Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

26.10.2023 року АТ «СУМИГАЗ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому вказує, що остання є побутовим споживачем природного газу та на умовах Типового договору розподілу природного газу користувався послугами товариства з розподілу природного газу до його будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує, за послуги в повному обсязі не сплачує, у зв`язку з чим за період з 01.08.2022 по 30.09.2023 утворилася заборгованість у розмірі 3224 грн. 82 коп. Посилаючись на викладені обставини, просить стягнути з [PERSON] на користь товариства вказану суму, а також судовий збір в сумі 2684 грн. Ухвалою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснив обставини, викладені в позові, просив про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на його безпідставність. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки управління адміністративних послуг Роменської міської ради № 04-05/3283 від 30.10.2023 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.09.2023 року квартира за адресою: [ADDRESS] , перебуває у спільній частковій власності, власниками якої по частини є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відносини між сторонами регулюються на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498. Договір розподілу природного газу є публічним договором приєднання, а отже не потребує його підписання у письмовій формі з кожним споживачем. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є часткова сплата споживачем рахунків АТ «Сумигаз». Позивачем було надано суду копії витягів з друкованого видання, в якому міститься текст типового договору розподілу природного газу та змін до нього. У випадку незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України Про ринок природного газу і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національноїкомісії,що здійснюєдержавне регулюванняу сферахенергетики такомунальних послуг,від 30вересня 2015року №2494 (п.п.1.1, 1.2 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 № 2498). Згідно довідки АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз», в березні 2016 року за адресою: [ADDRESS] , споживачу була надана квитанція на оплату спожитих послуг та два екземпляри належним чином оформлених заяв-приєднання з додатками, відповідно до умов договору розподілу природного газу (для побутових споживачів) на ім`я [PERSON] (о/р 1200305025). Другий екземпляр заяви-приєднання на їх адресу від споживача не надійшов, але споживачем 09.07.2021 р. контролером газорозподільної організації, за підписом споживача були зняті показники лічильника газу в об`ємі 623,46 м куб., 05.07.2021 р. здійснена оплата послуг з розподілу природного газу в розмірі 230 грн. через відділення «Приватбанку», що в свою чергу являється фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2023 у справі №585/792/23 відмовлено у видачі судового наказу за заявою АТ «Сумигаз» про стягнення з [PERSON] заборгованості за надання послуг ЖКГ. Таким чином, заборгованість за послуги з розподілу природного газу з [PERSON] не була стягнута. 20.09.2023 АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» на адресу відповідача [PERSON] направлено досудове попередження з вимогою сплатити протягом 5 календарних днів заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, що підтверджується квитанцією Укрпошти та роздруківкою щодо відстеження поштового відправлення. Згідно з даними по особовому рахунку боржника річна замовлена потужність на 2022 рік складає 1664,97 куб.м., місячна вартість послуги з розподілу газу з 01.01.2022 складає 223,11 грн. Згідно з даними по особовому рахунку боржника річна замовлена потужність на 2023 рік складає 1749,00 куб.м., місячна вартість послуги з розподілу газу з 01.01.2023 складає 234,37 грн. щомісячна куб.м. Заборгованість за період з 01.08.2022 по 30.09.2023 становить 3224,82 грн. Між сторонами на підставі публічного договору склалися договірні відносини щодо послуг з розподілу природного газу, з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно ст.15ЦКУкраїни визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. У відповідності до приписів ст.ст. 3, 4 ЦПКУкраїни захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес. Статтею 13ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Пунктом 2 гл. 1 Розділу VІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕП від 30 вересня 2015 року № 2498, який укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (п. 4 гл. 3 Розділу VІ Кодексу ГРМ). Згідно з п. 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем. Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до приписів ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу, а у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Відповідно до вимог ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розподіл природного газу є однією з комунальних послуг. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629, ч. 2 ст. 634 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У пункті 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Розмір заборгованості відповідача за послуги з розподілу природного газу підтверджується розрахунком річної замовленої потужності за період з серпня 2022 по вересень 2023 із зазначенням місячної замовленої потужності споживання та тарифу на розподіл природного газу. Посилання відповідача [PERSON] на те, що за вказаною адресою вона не проживає, там мешкає її син, вона є власником вказаної квартири, не звільняє від обов`язку з оплати житлово-комунальних послуг. Так, відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці. Зазначене підтверджується правовим висновком, що міститься в постанові Сумського апеляційного суду від 02.02.2023 у справі № 585/3047/22. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги АТ «СУМИГАЗ» задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за розподіл природного газу за період з 01.08.2022 по 30.09.2023 у сумі 3224 грн. 82 коп. Задовольняючи позовні вимоги, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 21.04.2020 у справі №910/7968/19, відповідно до якої факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Відповідно до правил ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають і судові витрати, попередньо понесені позивачем в сумі 2684 грн.

Outcome: approved