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] з господарськими будівлями та прибудовами. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26 січня 2007 року №13357716, виданого комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», на підставі договору купівлі-продажу від 09 жовтня 2006 року здійснено реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Відомості про реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок за [PERSON] підтверджуються також і долученою до позовної заяви інформаційною довідкою від 22 вересня 2023 року №12073982073, з якою вбачається, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] на праві власності належить померлому [PERSON] , та право на який він набув на підставі договору купівлі-продажу від 09 жовтня 2006 року, посвідченого Жовтневою державною нотаріальною конторою. За викладеного вбачається і належність померлому [PERSON] житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] з господарськими будівлями та прибудовами до нього, який він набув у власність на незаборонених підстав та у спосіб передбачений законодавством. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» утворено Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Таким чином, місцем знаходження нерухомого майна на даний час є територія с. Галицинове Миколаївського району Миколаївської області. У свою чергу, постановою приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукової Н.А. від 16 січня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, яке вона як спадкоємець померлого [PERSON] має право отримати у спадщину, з огляду на те, що нею не надано оригінал правовстановлюючого документа, що підтверджував право померлого на спадкове майно, в томі числі й спірний житловий будинок (а.с.10). З огляду на те, що нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок з тих підстав, що документи подані для вчинення нотаріальної дії не відповідають вимогам, встановленим Законом, що у свою чергу відповідає положенням пункту 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, яким визначено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, позивач, з метою захисту свого права звернулася до суду з відповідним позовом та її право підлягає захисту, виходячи з наступного. Положення частини першої статті 392 ЦК України, передбачають право власника майна пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За усталеною судовою практикою, яка спирається, серед іншого, на положення Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено, що померлий [PERSON] набув право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , а нотаріусом 16 січня 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цей житловий будинок у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано належним чином оформлений правовстановлюючий документ. У судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, відповідно до статті 1261 ЦК України, яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не змогла з поважних причин. Відповідно до норм частини п`ятої статті 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Оскільки у судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька, який спадщину прийняв, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг з поважних причин, враховуючи, що за змістом положень статі 1267 ЦК України частки спадкоємців є рівними, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту,передбачених статтею 16 ЦК України. Згідно частини дев`ятої статті 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача [PERSON] .

Outcome: approved