Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи про скасування наказу про звільнення. Вимоги позову мотивовано тим, що з лютого 2014 року по 14.08.2023 року [PERSON] працювала у Вінницькому обласному центрі медико-соціальної експертизи. Згідно з наказом № 82-к від 06.11.2018 року [PERSON] , лікаря-методиста Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи перевели на посаду лікаря-терапевта Вінницької міської МСЕК №1 (п.1), та призначили головою Вінницької міської МСЕК №1 (п.2). Головою міської МСЕК №1 [PERSON] працювала до 24.03.2023 року. 24.03.2023 року адміністрацією Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи видано наказ № 39/к/тр «Про дисциплінарно-організаційні питання щодо діяльності голови Вінницької міської МСЕК №1», яким [PERSON] було оголошено догану та «увільнено» з посади голови Вінницької міської МСЕК №1. Після звільнення [PERSON] з посади голови Вінницької міської МСЕК №1 жодного наказу про призначення її на посаду лікаря-терапевта не було видано, а тому за вказівкою старшого інспектора кадрів вона продовжувала ходити на роботу. В подальшому вона захворіла та лікувалася у різних лікарнях. Після закінчення лікування 05.09.2023 року [PERSON] отримала лист від 14.08.2023 року № 723/03-02/25 від ВОЦ МСЕ з копією наказу № 145/к/тр від 14.08.2023 року про звільнення. [PERSON] вважає звільнення незаконним, оскільки не відповідає вимогам КЗпП України, порушує Конституцію України та процедуру звільнення. У позовній заяві [PERSON] вказує, що повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні [PERSON] не надавалися та не направлялися разом із наказом про звільнення. Відповідно до виписки з банківського рахунку [PERSON] вбачається відсутність нарахувань у день звільнення. [PERSON] вважає, що протиправність наказу № 145/к/тр від 14.08.2023 року полягає у тому, що її звільнено з посади лікаря-терапевта Вінницької міської МСЕК №1, яку вона станом на момент звільнення не займала. А наказ про призначення [PERSON] лікарем-терапевтом Вінницької міської МСЕК №1 після звільнення з посади голови комісії Вінницької міської МСЕК №1 не видавався. Вільної вакансії лікаря-терапевта у Вінницькій міській МСЕК №1 згідно з штатним розписом від 01.01.2022 року не було. З підстав наведених вище, позивач звернулася до суду з цим позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2023 року розгляд даної справи визначено судді Бойко В.М. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2023 року (суддя Бойко В.М.) задоволено самовідвід судді Бойко В.М. у даній справі, а цивільну справу передано до відділу прийому та реєстрації (канцелярія) Вінницького міського суду Вінницької області для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, в порядку ст. 33 ЦПК України. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2023 року розгляд даної справи визначено судді Гуменюку К.П.. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2023 року цивільну справу прийнято до свого провадження та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 09.11.2023 року Вінницький обласний центр медико-соціальної експертизи подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовної заяви з наступних підстав. [PERSON] більше чотирьох місяців була відсутня на роботі внаслідок тимчасової непрацездатності, тому, зважаючи на п. 5 ч.1 ст. 40 КЗпП України, відповідач мав право звільнити її з роботи. Позовна заява не містить обґрунтування про неправильне застосування п. 5 ч.1 ст. 40 КЗпП України до спірних відносин. Вказане підтверджує законність наказу № 145/к/тр від 14.08.2023 року. Наказом ВОЦ МСЕ № 82-к «З кадрових питань» від 06.11.2018 року, що складається із двох частин: переведено [PERSON] , лікаря-методиста Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи за її згодою на посаду лікаря-терапевта Вінницької міської МСЕК №1 з 06.11.2018 року з посадовим окладом згідно з штатним розписом. Підстава: заява [PERSON] ; призначено [PERSON] , лікаря-терапевта Вінницької міської МСЕК №1 за її згодою, з 06.11.2018 року, головою Вінницької міської МСЕК №1. Підстава: заява [PERSON] . Таким чином, на позивача [PERSON] , яка займала посаду лікаря-терапевта, були покладені додаткові обов`язки, а саме, обов`язки голови Вінницької міської МСЕК №1. Наказом Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи №39/к/тр від 24.03.2023 року до [PERSON] було застосовано догану та увільнено від виконання обов`язків голови Вінницької міської МСЕК №1 з 24.03.2023 року. Тобто в [PERSON] , лікаря-терапевта, припинилися обов`язки голови комісії з 24.03.2023 року. Натомість, [PERSON] як лікар-терапевт залишилася на посаді. Від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій йшлося про наступне. Доказів про те, що [PERSON] після звільнення з посади голови Вінницької МСЕК №1 24.03.2023 року була призначена на посаду лікаря-терапевта Вінницької міської МСЕК №1 не має. При цьому, на підтвердження неправомірності видачі наказу про її звільнення, [PERSON] , як приклад посилається на наказ №199/к/тр від 20.10.2023 року «Про звільнення [PERSON] » та надає тлумачення терміну «суміщення професій (посад)». Додатком до відповіді на відзив [PERSON] , серед іншого, подала клопотання про зупинення провадження у справі та просила суд провадження у справі зупинити до набрання законної сили судовим рішенням по справі №127/9315/23. 