Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 річного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. У період спільного проживання у них народились діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 27.03.2015 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. З 01.09.2023 син став студентом 1-го курсу денного відділення Національного технічного університету «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського». Термін навчання - з 01.09.2023 по 01.07.2028. Також син є студентом 3-го курсу заочної форми навчання Класичного приватного університету за напрямом підготовки «Правознавство». На момент подачі позову позивачкою сплачено за навчання сина 14042,00 грн. Син проживає у гуртожитку у м. Києві, вартість проживання складає 1654,00 грн. на місяць, що також потребує матеріальних витрат. Син не має можливості влаштуватись на роботу, щоб самостійно себе утримувати, оскільки навчається на денній формі навчання. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] до суду не з`явилась, у заяві від 06.12.2023 зазначила про те, що підтримує позов та просить розглянути справу за її відсутності. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи третя особа, [PERSON] , до суду не з`явився, у заяві від 06.12.2023 зазначив про те, що підтримує позов та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 27.03.2015 у справі № 317/340/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 30.01.2025 та до досягнення дитиною повноліття. Вказаним заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 27.03.2015 у справі № 317/340/15-ц встановлено, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З урахуванням приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України, вищенаведені обставини не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи. Відповідно до наявного у справі договору на навчання в університеті, та довідки Навчально-наукового Інституту аерокосмічних технологій Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» № 731 від 26.09.2023, [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» і закінчує навчання 30.06.2027. Як видно з договору про надання послуг з користування (найму) жилим приміщенням у гуртожитку КПІ ім. Ігоря Сікорського на 2023/2024 навчальний рік, [PERSON] отримує послуги з проживання у гуртожитку [ADDRESS] вказаного університету. За змістом договору про навчання № 6158/23 від 07.09.2023, [PERSON] також є студентом 3 курсу заочної форми здобуття освіти Класичного приватного університету. У відповідності до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Як видно з довідки № 5/11 від 13.11.2023, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] за період з 01.11.2022 по 01.11.2023 нараховано сукупний дохід в сумі 142290,96 грн. Згідно довідки № 172 від 15.11.2023, виданої Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», [PERSON] у вересні та жовтні 2023 року доходів не мав. Відомостей про розмір доходів відповідача матеріали справи не містять. Суд констатує, що матеріальну допомогу під час навчання повнолітньої дитини мають надавати їй обоє батьків та лише у тому випадку, якщо вони мають таку матеріальну можливість. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчатися слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Врахувавши, що наразі [PERSON] є студентом першого курсу Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», де навчається безкоштовно, але проживає у гуртожитку, є студентом 3 курсу заочної форми здобуття освіти Класичного приватного університету, де вартість навчання у 2023-2024 навчальному році складає 6452,00 за один семестр, потребує матеріальної допомоги, врахувавши конкретні обставини справи, на відповідача можливо покласти обов`язок надавати матеріальну допомогу сину у розмірі, визначеному позивачем. На переконання суду відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину у розмірі в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. При цьому суд враховує, що відповідачем не подано до суду доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину у розмірі в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. Визначений судом розмір аліментів відповідає вимогам розумності і справедливості та можливостям відповідача, тобто не буде для нього надмірним тягарем. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved