Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

15.11.2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позову посилається на те, що з вона з 14.09.2018 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Разом із донькою проживає окремо від чоловіка, дитина знаходиться на її повному утриманні. Відповідач будь-якої участі у вихованні дитини не бере, ухиляється від утримання доньки. Ухвалою суду від 07 грудня 2023 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, якою просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 15 січня 2019 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного теріторіального управління юстиції в Хмельницькій області, актовий запис № 16. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексуУкраїни батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексуУкраїни у разі відсутності домовленості між батьками про способи виконання обов`язку з утримання неповнолітньої дитини тим із батьків, хто проживає окремо, інший, з ким проживає така дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на її утримання. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. З огляду на те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, здоровим та працездатним, проходить службу в ЗСУ та отримує постійний дохід, позов визнав повністю, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору у даній категорії справ.

Outcome: approved