28.11.2023 року до суду надійшло заперечення від Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи на відповідь на відзив та на клопотання про зупинення провадження у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. 14.08.2023 року Вінницький обласний центр медико-соціальної експертизи виніс наказ № 145/к/тр «Про звільнення [PERSON] », згідно з яким у зв`язку з нез`явленням на роботу лікаря-терапевта Вінницької міської медико-соціальної експертної комісії № 1 [PERSON] протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності відповідно до ст. 40 КЗпП України звільнити [PERSON] , лікаря-терапевта Вінницької міської медико-соціальної експертної комісії № 1, 14.08.2023 року відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Відділу економіки, фінансування, бухгалтерського обліку та звітності провести остаточний розрахунок з [PERSON] . Підстава: листки непрацездатності. Згідно з п.5 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках нез`явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За працівниками, які втратили працездатність у зв`язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності Як встановлено судом, [PERSON] не з`являлася на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності. Доказів на спростування цієї обставини [PERSON] не надала. Навпаки, [PERSON] підтвердила у позовній заяві про те, що хворіла ковідом та лікувалася понад чотири місяці - до вересня 2023 року. В свою чергу, Covid-19 не є тим захворюванням, для лікування якого, відповідно до законодавства, встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади), ніж чотири місяці. Згідно з ч.2 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дії Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи щодо видачі наказу № 145/к/тр від 14.08.2023 року про звільнення [PERSON] в період її тимчасової непрацездатності тривалістю понад чотири місяці, відповідають п.5 ч.1, ч.2 ст. 40 КЗпП України. Доводи [PERSON] про те, що у період її звільнення вона не була лікарем-терапевтом Вінницької міської МСЕК №1, не приймаються судом до уваги, тому що факт перебування у трудових відносинах [PERSON] з Вінницьким обласним центром медико-соціальної експертизи сторонами не заперечується, а підтверджується наказом Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи № 82-к «З кадрових питань» від 06.11.2018 року, згідно з яким переведено [PERSON] , лікаря-методиста Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи за її згодою на посаду лікаря-терапевта Вінницької міської МСЕК №1 з 06.11.2018 року; призначено [PERSON] , лікаря-терапевта Вінницької міської МСЕК №1 за її згодою, з 06.11.2018 року, головою Вінницької міської МСЕК №1. Таким чином, [PERSON] працювала лікарем-терапевтом у Вінницькій міській МСЕК №1. Обставина щодо увільнення [PERSON] від виконання обов`язків голови Вінницької міської МСЕК №1 та оскарження наказу Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи № 39/к/тр від 24.03.2023, не стосується спору про її звільнення та не спростовує вищевикладеного про те, що [PERSON] була лікарем-терапевтом Вінницької міської МСЕК №1. Відносини щодо порушення роботодавцем розрахунку при звільненні не спростовують законність підстави самого звільнення. А тому, такі порушення не можуть слугувати підставою до скасування наказу Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи № 145/к/тр від 14.08.2023 року. Вказані обставини виходять за межі позовних вимог та не підлягають вирішенню в цій справі. У зв`язку з цим, суд не бере їх до уваги. [PERSON] зазначає про те, що на теперішній час у Вінницькому апеляційному суді на розгляді знаходиться її апеляційна скарга на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2023 року по справі №127/9315/23 «Про скасування наказу №39/к/тр від 24.03.2023 року. Предметом позову, що оскаржується у Вінницькому апеляційному суді є незаконне звільнення [PERSON] з посади голови комісії Вінницької МСЕК №1 24.03.2023 року та поновлення на попередній посаді. У вищезазначеній справі апеляційним судом також надається правова оцінка законності діям відповідача (ВОЦ МСЕ) під час видання наказу ВОЦ МСЕ №39/к/тр від 24.03.2023 року, яким позивача увільнено від виконання обов`язків голови Вінницької міської МСЕК №1, і тому [PERSON] (на думку відповідача) автоматично залишилась на посаді лікаря-терапевта як на суміщуваній посаді. В справі №127/9315/23 постановою Вінницького апеляційного суду від 09.01.2024 р. апеляційна скарга [PERSON] відхилена, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2023 року залишено без змін. Відомості про вказане судове рішення судом отримано з Єдиного державного реєстру судових рішень в порядку повного доступу до нього. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання незаконним та скасування наказу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed