Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитними договорами від 17.11.2022 у розмірі 10407 грн.83 коп. та № 17601-12/2022 від 15.12.2022 у розмірі 27300 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 17601-12/2022. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п.п. 1.1 п.1 Кредитного договору Товаристо надає Клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 29.06.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 29062023, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останнє прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі боржників. Згідно із п. 1.1 Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань, інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно із п.1.2 Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29062023 від 29.06.2023 ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27300 грн. 00 грн., з яких: 7000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20300 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. 00 коп. - сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам Кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29.06.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Отже, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за Кредитним договором № 17601-12/2022 в розмірі 27300 грн. 00 коп., з яких: 7000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20300 грн. 00 коп.- сума заборгованості за відсотками. 17 листопада 2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 00-6026238. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.п.7.10 та п.8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1 п.1 Кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених Кредитним договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Кредитним договором. Відповідно до п.п. 2.2 п. 2 кредитного договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту Позичальника, емітовану банком України. Відповідно до п.п.7.2 Кредитного договору Позичальник підтверджує, що йому у чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ознайомлення з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті https://kachay.com.ua/. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 25.07.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 25072023, у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останнє прийняло належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі боржників. Згідно із п.п. 2.1 Договору факторингу Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують. Згідно із п.п. 2.2 Договору з дати відступлення Прав вимоги Клієнт перестає бути стороною за укладеними Кредитними договорами, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно Реєстру Боржників та набуває всіх прав за ним. Відповідно до Реєстру боржників від 25.07.2023 до Договору факторингу № 25072023 ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10407 грн. 83 грн., з яких: 3307 грн. 50 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7100 грн. 00 коп. - сума заборгованості за звичайними відсотками; 0 грн. 00 коп. - сума заборгованості за простроченими відсотками. Всупереч умовам Кредитного договору відповідач не виконав своє зобов`язання, оскільки після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за Кредитним договором № 00-6026238 в розмірі 10407 грн. 83 коп., з яких: -3307 грн. 50 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; -7100 грн. 33 коп.- сума заборгованості за звичайними відсотками; -0 грн. 00 коп. - сума заборгованості за простроченими відсотками. Отже, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за Кредитним договором № 17601-12/2022 в розмірі 27300 грн. 00 коп., з яких: 7000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20300 грн. 00 коп.- сума заборгованості за відсотками; та за Кредитним договором № 00-6026238 в розмірі 10407 грн. 83 коп., з яких: 3307 грн. 50 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7100 грн. 33 коп.- сума заборгованості за звичайними відсотками. Всього заборгованість за кредитними договорами становить - 37707 грн. 83 коп. Посилаючись на наведені обставини та положення ст. ст. 15, 16, 20, 205, 207, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 626, 628, 639, 641, 644 ЦК України, просить стягнути на свою користь із відповідача [PERSON] 37707 грн. 83 коп. заборгованості за кредитними договорами та понесені судові витрати в сумі 2684 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 06.12.2023 відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 56 - 57). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України відзиву до суду не подав, а тому суд ухвалює рішення на підставі доказів, наданих позивачем ( а. с. 64-66). Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За правилами ст.ст. 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись із позовом до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд має забезпечити сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що 15.12.2022 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 17601-12/2022, згідно підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. 00 коп. строком на 25 днів, тобто до 08.01.2023 року, та зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом згідно умов договору (а.с. 6-10). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W9368, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, Реквізити та підписи сторін (а.с 10). За змістом підпункту 1.3 пункту 1 Кредитного договору за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 361,35 (процентів) річних від суми кредиту з розрахунку 0,99% (процентів) на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Відповідно до п.п.1.8 п.1 Кредитного договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Товариства https://bananacredit.com.ua/. Згідно із п.п. 2.4. п. 2 Кредитного договору Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 29 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «ІНВЕСТРУМ» (Клієнт) укладено Договір факторингу № 29062023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні їй Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «ІНВЕСТРУМ» Права Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі боржників (а.с. 17 - 19). Відповідно до копії Акту прийому - передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29062023 від 29 червня 2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «ІНВЕСТРУМ» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) Реєстр боржників кількістю 5020 (а. с. 20). Згідно із витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29062023 від 29 .06.2023 сума заборгованості [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 17601-12/2022 становить 27300 грн.00 коп., з яких: 7000 грн. 00 коп.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 20300 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. 00 коп.- сума заборгованості за пенею (а.с. 21). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 17601-12/2022 від 15.12.2022 за період з 29.06.2023 по 31.10.2023 [PERSON] має заборгованість 27300 грн. 00 коп. з них: 7000 грн. 00 коп.- за основною сумою боргу та 20300 грн. 00 коп. за відсотками (а.с. 22). Всупереч умов кредитного договору, не зважаючи на повідомлення про відступлення прав вимог за договором про надання споживчого кредиту та/або фінансового кредиту від 29.06.2023 № 17601-12/2022-001, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Разом з тим, станом на день звернення до суду заборгованість за кредитним договором в частині повернення тіла кредиту відповідачем у добровільному порядку не сплачена. Визначаючись із позовною вимогою про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 20300 грн. 00 коп., суд виходить із наступного. Так, в обґрунтування позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості за відсотками в розмірі 20300 грн. 00 коп. за Кредитним договором №17601-12/2022 , позивач покликається на умови підпункту 2.3 пункту 2 Кредитного договору, за змістом яких обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Проте, підпунктом 2.3 пункту 2 Кредитного договору урегульовано дещо інші кредитно - договірні відносини між сторонами, а саме щодо нарахування процентів за стандартною процентною ставкою (2,5 % на добу) з першого дня користування кредитними коштами, у разі недотримання Клієнтом умов, установлених пунктом 1.4 цього Договору (процентна ставка 3,2 % на добу), проценти передбачені в пункті 4.1 продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами. Водночас, наведені вище умови Кредитного договору, на які посилається ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у позовній заяві, визначені у підпункті 2.4 пункту 2 Кредитного договору. Вирішуючи по суті позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками суд послуговується на правовий висновок, сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 (пункти 82-87, 91, 95-97, 104-106, 109, 110, 112-115, 122, 123), який зводиться до того, що надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні. Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Щодо можливості нарахування процентів поза межами стоку кредитування, то особи мають право вибору: використати існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на власний розсуд. Цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки. Приписи частин другої та третьої статті 6 і статті 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства та договором, зокрема ситуації, коли сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд і коли вони не вправі цього робити. У частині третій статті 6 ЦК України зазначено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Тобто частина третя статті 6 ЦК України не допускає встановлення договором умов, які не відповідають закону. У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини, виходячи з правової природи останніх. Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд. Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Повертаючись до обставин розглядуваної справи, суд відзначає, що умови Кредитного договору (підпункт 2.4 пункту 2), на яких ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ґрунтує свої вимоги зі сплати процентів, розташовані в розділі цього Договору, який регулює правомірну поведінку сторін («Порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за Договором»). При цьому вказаний Кредитний договір також містить окремий розділ, що регулює відповідальність позичальника («Відповідальність Сторін та порядок вирішення спорів»), який включає підпункт 4.3 пункту 4, за змістом якого у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2 цього Договору та/або в Додатку (ах) до цього Договору, проценти, передбачені в п.2.3 цього Договору, продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь - якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору. Як слідує з наданого позивачем розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 17601-12/2022 від 15.12.2022 відсотки за період поза межами строку кредитування, тобто з 29.06.2023 року по 31.10.2023 року нараховані саме як проценти за «користування кредитом», а не як міру відповідальності на підставі частини 2 статті 625 ЦК України. Крім того, суд звертає увагу на те, що в позовній заяві ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не посилається саме на положення частини 2 статті 625 ЦК України та не вказує на те, що наявна у відповідача заборгованість за відсотками кваліфікується саме як три проценти річних (чи інший їх розмір, встановлений договором) від простроченої суми грошового зобов`язання (тіла кредиту). З огляду на викладене суд вважає, що із [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за відсотками по Кредитному договору № 17601-12/2022 від 15.12.2022 в сумі 5250 грн. 00 коп. (7000 грн. х 3% х 25 дн.), нараховані саме як проценти за «користування кредитом» в межах строку кредитування, а не як міру відповідальності на підставі частини 2 статті 625 ЦК України. Крім того, судом встановлено, що 17.11.2022 між між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладено у електронній формі Договір про надання кредитної лінії № 00-6026238 з використанням одноразового ідентифікатора 8192F, згідно якого Товариство надало відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії. Сума кредитного ліміту складала 3307 грн. 50 коп., строк кредитування 120 (сто двадцять) днів, датою повернення кредиту визначене 17 березня 2023 року або достроково (п. п. 1.2, 1.3 Договору) (а.с. 27-30). За користування кредитом протягом вказаного періоду відповідач зобов`язався сплатити відсотки у сумі 8295 грн. 21 коп. відповідно до Графіку платежів, який є невід`ємною частиною вказаного договору (а.с. 30). Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку у сумі 3307 грн. 50 коп. на карту позичальника № [NUMBER] , емітовану банком України. Пунктом 4.2.6 Кредитного договору передбачене право Кредитодавця відступати право вимоги за Кредитом фінансовій установі або іншій компанії відповідно до синого законодавства України (а.с. 28). 17.11.2021 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, у якому зазначений розмір кредитного ліміту 3307 грн. 50 коп., строк кредитування - 120 днів, процентна ставка - 1,54 % в день перші 20 днів, - 2,20% в день з 21 дня по дату повернення. Інформація, вказана у паспорті споживчого кредитування, зберігає чинність до 07.12.2022 року (а.с. 31-32). За використання системи для дистанційного отримання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 157 грн. 50 коп. Позичальник доручає кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії з суми кредиту, що підлягає наданню позичальнику на платіжну картку в момент такого надання. Тобто на платіжну картку позичальника зараховується сума кредиту за вирахуванням зазначеної комісії, що становить 3150 грн. 00 коп. (п. 2.2 Договору). В Розділі 3 Договору сторони погодили порядок розрахунку процентів. Так, п.п.3.1. п. 3 Договору визначено, зокрема, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється за період з дати перерахування коштів кредиту з поточного рахунку кредитодавця на платіжну картку позичальника до дня повернення кредиту протягом дії кредитної лінії. У випадку не виконання зобов`язання по поверненню заборгованості у вказаний в п.1.3 Договору строк, проценти нараховуються і за період прострочення з моменту виникнення такої прострочки. Відповідно до п.4.3. договору позичальник зобов`язався, зокрема, повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором, а також дотримуватись строків виконання зобов`язань передбачених цим договором, в тому числі, але не виключно щодо повернення кредиту та сплати процентів, відповідно до умов цього договору. Кошти кредиту, одержані позичальником за договором, повертаються ним в повному обсязі у валюті кредиту не пізніше для повернення кредиту (включно) на поточний рахунок кредитодавця, зазначений у Розділі 8 Договору, шляхом ініціювання переказу коштів з будь-якої платіжної картки позичальника через POS- термінал в особистому кабінеті (п.п. 5.1. п.5 Договору). Підпунктом 6.1. пункту 6 Договору визначено, що у разі несвоєчасного виконання зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів за цим договором, позичальник несе відповідальність передбачену чинним законодавством України. В додатку № 1 до договору № 00-6026238 від 17.11.2022 сторонами погоджено графік платежів. який є невід`ємною частиною кредитного договору, заборгованість відповідача за вказаним договором мала бути сплачена 17.03.2023 на загальну суму 11602 грн. 71 коп., з яких: 3307 грн. 50 коп. - сума кредиту, 8295 грн. 21 коп. (а.с. 30). 25 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (Клієнт) укладено Договір факторингу № 25072023, у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні їй Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» Права Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі боржників (а.с. 34-36). За змістом п. п. 2.4 п. 2 Договору факторингу №25072023 від 25.07.2023 відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав належних Клієнту за укладеними Кредитними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у Дату відступлення Прав Вимоги (а.с. 35). Відповідно до копії акту прийому - передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу № 25072023 від 25 липня 2023 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) Реєстр боржників кількістю 4261 (а.с. 37). Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 25072023 від 25 .07.2023 сума заборгованості [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 00-6026238 становить 10407 грн. 83 коп., з яких: 3307 грн. 50 коп.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 7100 грн. 33 коп. - сума заборгованості за звичайними відсотками; 0 грн. 00 коп.- сума заборгованості простроченими відсотками (а.с. 38). Згідно детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-6026238 від 17.11.2022, підписаного директором ТОВ «Качай гроші» Т.В. Кринички, станом на 25.07.2023 [PERSON] має заборгованість 10407 грн. 83 коп. (а.с. 33). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-6026238 від 17.11.2022 за період з 25.07.2023 по 31.10.2023 [PERSON] має заборгованість у сумі 10407 грн. 83 коп., з них: 3307 грн. 50 коп. за основною сумою боргу та 7100 грн. 33 коп. за звичайними відсотками (а.с. 39). Відповідач свої зобов`язання за вищевказаним договором перед первісним кредитором не виконував належним чином, у результаті чого заборгованість перед ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» за Кредитним договором станом на 31.10.2023 склала 10407 грн. 83 коп., з яких: 3307 грн. 50 коп.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 7100 грн. 33 коп. -сума заборгованості за звичайними відсотками. З моменту отримання права вимоги нарахування штрафних санкцій відповідачу не здійснювалося. Виходячи із наведеного, та зважаючи на подані позивачем докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за Договором кредитної лінії № 00-6026238 від 17.11.2022 в сумі 10407 грн. 83 коп. Спірні правовідносин, які виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та Законом України «Про електронну комерцію», Законом України « Про електронні документи та електронний документообіг». Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Примірник договору, укладеного у вигляді електронного документа, та додатків до нього (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо договір за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта або за вибором клієнта направлений на електронну адресу клієнта чи направлений йому в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Договір, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини. У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Приписами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 ч.2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином, суд доходить висновку, що будь - який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Згідно з приписом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі безпосередньо досліджених доказів встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договорів факторингу є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] відповідно до умов Договору про надання фінансового кредиту № 17601-12/2022 від 15.12.2022 та Договору кредитної лінії № 00-6026238 від 17.11.2022, укладених відповідно між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» , ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] . За п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Всупереч умовам вищезазначених Кредитних договорів відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання з повернення тіла кредиту та сплати відсотків за їх користування. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача [PERSON] останній не здійснював жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по кредитним договорам. Виходячи із наведеного, та зважаючи на подані позивачем докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 17601-12/2022 від 15.12.2022 у сумі 12350 грн. 33 коп., з яких 7000 грн. 00 коп.- за основною сумою боргу та 5250 грн. 00 коп. - за відсотками; та за Договором кредитної лінії № 00-6026238 від 17.11.2022 заборгованість у сумі 10407 грн. 83 коп., з яких 3307 грн. 50 коп.- за основною сумою боргу та 7100 грн. 33 коп. - за відсотками. В іншій частині позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками слід відмовити, позаяк вони нараховані поза межами строку кредитування. За змістом ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із платіжною інструкцією № 49351 від 14.11.2023 року позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2684 грн.00 коп. (а.с. 53). Ціна позову становить 37707 грн. 83 коп. За наслідками розгляду справи судом стягнуто із відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 10307 грн. 50 коп. (заборгованість за основною сумою боргу) та 12350 грн. 33 коп. (заборгованість за відсотками), а разом - 22657 грн. 83 коп., що становить 59, 29 відсотка від ціни позову. Таким чином, із [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в сумі 1591 грн. 34 коп. (2684,00 грн. : 100 х 59,29), що становить 59,29 відсотка від сплаченого при поданні позову судового збору у сумі 2684 грн. 00 коп.

Outcome: partial