Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 06.04.2021 року між [PERSON] та акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» був укладений кредитний договір № 3/3845614, відповідно до п. 1.1 якого банк надав, а позичальник отримав кредитні кошти в сумі 40007 грн. 28 коп. строком на 72 місяці з 06.04.2021 року по 05.04.2024 рік. Відповідно до п.1.4. кредитного договору встановлено, що всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно кредитного договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умовах страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною кредитного договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.ua. Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором № 3/3845614 від 06.04.2021 року належним чином, що підтверджується випискою за позичковим рахунком позичальника. Відповідач наразі порушує умови п. 1.1 та п. 2.2 кредитного договору не здійснює повернення кредиту згідно графіку платежів по кредиту. 05.08.2021 року між банком та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021. Згідно Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 05.08.2021 року, 12.10.2021 року відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 3/3845614 від 06.04.2021 року, що був укладений між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] . Відповідно до Договору відступлення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до [PERSON] за кредитним договором. Загальна заборгованість відповідача за кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по кредитному договору № 3/3845614 від 06.04.2021 року становить 78170 грн. 25 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 38021 грн. 66 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом 1475 грн. 43 коп. (станом на 12.10.2021 року); заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 5010 грн. 87 коп. (станом на 12.10.2021 року); заборгованості за процентами за користування кредитом 8657 грн. 79 коп. (станом на 07.11.2023 року, яка нарахована позивачем за період з 13.10.2021 року по 07.11.2023 рік (включно); заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 25004 грн. 50 коп. (станом на 07.11.2023 року, яка нарахована позивачем за період з 13.10.2021 року по 07.11.2023 рік (включно). Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за комплексним договором № 3/3845614 від 06.04.2021 року в розмірі 78170 грн. 25 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 38021 грн. 66 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом 1475 грн. 43 коп. (станом на 12.10.2021 року); заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 5010 грн. 87 коп. (станом на 12.10.2021 року); заборгованості за процентами за користування кредитом 8657 грн. 79 коп. (станом на 07.11.2023 року, яка нарахована позивачем за період з 13.10.2021 року по 07.11.2023 рік (включно); заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 25004 грн. 50 коп. (станом на 07.11.2023 року, яка нарахована позивачем за період з 13.10.2021 року по 07.11.2023 рік (включно), а також судові витрати в розмірі 2684 грн. Представник позивача Кононов І.К. у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин, не подав відзив на позов, а тому суд вважає можливим відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення). Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 24.01.2024 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 06.04.2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3/3845614 (надалі - Договір) на суму кредиту 40007 грн. 28 коп., строком на 36 місяців з 06.04.2021 року до 05.04.2024 року (п. 1.1 Договору). Пунктом 1.3.1 Договору передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою в розмірі 11% річних. Комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,5% у місяць від суми кредиту (п. 1.3.2 Договору). Відповідно до п. 1.4. Договору всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Кредитного договору, визначені в правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умовах страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною Кредитного договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.ua. Відповідно до п.2.2. Договору встановлено, що позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту. Відповідно до п.2.6. Договору встановлено, що банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також угодами про забезпечення, будь-якій третій особі повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною. Додатком 1 до комплексного договору № 3/3845614 від 06.04.2021 року визначено загальну вартість кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в тому числі графік платежів по кредиту, ануїтет). Згідно з розрахунком заборгованості перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» по кредиту наданому [PERSON] , за кредитним договором № 3/3845614 від 06.04.2021 року станом на 12.10.2021 року загальна сума боргу до стягнення 44507 грн. 96 коп. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 07.11.2023 року за кредитним договором № 3/3845614 від 06.04.2021 року за період з 13.10.2021 року по 07.11.2023 року (включно) нараховано процентів 8657 грн. 79 коп. та комісії 25004 грн. 50 коп. 05.08.2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» укладений Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021 (надалі Договір відступлення прав вимоги). Згідно Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 05.08.2021 року, 12.10.2021 року відбулося відступлення прав вимоги за Договором № 3/3845614 від 06.04.2021 року, що був укладений між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] (№ 60). 21.10.2021 року за відповідачу було направлено повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитним договором № 3/6845614 від 06.04.2021 року станом на 12.10.2021 року. Крім того, 07.11.2023 року відповідачу було направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії за кредитним договором № 3/6845614 від 06.04.2021 року. Проте і повідомлення від 21.10.2021 року, і вимога від 07.11.2023 року відповідачем проігноровані. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Ч.\~1\~та 2\~ст.\~1054\~ЦК України\~передбачено,\~що за\~кредитним договором\~банк або\~інша фінансова\~установа (кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~16\~закону України\~«Про споживче\~кредитування» у\~разі затримання\~споживачем сплати\~частини споживчого\~кредиту та/або\~процентів щонайменше\~на один\~календарний місяць\~кредитодавець має\~право вимагати\~повернення споживчого\~кредиту,\~строк виплати\~якого ще\~не настав,\~в повному\~обсязі,\~якщо таке\~право передбачене\~договором про\~споживчий кредит. Кредитодавець\~зобов`язаний у\~письмовій формі\~повідомити споживача\~про таку\~затримку із\~зазначенням дій,\~необхідних для\~усунення порушення,\~та строку,\~протягом якого\~вони мають\~бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Частиною 1\~ст.512ЦК України\~визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в сумі, визначеній кредитним договором, що підтверджується виписками по рахунку. Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства України, на підставі ст. ст. 512, 514, 516, 526, 626, 628-629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 16.04.2021 року в розмірі 48154 грн. 88 коп., яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту 38021 грн. 66 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом 1475 грн. 43 коп. (станом на 12.10.2021 року); заборгованості за процентами за користування кредитом 8657 грн. 79 коп. (станом на 07.11.2023 року, яка нарахована позивачем за період з 13.10.2021 року по 07.11.2023 рік (включно) є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту: заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 5010 грн. 87 коп. (станом на 12.10.2021 року); заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 25004 грн. 50 коп. (станом на 07.11.2023 року, яка нарахована позивачем за період з 13.10.2021 року по 07.11.2023 рік (включно). За загальним правилом, передбаченим ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами 2, 3 ст.215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. 10.06.2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультра активну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі «Правила про споживчий кредит»). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої ст. 11, частини п`ятої ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі №194/1387/19 (провадження №14-44цс21). Відповідно п.1.3.2 Кредитного договору № 3/3845614 від 06.04.2021 року сторонами встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,5 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Договору. Однак, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості, який визначено в Кредитному договорі № 3/3845614 від 06.04.2021 року, встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості. При цьому з тексту позовної заяви взагалі не випливає і зміст вказаної послуги, і обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Умови вищевказаного Кредитного договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Враховуючи те, що позичальнику встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку про те, що положення Кредитного договору № 3/3845614 від 06.04.2021 року, укладеного між АТ «КредіАгріколь Банк» та [PERSON] щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах визначених п.1.3.2 кредитного договору є нікчемними. Таким чином, з огляду на викладене, на підставі ст. ст. 203-204, 215, 228 ЦК України, ст. ст. 1, 8, 11, 12, 16 закону України «Про споживче кредитування», суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача комісії у розмірі 5010 грн. 87 коп. та простроченої комісії 25004 грн. 50 коп. необхідно відмовити. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Зважаючи на вищевикладене, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОПАНІЯ «БРАЙТ-К» задоволено на 61,6% (48154 грн 88 коп. х 100 : 78170 грн 25 коп.), а тому з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОПАНІЯ «БРАЙТ-К» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1653 грн 34 коп. (2684 грн 00 коп. х 61,6 %). На підставі ст.ст. 203-204, 215, 228, 512, 514, 516, 526, 626, 628-629, 638,1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 1, 8, 11, 12, 16 закону України «Про споживче кредитування»,

Outcome: partial