Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивач Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Херсонській області (Херсонський рибоохоронний патруль) звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, у якій просив стягнути з відповідача на користь держави шкоду, заподіяну адміністративним правопорушенням рибному господарству України в розмірі 8449,00 грн. та судові витрати на користь позивача у розмірі 2270,00грн. Позовні вимоги обґрунтував тим, що за порушення правил рибальства посадовими особами Управління Державного агентства рибного господарства у Херсонській області 28.01.2021 був затриманий відповідач [PERSON] , який у акваторії озера Безмен, район селища Комишани, Корабельний район, м.Херсон, здійснював вилов водних біоресурсів забороненим для любительського рибальства знаряддям лову - сіткою мисиновою, про що складено протокол про адміністративне правопорушення за №027157/0159. Відповідачем було впіймано свіжу рибу а саме: 10 екземплярів судака, 16 екземплярів молоді ляща та 37 екземплярів окуня. Згідно проведеного розрахунку матеріальної шкоди до протоколу №027157/0159 своїми неправомірними діями гр. [PERSON] , заподіяв шкоду у розмірі 8449,00 грн. Зазначена шкода відповідачем не відшкодована. Постановою суду від 07.04.2021 у справі № 766/2442/21, [PERSON] , визнано винним у скоєнні зазначеного правопорушення і призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, з конфіскацією вилучених знарядь лову, його зобов`язано сплатити в дохід держави вартість незаконно добутих водних біоресурсів та судовий збір. Оскільки вчиненим правопорушенням було заподіяно шкоду рибному господарству України та питання про відшкодування збитків не було вирішене судом одночасно із вирішенням питання про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, статтею 40 КУпАП передбачена можливість його вирішення в порядку цивільного судочинства. На підставі викладеного просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.01.2022 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі, заперечень проти заочного розгляду справи не надійшло. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за останнім відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Ухвалою від 18.01.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №027157/0159 щодо [PERSON] від 28.01.2021 року, [PERSON] , у акваторії озера Безмен, район селища Комишани, Корабельний район, м.Херсон, здійснював вилов водних біоресурсів забороненим для любительського рибальства знаряддям лову - сіткою мисиновою. Своїми діями гр. [PERSON] , грубо порушив п. 3.14; 4, 6 Правил любительського і спортивного рибальства ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», чим передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.04.2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення. Відповідно до Довідки-розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, складеного головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Валерією Бабічевою, розмір заподіяної шкоди становить 8449,00грн. Листом від 13.01.2022 року Херсонська окружна прокуратура звернулася до Управління Державного агентства рибного господарства у Херсонській області з запитом щодо вжитих заходів з відшкодування шкоди заподіяної у т.ч. [PERSON] внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно до рішення Конституційного Суду України від 01.04.2008 № 4-рп/2008 неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі. Таким чином, законодавством встановлений обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Згідно із ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Положеннями п. п. «а», «б» абз. 1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Стаття 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» надає повноваження посадовим особам органів рибоохорони, зокрема, визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно із ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення, такої діяльності. Відповідно до довідки-розрахунку шкоди, заподіяної відповідачем [PERSON] порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконного добування чи знищення об`єктів тваринного світу, за таксами, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року №1209, відповідач заподіяв збитки рибним запасам у розмірі 8449,00грн. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 6.3 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.04.2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 85 КУпАП. Таким чином, судом при вирішенні справи про адміністративне правопорушення встановлено винуватість [PERSON] в тому, що він порушив правила рибальства. Розмір збитків, заподіяних рибному господарству або іншій особі внаслідок такого порушення постановою суду не встановлено, питання про їх стягнення під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення судом не вирішувалося. Враховуючи вищевикладене, доведеність вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної рибному господарству України в розмірі 8449,00грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Згідно платіжного доручення №262 від 17 листопада 2021 року позивачем сплачено 2270,00 грн. судового збору. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 2270,00грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на оплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved