Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

У травні 2023 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачки [PERSON] , в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просила визнати за нею 1/2 частину грошових коштів розміщених на рахунках у ПАТ «Державний ощадний банк», ПАТ «Правекс банк», АТ КБ «Приватбанк»; зобов`язати нотаріуса видати їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину грошових коштів, що знаходяться на рахунках в банках; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти з відповідними відсотками, компенсаціями та нарахуваннями, що знаходяться на рахунку в іноземній валюті відкритому в АТ «Правексбанк», яке видане приватним нотаріусом та зареєстроване в реєстрі за №1096т на ім`я [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму коштів, отриманих [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , 15.05.2019 приватним нотаріусом заведено спадкову справу щодо майна померлого. 12.07.2019 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Рішенням суду від 12.10.2020 року встановлено факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнано спільною сумісною власністю подружжя грошові кошти розміщені на рахунках ПАТ «Державний ощадний банк», ПАТ «Правекс банк», АТ КБ «Приватбанк». Тому позивачка вважає, що має право на визнання за нею у порядку спадкування прав власності на 1/2 частину грошових коштів, розміщених на рахунках у вищезазначених банках. Ухвалою судді 04.05.2023 року забезпечено позов шляхом заборони банківським установам вчиняти будь-які дії щодо 1/2 частини грошових коштів, які розміщені на їх рахунках та стосуються предмета спору. Ухвалою судді від 30.05.2023 року прийнято позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження, призначено у справі підготовче судове засідання. 16.06.2023 року на адресу суду надішли пояснення представника третьої особи АТ «Ощадбанк» - Дем`янова І.Ю., в яких зазначено наступне. 08.04.2019 року між [PERSON] та банком укладено Договір №19447599511 на вклад «Мій пенсійний депозит». Станом на теперішній час на рахунку № [NUMBER] зберігаються кошти депозиту у сумі 41024,23 грн., на рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) зберігаються нараховані відсотки у сумі 621,04 грн. Заповідальні розпорядження [PERSON] щодо грошових коштів, що знаходяться на рахунках відсутні. Банк не є учасникам спадкових правовідносин, не є суб`єктом, який оспорює чи не визнає спадкові права. Рішенням суду від 12.10.2020 року не визначено позивачку як спадкоємицю [PERSON] , а також не визначено частку спадкового майна, яке повинно належати [PERSON] після смерті [PERSON] . Отже, позивачка є спадкоємицею четвертої черги, та не відноситься до переліку осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Право позивачки на 1/2 частину грошових кошів, які знаходяться на рахунку, відповідачкою не оспорюються. Позивачкою не доведено, що відповідачка ставить під сумнів наявність у неї права власності на грошові кошти. У зв`язку із чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню. 21.06.2023 року приватним нотаріусом Щур Н.Р. подано до суду відзив, у якому зазначено, що [PERSON] є спадкоємицею четвертої черги, рішенням суду від 12.10.2020 року не визначено частку спадкового майна, яка повинна належати [PERSON] після смерті [PERSON] нотаріус також зазначила, що позивачка може звернутись до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на частку у праві власності в спільній сумісній власності подружжя на грошові кошти, що знаходяться на рахунках у АТ «Державний ощадний банк України» та АТ КБ «Приватбанк». 12.0.2023 року представником третьої особи АТ КБ «Приватбанк» - Яндульським Д.В. подано до суду пояснення, в яких зазначив, що позивачкою пропущено строк звернення до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 28.07.2023 року ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 25.09.2023 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи №13/2019 до майна померлого [PERSON] 16.10.2023 року ухвалою суду витребувано в АТ «Правекс Банк» інформацію стосовно грошових коштів на рахунку [NUMBER] . 18.12.2023 року ухвалою суду закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явились. Представниця позивачки подала клопотання про розгляд справи без її участі. Інші учасники клопотань, заяв не направили, причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вивчивши, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 15 травня 2019 року приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Щур Н.Р. заведено спадкову справу щодо майна померлого [PERSON] за заявою його дочки [PERSON] 12.07.2019 року позивачка [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Щур Н.Р. із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12.10.2020 року у справі №372/2262/19 встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] до [PERSON] , починаючи з березня 1999 року по 04 травня 2019 року; визнано спільною сумісною власністю подружжя, яке проживало без реєстрації шлюбу, [PERSON] та [PERSON] грошові кошти, які розміщені на рахунках: ПАТ «Державний ощадний банк», договір №19447599511 від 08.04.2019 року, ПАТ «Правекс банк», договір №700464837 від 2101.2019, АТ КБ «Приватбанк», договір №SAMDNWFD007224793401 від 25.02.2019. 27 квітня 2023 року громадянка України [PERSON] (дочка померлого [PERSON] ) отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частку у праві власності на грошові кошти з відповідними відсотками, компенсаціями та нарахуваннями, що знаходяться на рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк» 25 лютого 2019 року за договором №SAMDNWFD007224793401. Крім того, 27.04.2023 року [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на інші грошові кошти, які розташовані на інших рахунках в АТ КБ «Приватбанк», рішення суду їх не охоплюють. 27 квітня 2023 року громадянка України [PERSON] (дочка померлого [PERSON] ) отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частку у праві власності на грошові кошти з відповідними відсотками, компенсаціями та нарахуваннями, що знаходяться у ТВБВ №10026/53 Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «державний ощадний банк України» згідно договору №19447599511. Крім того, 27.04.2023 року [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на інші грошові кошти, які розташовані на інших рахунках в АТ «Державний ощадний банк України» та належали померлому [PERSON] , рішення суду їх не охоплюють. 27.04.2023 громадянка України [PERSON] (дочка померлого [PERSON] ) отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти з відповідними відсотками, компенсаціями та нарахуваннями, що знаходяться на рахунку № [NUMBER] в іноземній валюті, відкритому а АТ «Правекс банк». Вказане підтверджується копією спадковою справи №13/2019. Як вбачається із листа АТ «Правекс банк» №2568/06-БТ від 15.06.2023 року, кошти за договором №700464837 від 21.01.2019 року знаходяться на рахунку № [NUMBER] , що належить [PERSON] . Як вже зазначалось вище, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12.10.2020 року окрім іншого, визнано спільною сумісною власністю подружжя, яке проживало без реєстрації шлюбу, [PERSON] та [PERSON] грошові кошти, які розміщені на рахунках: ПАТ «Державний ощадний банк», договір №19447599511 від 08.04.2019 року, ПАТ «Правекс банк», договір №700464837 від 2101.2019, АТ КБ «Приватбанк», договір №SAMDNWFD007224793401 від 25.02.2019. Рішення набрало законної сили 30.11.2020 року. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти з відповідними відсотками, компенсаціями та нарахуваннями, що знаходяться на рахунку № [NUMBER] в іноземній валюті, відкритому в Акціонерному товаристві «Правекс Банк», яке видано приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Надією Романівною 27 квітня 2023 року та зареєстровано в реєстрі за №1096т на ім`я [PERSON] , оскільки 1/2 частина вказаних коштів по праву належить позивачці [PERSON] на підставі рішення суду від 12.10.2020 року та є часткою у спільному майні подружжя. Що стосується вимоги щодо зобов`язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом, слід роз`яснити наступне. Відповідно до частини першої статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. У постанові Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 754/16825/15-ц (провадження № 61-3156св18) викладено висновок, що суд не може зобов`язати нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат». У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 161/9939/17 (провадження № 61-40053св18) Верховний Суд зазначив, що суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта. Щодо позовних вимог про визнання за позивачкою 1/2 частини грошових коштів розміщених на рахунках у ПАТ «Державний ощадний банк», ПАТ «Правекс банк», АТ КБ «Приватбанк», суд зазначає наступне. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено ст. 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими. Право власності [PERSON] на 1/2 частину грошових коштів, які розміщені на рахунках: ПАТ «Державний ощадний банк», договір №19447599511 від 08.04.2019 року, ПАТ «Правекс банк», договір №700464837 від 2101.2019, АТ КБ «Приватбанк», договір №SAMDNWFD007224793401 від 25.02.2019, ніким не оспорюються. Свідченням того, що нотаріусом не ставиться під сумнів право позивачки на частину грошових коштів на рахунках в ПАТ «Державний ощадний банк» та АТ КБ «Приватбанк», як часток в спільному майні подружжя, є видача нотаріусом свідоцтв про право спадкування за законом на частину цих грошових коштів на ім`я відповідачки [PERSON] , як єдиної спадкоємиці першої черги. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а тому доказування має бути спрямоване на з`ясування фактів, якими обґрунтовувалися заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи, та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства не вбачається, що на момент звернення до суду право позивачки на частину грошових коштів порушено, не визнано або оспорюється відповідачкою. Також, позивачкою не вказано, чим саме відповідачка порушує її права. Тому слід дійти до висновку про те, що відсутнє порушення прав та інтересів позивачки, нею не подані належні та допустимі докази, що містять відомості щодо предмета доказування і за таких умов заявлений позов в цій частині не підлягає задоволенню. Суд не вбачає перепон для звернення позивачки до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявами про видачу свідоцтв про право власності в спільному майні подружжя з метою отримання частини грошових коштів в АТ КБ «Приватбанк та ПАТ «Державний ощадний банк» в позасудовому порядку. За встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial