Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

12 грудня 2023 року, в порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, з Миколаївського районного суду Миколаївської області до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 12 серпня 2008 року виконавчим комітетом Підлубівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, актовий запис № 5. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що між нею та відповідачем постійно існують непорозуміння та сімейні протиріччя, відповідач зловживає спиртними напоями, вони мешкають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, їх шлюб існує лише формально, а також, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і це суперечить її інтересам, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання залишити їй прізвище [PERSON] , на яке вона змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати понесені за сплату судового збору. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій крім того, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 серпня 2008 року виконавчим комітетом Підлубівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, актовий запис № 5. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.\~6-7). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися, мешкають окремо, сімейних відносин не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної поваги і любові, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 536 грн. 80 коп. (50% суми сплаченого судового збору), решту якого слід стягнути з відповідача на користь останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved