Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

У серпні 2022 р. позивач [PERSON] звернувся в Рівненський районний суд Рівненської області з позовом до відповідачки [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Кутецька В.В., приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г. про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2013 р., видане державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В. на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , зареєстрованого в реєстрі за № 1-103; та свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2021 р., видане приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Кутецькою В.В. на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , зареєстрованого в реєстрі за №486; скасувати запис про державну реєстрацію права власності [PERSON] за № 43015665 від 16.07.2021 р. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 59315657) щодо частки житлового будинку, в [ADDRESS] , проведеного на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2021 р., зареєстроване в реєстрі за №486. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] помер його дід [PERSON] . На момент його смерті йому належали 1/2 частка житлового будинку в [ADDRESS] та права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь», села Бронники, Рівненського району Рівненської області, розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На момент смерті діда у вказаному будинку проживала та була зареєстрована його дочка [PERSON] мати позивача, яка прийняла спадщину шляхом вступу у фактичне володіння майном. В силу положень ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] як спадкоємець першої черги, спадщину прийняла. Вона вважається такою, що прийняла спадкове майно, оскільки на момент смерті батька [PERSON] проживала разом з ним та вела спільне господарство. Наведений факт підтверджує довідка, видана Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області від 15.02.2022 р. №140. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , тобто де проживає позивач, та права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь», с. Бронники Рівненського району Рівненської області, розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). За життя матір позивача [PERSON] говорила, що після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , спадкове майно залишиться їй як дочці у спадок, так як вона постійно проживала разом із спадкодавцем (батьком) на час відкриття спадщини, та вважається такою, що прийняла спадщину. На момент смерті [PERSON] у вказаному будинку проживав та був зареєстрований її син [PERSON] , який прийняв спадщину, шляхом вступу у фактичне володіння майном. Після відкриття спадщини за матір`ю позивача [PERSON] , позивач як спадкоємець першої черги прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини у відповідності до ст. 1269 ЦК України. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги позивач дізнався, що його дід (батько його матері - [PERSON] ) за життя на спадкове майно склав заповіт на частку вищевказаного будинку, посвідчений [PERSON] секретарем Виконавчого комітету Обарівської сільської ради 17.01.2008 р., зареєстрований в реєстрі за № 40. Пізніше позивачу стало відомо, що спадкоємцем за вищевказаним заповітом є [PERSON] , яка є рідною сестрою діда позивача - [PERSON] . Вважаючи даний заповіт незаконним, оскільки на час його складання дід позивача був важкохворий, хворів атеросклеротичним стенозом вічка аорти, кардіосклерозом, гіпертонічною хворобою, змішаним генезом з розсіяною неврологічною симптоматикою та постійно зловживав спиртними напоями, внаслідок чого почастішали випадки не сприйняття дійсних подій, позивачем було подано позов про визнання заповіту недійсним. З метою повторного досудового врегулювання спору для усунення причин та наслідків правового конфлікту, позивачем була ініційована зустріч із [PERSON] , яка повідомила позивачу про те, що повністю відмовилася від спадщини. Для підтвердження факту наявності відмови від спадкового майна [PERSON] в рамках цивільної справи №570/5941/21 01.06.2022 р. було витребувано у Рівненського обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідчену копію спадкової справи стосовно майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Під час ознайомлення із матеріалами цивільної справи 570/5941/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, зокрема із копією спадкової справи №328/2012, було встановлено, що спадкове майно частка житлового будинку в [ADDRESS] та права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного с/г підприємства «Промінь», м.Бронники Рівненського району Рівненської області розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) незаконно оформлено за спадкоємицею другої черги [PERSON] . В поданій заяві №859 від 29.05.2012 до Рівненської районної державної нотаріальної контори, відповідач приховала інформацію про коло спадкоємців,\~вказавши,\~що «на\~спадкове майно\~ніхто із\~спадкоємців не\~претендує.\~Інших спадкоємців,\~передбачених законом,\~немає», хоча в дійсності, [PERSON] достеменно було відомо про наявність у спадкодавця [PERSON] доньки [PERSON] , яка проживала разом із ним. Відповідачем подано актовий запис про смерть №37 від 13.12.2011 р., згідно якого вбачається, що похованням [PERSON] займалася його донька [PERSON] , яка проживала разом із спадкодавцем. В поданій заяві №403 від 16.07.2021 до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Кутецькій В.В., відповідач повторно приховала інформацію про коло спадкоємців, вказавши, що «інші спадкоємці спадщини у встановлений законодавством строк та передбаченим законодавством шляхом спадщини не прийняли. Всім відомо про відкриття спадщини», хоча їй достеменно було відомо про наявність у спадкодавця [PERSON] доньки [PERSON] , яка проживала разом із ним, а після смерті [PERSON] - наявність у неї сина [PERSON] (Позивач), який проживав разом з нею, та які прийняли спадщину, шляхом вступу у фактичне володіння майном. 13.06.2022 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Рівненського нотаріального округу Дацюк С.Г. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на частку житлового будинку в [ADDRESS] , що належав [PERSON] , котрий помер [INFO] . Спадкоємцем [PERSON] була його дочка [PERSON] , яка проживала разом з батьком до дня його смерті, і яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку з тим, що померла. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2022 р. вих. №537/02-31, виданої приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Дацюк С.Г., позивачу як спадкоємцю було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку в [ADDRESS] , що належав [PERSON] , у зв`язку з тим, що вже оформлено свідоцтво про право на спадщину спадкоємицею другої черги за законом [PERSON] на дану частку житлового будинку та проведено державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України позивач як спадкоємець першої черги спадщину прийняв. Він вважається таким, що прийняв спадкове майно, оскільки на момент смерті матері [PERSON] проживав з нею та вів спільне господарство, що підтверджує довідка, видана Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області від 15.02.2022 р. №141. Позивач на даний час продовжує проживати у житловому будинку, що входить до складу спадкового майна, однак коли він виявив бажання оформити свої права на спадкове майно, то виявилося, що це вже неможливо зробити. Будь-яких заяв про відмову від прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини ні покійна мати [PERSON] , ні позивач не писали. До отримання вказаної постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2022 р. вих. №537/02-31, виданої приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Дацюк С.Г., позивачу не було відомо, що спадщина, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON] переоформлена на його двоюрідну бабусю. Наводить положення ст.ст.328, 1216, 1218, 1222, 1261, ч.1 ст.1267, ч.ч.1, 3, 5 ст. 1268, ч.ч.2,3 ст.1296, ст.ст. 1270, 1297, 1301 ЦК України, п.27 постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», п.п.211, 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Позивач як син спадкодавця є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідач не мала права на отримання свідоцтв про право на спадщину, адже на підтвердження факту прийняття спадщини позивачем надаються довідки, видані 15.02.2022 р. Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області за №140 та №141, в яких зазначається, що на день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали спадкодавець [PERSON] та його донька [PERSON] , а на день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали сама спадкодавиця [PERSON] та її син [PERSON] . Відомості про те, що за вказаною адресою на день смерті спадкодавця [PERSON] була зареєстрована його сестра [PERSON] відсутні. Отже, при видачі нотаріусом свідоцтв про право на спадщину за законом, не було враховано право позивача як спадкоємця, який фактично прийняв спадщину. Державна реєстрація права власності є похідною від спірного свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2021 р., зареєстроване в реєстрі №486 і даний запис про державну реєстрацію права власності був здійснений на підставі вказаного спірного свідоцтва про право на спадщину №486. Крім того, позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду за захистом прав та законних інтересів від 09.08.2022 р., яка подана разом із позовною заявою до суду, просить визнати причини пропуску ним строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити строк (а.с.22-23). В обґрунтування вказаної заяви вказує, що ним подано вказаний позов до суду. [INFO] померла його мати [PERSON] , після якої залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , тобто де він проживає, та права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь», села Бронники Рівненського району Рівненської області, розміром 3,82 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги, він дізнався, що його дід [PERSON] (батько його матері) за життя на спадкове майно склав заповіт на частку вищевказаного будинку, посвідчений [PERSON] секретарем Виконавчого комітету Обарівської сільської ради 17.01.2008 р., зареєстрований в реєстрі за №40. Пізніше йому стало відомо, що спадкоємцем за вищевказаним заповітом є [PERSON] , яка є рідною сестрою діда позивача [PERSON] . Вважаючи даний заповіт незаконним, оскільки на час складання заповіту його дід був важкохворий, хворів атеросклеротичним стенозом вічка аорти, кардіосклерозом, гіпертонічною хворобою, змішаним генезом з розсіяною неврологічною симптоматикою та постійно зловживав спиртними напоями, внаслідок чого почастішали випадки несприйняття дійсних подій, позивачем було подано позов про визнання заповіту недійсним. З метою повторного досудового врегулювання спору для усунення причин та наслідків правового конфлікту, ним була ініційована зустріч із [PERSON] , яка повідомила його про те, що повністю відмовилася від спадщини за заповітом. Під час ознайомлення із матеріалами цивільної справи №570/5941/21 за його позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, зокрема із копією спадкової справи №328/2012, було встановлено, що спадкове майно частка житлового будинку в [ADDRESS] та права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь», села Бронники Рівненського району Рівненської області розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості) незаконно оформлено за спадкоємицею другої черги [PERSON] , тобто за його двоюрідною бабусею. 13.06.2022 р. він звернувся до приватного нотаріуса Рівненського НО Дацюк С.Г. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на частку житлового будинку в [ADDRESS] , що належав [PERSON] , котрий помер [INFO] . Спадкоємцем [PERSON] була його дочка [PERSON] (мати позивача), яка проживала з батьком до дня його смерті, і яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку з тим, що померла. Постановою приватного нотаріуса Рівненського нотаріального округу №537/02-31 від 24.06.2022 р. [PERSON] , йому як спадкоємцю першої черги відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку в [ADDRESS] , що належав [PERSON] , у зв`язку з тим, що вже оформлено свідоцтво про право на спадщину на спадкоємицю другої черги за законом [PERSON] на дану частку житлового будинку та проведено державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вважає, що строк позовної давності щодо оспорення свідоцтв про право на спадщину за законом пропущено ним з поважних причин, оскільки про порушення свої прав та законних інтересів йому стало відомо\~лише після ознайомлення з матеріалами спадкової справи №328/2012, витребуваної згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 01.06.2022 р. у справі №570/5941/21 та отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2022 р. вих. №537/02-31, виданої приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Дацюк С.Г., а саме 24.06.2022 р. У вересні 2022 р. позивач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до відповідача [PERSON] (а.с. 52-55), в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що [PERSON] , яка померла [INFO] , станом на момент смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] постійно не проживала з батьком та не прийняла спадщину після його смерті. В обґрунтування зустрічного позову вказує, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] , який проживав та був зареєстрований у належній йому частині житлового будинку за адресою: с. Обарів Рівненського р-ну, що стверджується Витягами із погосподарської Книги с. Обарів. У належній йому частині будинку брат проживав та був зареєстрований один, мав окремі рахунки на житлово-комунальні послуги та сам вів господарство. Інша половина вказаного житлового будинку належала його колишній дружині [PERSON] , на яку було заведено окремий особовий рахунок. Після смерті [PERSON] спадкоємицею її частини житлового будинку стала [PERSON] , яка проживала у належній їй частині будинку зі своїм сином [PERSON] , що стверджується долученими Витягами із погосподарських книг с. Обарів. Будинок по [ADDRESS] складався із двох окремих домогосподарств і так обліковувалося згідно із Обліковими картками об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки. [PERSON] та його дочка [PERSON] не проживали разом. [PERSON] після смерті свого батька із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася. В управління спадковим майном не вступала, частиною будинку батька не користувалася. Їй було відомо про намір батьками залишити належну йому частину будинку саме своїм рідним сестрам, і про те, що саме [PERSON] успадкувала частину будинку свого брата, після чого проводила в цій частині ремонт. Після смерті брата вона як спадкоємець за законом другої черги в шестимісячний термін звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, її рідна сестра- [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на її користь. Нотаріусом їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на належне брату майно, які оскаржуються позивачем за первісним позовом. На даний час, незважаючи на те, що [PERSON] спадщину після смерті свого батька не прийняла, так як із батьком разом не проживала та не зверталася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, видане їй свідоцтво про право на спадщину не оспорювала, її син як спадкоємець її майна за законом першої черги звернувся до суду про оспорювання виданого їй свідоцтва, виходячи із формальної реєстрації [PERSON] та [PERSON] за однією поштовою адресою: [ADDRESS] . Вважає, що захист її спадкових прав належить здійснювати шляхом подачі позовної заяви про встановлення факту непроживання [PERSON] із [PERSON] на момент його смерті та неприйняття нею спадщини. Наводить п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р; ст.ст. 1216-1218, 1268, 1269, ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1296 ЦК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Наявність реєстрації [PERSON] за однією поштовою адресою із [PERSON] не свідчить про те, що вона своєчасно прийняла спадщину після смерті свого батька, оскільки вона не проживала постійно зі своїм батьком у належній йому частині будинку та не була зареєстрована у цій частині. 29.09.2022 року відповідачкою [PERSON] подано відзив вх. 14283 на первісну позовну заяву (а.с.41-42), в якому остання просить у позові відмовити, оскільки мати позивача [PERSON] не проживала зі своїм батьком на момент його смерті. Наводить положення ст.ст. 1268, 1269, ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1296 ЦК України. Як убачається з витягів із погосподарських книг у [PERSON] та [PERSON] були окремі господарства і вони проживали окремо, хоча і були зареєстровані за однією поштовою адресою, однак у різних господарствах, що свідчить про те, що на момент смерті [PERSON] його дочка разом з ним спільно постійно не проживала, також із заявою про прийняття спадщини вона не зверталася, що вказує на те, що вона спадщину після смерті батька не прийняла. Тому право на спірне спадкове майно до позивача не перейшло, тому його право видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом не порушене, і не підлягає захисту. У відзиві\~на зустрічну\~позовну заяву\~вх.\~2850\~від 21.02.2023\~р.\~відповідач [PERSON] (а.с. 83-87) заперечив проти зустрічного позову, вважає зустрічні позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Вказує, що на момент смерті його діда [PERSON] з ним постійно проживала разом та вела спільне господарство його матір, тобто його рідна та єдина донька [PERSON] за адресою [ADDRESS] , на підтвердження даного факту було додано до первісного позову оригінал довідки від 15.02.2022 \~ \~ \~ \~№140,\~виданої Городоцькою\~сільською радою\~Рівненського району\~Рівненської області,\~також додано\~оригінал довідки\~від 14.12.2011\~№2131,\~виданої Обарівською\~сільською радою\~Рівненського району\~Рівненської області. За час проживання його покійної матері з дідом, вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, крім того усі свята проводили в колі рідних та друзів. Його матір [PERSON] проживала зі своїм батьком та здійснювала за ним догляд, оскільки його дід був важкохворий, хворів атеросклеротичним стенозом вічка аорти, кардіосклерозом, гіпертонічною хворобою, змішаним генезом з розсіяною неврологічною симптоматикою. Важкий стан здоров`я діда підтверджується медичною документацією (медичною карткою № 5734 стаціонарного хворого) з Рівненської обласної клінічної лікарні. Твердження позивача за зустрічним позовом про те, що його матір [PERSON] не проживала разом зі своїм батьком є хибним, не відповідає дійсності. Коли дід помер від чергового інфаркту, його матір здійснила обряд поховання свого батька. Щодо тверджень позивача за зустрічним позовом з приводу непроживання його діда [PERSON] із його матір`ю [PERSON] у зв`язку з тим, що будинок перебував із двох окремих частин, зазначає наступне. Наводить положення ч.1 ст. 367, 181, 183 ЦК України. Позивачем за зустрічним позовом не надано жодних належних доказів, які б підтверджували, що будинок [ADDRESS] , поділений в натурі відповідно до часток співвласників. Поділу як і в добровільному так і судовому порядках не проводилося. В силу положень ч.3 ст.1268 ЦК України, його покійна матір [PERSON] як спадкоємець першої черги спадщину прийняла. Вона вважається такою, що прийняла спадкове майно, оскільки на момент смерті її батька [PERSON] проживала разом з ним та вела спільне господарство. 01.09.2022\~р.\~хвалою Рівненського районного\~суду Рівненської\~області прийнято до розгляду вказаний позов та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі (а.с.33). 30.01.2023 р. ухвалою суду відкладено підготовче засідання у справі, визнано потрібним, щоб позивач [PERSON] з`явився у підготовче судове засідання (а.с.73). 03.02.2023 р. ухвалою суду поновлено пропущений строк відповідачці для подачі зустрічного позову, прийнято зустрічний позов до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом (а.с.77). 03.02.2023 р. ухвалою суду за клопотанням позивача витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи №328/2012 стосовно майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] та засвідчену копію спадкової справи, заведену щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 81). 02.03.2023 р. ухвалою суду за клопотанням представника відповідачки адвоката Курганської О.В. витребувано докази, а саме: у Комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» ( м. Рівне, вул. Івана Вишенського, 4-а, тел. (0362)284460) оригінал інвентарної справи на житловий будинок на [ADDRESS] для огляду в судовому засіданні; в Городоцької сільської ради Рівненського району ( с. Городок Рівненського району. Вул. Шевченка, 4 , конт. тел. 0362-618687) Погосподарські книги господарств по с. Обарів Рівненського району за роки, який містить відомості про господарства [PERSON] та [PERSON] за 2008-2011 роки для огляду в судовому засіданні; в АТ «Рівнегаз» ( м. Рівне, вул. Вишенського, 4, конт. тел. 0362-461-104) інформацію про споживачів послуг з газопостачання по будинку на [ADDRESS] за 2008- 2011 роки та інформацію щодо отримання субсидій споживачами ( [PERSON] та [PERSON] ); в ПрАТ «Рівнеобленерго» ( м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, конт. тел. 0362-694-298) інформацію про споживачів послуг з енергопостачання по будинку на [ADDRESS] за 2008-2011 роки та інформацію щодо отримання субсидій споживачами ( [PERSON] та [PERSON] ) (а.с. 119). 22.06.2023 р. ухвалою суду закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому\~засіданні представник\~позивача за\~первісним позовом\~адвокат Вітошко\~Ю.Г. підтримав вимоги первісного позову та просить відмовити у задоволенні вимог зустрічного позову. Вказує про п. 3.3 розділу 1 ч. ІІ Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя від 29.01.2009 р.; п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. №20/5. У судовому засіданні позивачка за зустрічним позовом [PERSON] та її представник адвокат Курганська О.В. підтримали вимоги зустрічного позову та просять відмовити у задоволенні вимог первісного позову. Підтримали заяву про застосування строків позовної давності за первісним позовом вх. 22072 від 18.12.2023 р. Вважають, що первісні позовні вимоги безпідставні та недоведені, однак якщо суд не погодиться із доводами сторони відповідача за первісним позовом, просять застосувати строки позовної давності та відмовити у первісному позові за пропуском строку позовної давності. Просять долучити до матеріалів справи Наказ №491 від 08.12.2010 р. «Про затвердження Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах». Крім того, позивачка за зустрічним позовом [PERSON] у відповідності до ст. 92 ЦПК України за її згодою була допитана як свідок та пояснила, що її сестра [PERSON] , яка тяжко хворіє, протягом тривалого періоду часу проживає у с. Ставки Рівненського району Рівненського району в будинку [PERSON] . Вона здійснила обряд поховання свого брата [PERSON] , а його донька [PERSON] віддала їй сертифікат на земельну частку (пай) у 2012 році, на який видано оспорюване свідоцтво про право на спадщину за законом. Вказує, що чоловік [PERSON] помер. Треті особи приватні нотаріуси Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г. та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, згідно заяв просять розгляд справи провести за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачки [PERSON] за зустрічним позовом, представників сторін адвокатів Вітошка Ю.Г. та Курганську О.В. у судовому засіданні, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, показання позивачки [PERSON] за зустрічним позовом як свідка, свідків [PERSON] , [PERSON] , оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків. Вимоги ст.264\~ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. [INFO] в с. Бронники Ровенського району Ровенської області народилася [PERSON] , батьками якої були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Бронниківською сільською радою Ровенського району Ровенської області 19.01.1972 р. (а.с.12). Як убачається з Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.03.1988\~р., Виконавчий комітет Рівненської районної ради посвідчив, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON] (а.с. 184). 24.03.1995\~р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що зроблено актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , видане 24.03.1995 р. Обарівською сільською радою Рівненського району (а.с. 13). 27.02.1996\~р. Обарівською сільською Радою народних депутатів [PERSON] видана довідка №211 про те, що вона дійсно проживає в с. Обарів Рівненського району Рівненської області будинку, який їй належить по свідоцтву на право власності, в загальному користуванні співдружжя від 10.12.1986 року і знаходиться в [ADDRESS] . Довідка видана для пред`явлення в технічне бюро інвентаризації м. Рівне (а.с.102). [INFO] в с. Обарів Рівненського району Рівненської області народився [PERSON] , батьками якого вказано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Обарівською с/Радою Ровенського району 14.06.1996 р., серія [NUMBER] (а.с.17). 12.11.2003\~р. державним нотаріусом Рівненської РДНК Дацюк С.Г. на підставі заповіту від 28.08.1996 р. за №24 [PERSON] , померлої [INFO] , видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , належний померлій на підставі Свідоцтва про право власності на частину в спільному майні подружжя, видане Рівненською РДНК від 10.12.1986 р. за №2-2117 та зареєстрований у Рівненському ОБТІ в реєстровій книзі за реєстровим № 184-184 (а.с.132). 17.01.2008 р. [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження: житлового будинку, господарські будівлі, що знаходяться за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку, що знаходиться біля житлового будинку, заповів [PERSON] (а.с.173) [INFO] помер [PERSON] у віці 63 років в с. Обарів Рівненського району Рівненської області, про що зроблений актовий запис №37 від 13.12.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Обарівською сільською радою Рівненського району Рівненської області 13.12.2011 року серія [NUMBER] (а.с.11). 14.12.2011\~р. Обарівською сільською радою Рівненського району Рівненської області видано довідку №2134 [PERSON] про те, що вона дійсно проживає та зареєстрована в [ADDRESS] , яка здійснила обряд поховання свого батька та на день смерті [PERSON] постійно проживали разом та вели спільне господарство (а.с. 108). Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку в [ADDRESS] , яка належала останньому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.03.1988 року, яке видане виконавчим комітетом Рівненської районної ради. А також відкрилась спадщина на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь, села Бронники, Рівненського району Рівненської області, розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.04.2009 року №2-793, відомості про що внесено до сертифікату на право на земельну частку (пай), який зареєстрований 13.11.2002 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №4165 Рівненської районної державної адміністрації. Первинно вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) видано 13.11.2002 року громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Промінь» с. Бронники [PERSON] на підставі рішення Рівненської районної державної адміністрації від 31.10.2002 року №684 (с.168). На момент смерті [PERSON] згідно з довідкою,\~виданою Городоцькою\~сільською радою\~Рівненського району\~Рівненської області\~від 15\~лютого 2022\~року за\~№ 140,\~разом з\~ним в\~будинку за\~адресою:[ADDRESS] ,\~була зареєстрована\~та проживала донька [PERSON] ( с.19). Вказаний факт також підтверджується довідкою №2134 від 14.12.2011 року виданою Обарівською сільською радою, в якій зазначено що [PERSON] дійсно проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та яка провела обряд поховання свого батька [PERSON] та на день смерті постійно проживали разом та вели спільне господарство (с. 108). 24.05.2012\~р. Обарівською сільською радою для [PERSON] видана довідка №706, про те, що вона дійсно проживає та зареєстрована в [ADDRESS] , її брат [PERSON] постійно до дня смерті проживав в [ADDRESS] . (а.с.165). За заявою\~ [PERSON] \~29.05.2012\~р. була заведена спадкова справа №328/2012 до майна померлого [PERSON] , яка перебувала в провадженні Рівненської районної державної нотаріальної контори по 30.03.2013 року (а.с. 28, 159) Спадкова справа заведена на підставі заяви сестри померлого - [PERSON] про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , яка вказала на спадкове майно померлого - земельний пай площею 3,92 га «На спадкове майно ніхто із спадкоємців не претендує. Інших спадкоємців, передбачених законом, немає» (а.с. 28, 160). 22.02.2013 р. Рівненським районним судом Рівненської області ухвалено рішення у справі №1716/5390/2012 (номер провадження №2-о/570/29/2013) у цивільній справі за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сестрою [PERSON] , який помер приблизно [INFO] у віці 63 років в с.Обарів Рівненського району Рівненської області (а.с. 169). 20.03.2013\~р. на запит Рівненській районній державній нотаріальній конторі Обарівською сільською радою Рівненського району Рівненської області надіслано копію Заповіту [PERSON] за №40 від 17.01.2008 року (с.173). 30.03.2013\~р. [PERSON] подала до Рівненської РДНК заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме земельний пай «КП «Промінь» площею 3,82 га (с.171). Державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В. 30.03.2013\~р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №1-103, в якому посвідчено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] є його сестра [PERSON] , мешканка [ADDRESS] , та спадщина складається з: права на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь, села Бронники, Рівненського району Рівненської області, розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 26, 175). 15.02.2018\~р. зареєстровано зміну місця зберігання спадкової справи №328/2012. Місце заведення : Рівненська обл., Рівненський р-н., Рівненська районна державна нотаріальна контора, заведена 29.05.2012 р. Нове місце зберігання Рівненський обласний державний нотаріальний архів (Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50931847 від 15.02.2018) (а.с.177). 24.07.2018\~р. зареєстровано місце проживання позивача за первісним позовом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). [INFO] померла мати позивача за первісним позовом - [PERSON] у віці 46 років в с. Обарів Рівненського району Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане 14.12.2018 року Виконавчим комітетом Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, серія [NUMBER] (а.с. 14). На цей момент в будинку разом з нею проживав син [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області від 15 лютого 2022 року за № 141 (а.с. 20, 127 зворот). 02.05.2019 р. [PERSON] \~звернувся до\~приватногонотаріуса Рівненської районного нотаріального округу Дацюк С.Г. із заявою про прийняття спадщини після матері [PERSON] (а.с. 127). 02.05.2019\~р. Обарівською сільською радою видано довідку №479, про те що [PERSON] , [INFO] , постійно до дня смерті, (померла [INFO] ), була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] син, [INFO] (а.с.129 зворот). 10.02.2020\~р. приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дацюк С.Г. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , 1971 р.н., яка померла [INFO] , її сину\~ [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 1/2\~частки житлового\~будинку з\~надвірними будівлями\~ [ADDRESS] , належного померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Рівненською РДНК 12.11.2003 р., за реєстровим №2-1705. Право власності зареєстроване в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, КП «Рівненським ОБТІ», від 03.12.2003, в книзі 1, номер запису 184-184, реєстраційний номер 3196849. Технічна характеристика/опис житлового будинку з надвірними будівлями: житловий будинок (літера за планом А-1) цегла, загальною площею 71,5 кв.м., житловою площею 54,9 кв.м.; надвірні будівлі: Б-літня кухня, В-гараж, Г-погріб, б-сарай, б2-сарай, Д-навіс, Ж-вбиральня, З- колодязь, №1 огорожа, №2 огорожа. Право власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями підлягає державній реєстрації. Спадкова справа №89/2019, зареєстровано в реєстрі за №134 (а.с.15, 133 зворот). Як убачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.02.2020 р. приватним нотаріусом Рівненського РНО Дацюк С.Г. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 51061477 від 10.02.2020 вказаного нерухомого майна, та вказано, що вид спільної власності спільна часткова (а.с.16). 09.04.2021\~р. приватний нотаріус Рівненського РНО ЗМУ МЮ (м. Львів) Дацюк С.Г. повідомила [PERSON] , що у провадженні [PERSON] приватного нотаріуса Рівненського РНО знаходиться спадкова справа №328/2012 на майно [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємицею станом на 09.04.2021 р. є [PERSON] . Спадкова справа у процесі підготовки до оформлення спадкових прав після шести місяців з дня смерті померлого (а.с. 178). 16.07.2021 р. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Кутецької В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її брата [PERSON] , померлого, [INFO] , на 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , зазначивши в заяві «інші спадкоємці спадщини у встановлений законодавством строк та передбаченим законодавством шляхом спадщини не прийняли. Всім відомо про відкриття спадщини» (а.с. 25, 179) Також, 16.07.2021\~р. до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Кутецької В.В. надійшла заява [PERSON] від 18.05.2021 р. вх. 534/02-14, яка була\~адресована приватному\~нотаріусу Рівненського\~районного нотаріального\~округу \~Дацюк С.Г., в якій [PERSON] поставила до відома, що їй відомо про відкриття спадщини після смерті брата [PERSON] ; спадкове майно вона не прийняла, на нього не претендує і не буде звертатися до суду з приводу продовження строку для прийняття спадщини; просить вважати її такою, що спадщину не прийняла; їй відомо, що спадкові права на майно [PERSON] буде оформляти його і її сестра [PERSON] (а.с.181). 16.07.2021\~р. приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Кутецькою В.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , який помер [INFO] , його сестрі [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з \~частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , цегляного, житловою площею житловою площею 54,9 кв.м., загальною площею 93,2 кв.м., надвірні будівлі і споруди: Б-літня кухня, В-гараж, Г-погріб, б-сарай, б2-сарай, Д-навіс, Ж-вбиральня, З- колодязь, №1 огорожа, №2 ворота, належної померлому згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (підстава для державної реєстрації права власності: дублікат свідоцтва про право власності від 10.03.1998 р., виконавчого комітету Рівненської районної ради Рівненської області, виданий 30.03.2021 р. КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» РОР). Спадкова справа №328/2012, зареєстровано в реєстрі за №486 (а.с.27, 188) - належного померлому згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (підстава для державної реєстрації права власності: дублікат свідоцтва про право власності від 10.03.1988 р., виконавчим комітетом Рівненської районної ради Рівненської області, виданий 30.03.2021 р., КП «Рівненське ОБТІ» Рівненської обласної ради). Номер запису про право власності 42234721; Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.05.2021 р. (а.с.187). Як убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.02.2022\~р. за заявою [PERSON] про надання інформації від 10.02.2022 р., приватним нотаріусом Рівненського РНО Кутецькою В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 59315657 від 16.07.2021 р. на 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , Опис об`єкта: загальна площа: 93,2\~кв.м., житлова площа 54,9 кв.м.; матеріали стін цегла, Опис: надвірні будівлі: Б-літня кухня, В-гараж, Г-погріб, б-сарай, б2-сарай, Д-навіс, Ж-вбиральня, З- колодязь, №1 огорожа, №2 огорожа. Підставою для державної реєстрації стало свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 486, виданий 16.07.2021 р., видавник приватний нотаріус Рівненського РНО Кутецька В.В. Вказано, що вид спільної власності спільна часткова (а.с.18). 15.02.2022\~р. староста Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області С. Борисюк видала довідку №140, про те, що [PERSON] , [INFO] , постійно до дня смерті, помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з: [PERSON] , 1971 р.н. дочка (а.с.19). 15.02.2022\~р. староста Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області С. Борисюк видала довідку №141, про те, що [PERSON] , [INFO] , постійно до дня смерті, померла [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з: [PERSON] , [INFO] , син (а.с.20, 129 зворот). 24.06.2022\~р. постановою приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено спадкоємцю [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку в [ADDRESS] , що належав [PERSON] , у зв`язку з тим, що вже оформлено Свідоцтво про право на спадщину за спадкоємицею другої черги за законом на дану частку житлового будинку та проведено державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.10). Статтею 316 ЦК України закріплено поняття права власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. В постанові КЦС ВС від 12 грудня 2018 року у справі N 442/7505/14-ц зроблено висновок щодо специфічності конструкції права спільної часткової власності, а саме існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків. Аналіз статті 361 ЦК України дозволяє зробити висновок, що об`єктом розпорядження співвласника є частка у праві спільної часткової власності, а не частка у майні. Тобто право самостійного розпорядження часткою у праві власності, не тотожне розпорядження частиною майна. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна. Відповідно до ст. ч.1, 3, 4 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Також ст.\~365\~ЦК України\~передбачено,\~що право\~особи на\~частку у\~спільному майні\~може бути\~припинене за\~рішенням суду\~на підставі\~позову інших\~співвласників,\~якщо: 1)\~частка є\~незначною і\~не може\~бути виділена\~в натурі; 2)\~річ є\~неподільною; 3)\~спільне володіння\~і користування\~майном є\~неможливим; 4)\~таке припинення\~не завдасть\~істотної шкоди\~інтересам співвласника\~та членам\~його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як вказано в Постанові Верховного суду України від 16.01.2012 у справі № 6-81цс11, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбачених пунктами 13 частини 1 статті 365 ЦК України, з обов`язковою умовою, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника і членам його сімї, та попереднє внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до постанови Верховного суду України від 02.06.2014 у справі № 6-68цс14 саме ця обставина є визначальною під час вирішення спору про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Відповідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У матеріалах інвентаризаційної справи №99 [ADDRESS] на ст.16, яка була оглянута у судовому засіданні, міститься дублікат Свідоцтва про право власності на частину у спільному майні подружжя від 10.12.1986 р., зареєстрованого в реєстрі №2-2117, виданого державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Дем`яненко Л.П., на підставі ст.22 КЗпШС і згідно із заявами подружжя [PERSON] та [PERSON] , що проживають в с. Обарів Рівненського р-ну, Рівненської обл., засвідчено, що у спільному майні подружжя, набутого ними протягом зареєстрованого шлюбу, право власності на частину належить [PERSON] . Спільне сумісне майно названого подружжя, право власності на яке кожного із них засвідчується у вказаних долях складається із: житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Обарів Рівненського р-ну, Рівненської обл. на основі довідки виконкому Обарівської сільської ради народних депутатів Рівненського району Рівненської області №85 від 08.12.1986 р., розміщеного на земельній ділянці, закріпленій за радгоспом «Здобуток Жовтня», зареєстрованого на ім`я одного із подружжя, а саме [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі виконкому Обарівської сільської Ради народних депутатів №497. Матеріали справи\~не містять\~доказів на\~підтвердженнявиділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , тобто відсутні будь-які підстави, передбаченні ст.ст. 364, 365 ЦК України, які б свідчили про припинення їх спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Тому суд не бере до уваги твердження відповідачки за первісним позовом [PERSON] про те, що у [PERSON] та його дочки [PERSON] були окремі господарства і вони проживали окремо, хоча і були зареєстровані за однією поштовою адресою, однак у різних господарствах, з посилання на витяги із погосподарських книг, оригінали яких були оглянуті у судовому засіданні. Щодо вимог\~зустрічного позову\~ [PERSON] \~про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що [PERSON] , яка померла [INFO] , станом на момент смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] постійно не проживала з батьком та не прийняла спадщину після його смерті. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З урахуванням зазначеного, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів непроживання вказаних осіб за місцем реєстрації та обставин, які б свідчили про втрату особами права користування спірним житловим будинком, суд доходить висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали на час відкриття спадщини за місцем реєстрації, а отже [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька. Надаючи оцінку показанням свідків та показанням позивачки за зустрічним позовом в якості свідка, судом береться до уваги, що свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що вони проживають віддалено від спірного будинку, їх перебування у будинку було епізодичне. А показання позивачки за зустрічним позовом [PERSON] про передачу у 2012 році їй донькою спадкодавця [PERSON] сертифікату на земельну частку (пай), належну [PERSON] , на думку суду, свідчить саме про прийняття [PERSON] спадщини після смерті свого батька. З вище наведених мотивів, суд дійшов висновку про необґрунтованість зустрічного позову, тому вважає необхідно відмовити позивачці щодо вимоги про встановлення факту що має юридичне значення, а саме: що [PERSON] постійно не проживала з батьком [PERSON] та не прийняла спадщину після його смерті. За правилами ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 3 та ч.5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.\~1270 ЦК України для прийняття\~спадщини встановлюється\~строк у\~шість місяців,\~який починається\~з часу\~відкриття спадщини. Якщо\~виникнення у\~особи права\~на спадкування\~залежить від\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття іншими\~спадкоємцями,\~строк для\~прийняття нею\~спадщини встановлюється\~у три\~місяці з\~моменту неприйняття\~іншими спадкоємцями\~спадщини або\~відмови від\~її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Частиною 1 статті 1273 ЦК України передбачено,\~що спадкоємець\~за заповітом\~або за\~законом може\~відмовитися від\~прийняттяспадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також у інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Відповідно до умов п.1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі по тексту Порядок №296/5) при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Відповідно до вимог п.2.2 глави 10 розділу II Порядку №296/5 при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, або зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Факт спільного проживання, ведення спільного господарства, спільної реєстрації за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] \~підтверджується довідкою,\~виданою Городоцькою\~сільською радою\~Рівненського району\~Рівненської області\~від 15\~лютого 2022\~року за\~№ 140,довідкою, виданою Обарівською сільською радою від 14.12.2011 р. №2134, актовим запис про смерть №37 від 13.12.2011, згідно якого вбачається, що похованням [PERSON] , займалась його донька [PERSON] . Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] в\~порядку нормч.\~3\~та ч.5\~ст.\~1268 ЦК України\~після смерті\~батька [PERSON] прийняла спадщину, а саме: 1/2 частку житлового будинку в [ADDRESS] та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь, села Бронники, Рівненського району Рівненської області, розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Суд звертає увагу на те, що [PERSON] було складено заповіт за №40 від 17.01.2008 року, яким останній заповів: 1/2 частку житлового будинку та земельну ділянку яка знаходиться біля будинку, на користь сестри [PERSON] , однак остання відповідно до ч.1 ст. 1273, ст.1270 ЦК України у визначений законом строк заяву про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини не подавала. Також, в матеріалах спадкової справи №328/2012, яка перебувала в провадженні Рівненської районної державної нотаріальної контори з 29.05.2012 року по 30.03.2013 року, наявний актовий запис про смерть №17 від 13.12.2011 року, виданий Виконкомом Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, в пункті 12 вказано, особу заявника [PERSON] та її адресу: [ADDRESS] , що збігається з адресою померлого [PERSON] , тому суд вважає, що в державного нотаріуса Кутецької В.В. була наявна інформація про можливого спадкоємця, однак останньою не було вчинено дій для перевірки її права на успадкування майна померлого. (а.с.161 зворот). Крім того, матеріали вказаної спадкової справи не містять Свідоцтва про смерть спадкодавця, а лише актовий запис про смерть №17 від 13.12.2011 року, виданий Виконкомом Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Так, аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що в супереч вище вказаних норм цивільного законодавства державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В. не вчинивши дій для перевірки спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] , [INFO] , на підставі заяв [PERSON] від 29.05.2012 року про прийняття спадщини та від 30.03.2013 року про видачу свідоцтва про право на спадщину, із зазначенням в них неправдивої інформації щодо спадкоємців першої черги, 30.03.2013 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №1-103 30.03.2013 року, в якому посвідчено що спадкоємцем [PERSON] є його сестра [PERSON] та спадщина складає право на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь, села Бронники, Рівненського району Рівненської області, розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Так, згідно ст.1301 ЦК України вказане свідоцтво свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №1-103 30.03.2013 року необхідно визнати недійсним. Тому, позовна вимога [PERSON] про визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 березня 2013 року, яке видане державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В. на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та зареєстроване в реєстрі за № 1-103, підлягає до задоволення. Відносно, позовної вимоги [PERSON] про визнання недійснимсвідоцтво про право на спадщину за законом від 16.07.2021 р., видане приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Кутецькою В.В. на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та зареєстроване в реєстрі за № 486, суд прийшов до висновку про її задоволення також з наступних підстав. Після смерті [PERSON] [INFO] , яка враховуючи вище наведені доводи, як спадкоємець першої черги прийняла спадщину після батька [PERSON] , її спадкоємцем є син [PERSON] , який на момент смерті матері був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області від 15.02.2022 року за № 141. Отже, відповідно до ч.\~3\~та ч.5\~ст.\~1268 ЦК України [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , а саме на 1/2 частку житлового будинку в [ADDRESS] , яку остання отримала у власність на підставі Заповіту [PERSON] , померлої [INFO] , посвідченого виконавчим комітетом Обарівської районної ради Рівненського району, Рівненської області від 28.08.1996 року за №24; та спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] - 1/2 частка житлового будинку в [ADDRESS] , належної йому за свідоцтвом про право власності видане Виконавчим комітетом Рівненської районної ради від 10.03.1988 року; права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь», села Бронники, Рівненського району Рівненської області, розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належної йому, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) №4165 від 13.11.2002 року. Так, аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що в супереч вище вказаних норм цивільного законодавства приватним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В., не вчинено дій для перевірки спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] , [INFO] , на підставі заяви [PERSON] від 29.05.2012 року про прийняття спадщини та від 16.07.2021 року про видачу свідоцтва про право на спадщину, в яких не вказано щодо спадкоємців першої черги, видано свідоцтво, зареєстроване в реєстрі 16.07.2021 №486, про право на спадкування за законом, яким встановлено що спадкоємцем майна [PERSON] на 1/2 частка житлового будинку в [ADDRESS] , є його сестра [PERSON] . Так, згідно ст.1301 ЦК України вказане вище свідоцтво, зареєстроване в реєстрі 16.07.2021 №486, про право на спадкування за законом необхідно визнати недійсним та скасувати запис про державну реєстрацію права власності [PERSON] за № 43015665 від 16.07.2021 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 59315657) щодо 1/2 частки житлового будинку, в [ADDRESS] , проведеного на підставі вище вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цьогоЗакону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції на час ухвалення судом рішення у справі, способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. З огляду на наведене, суд вважає, що є підставною вимога про скасування державної реєстрації права власності за новим власником, яка проведена відповідно до свідоцтва про права на спадщину, яке визнано судом недійсним. Отже, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Факт видачі спадкоємцю свідоцтва про право власності в порядку спадкування на спадкове майно, право на яке має інший спадкоємець, або видача свідоцтва особі, яка не має прав на спадщину, доводить порушення прав та інтересів особи, і саме тому перебіг позовної давності необхідно пов`язувати із фактом видачі свідоцтва про право на спадщину другому із спадкоємців (чи особі, яка не є спадкоємцем), а у разі якщо особа, права та інтереси якої порушені видачею такого свідоцтва, доведе, що про існування такого свідоцтва, яким порушуються її права, їй стало відомо пізніше, то перебіг позовної давності варто пов`язувати саме з таким моментом. На це вказала\~об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду\~у постанові від 5 вересня 2022 року у\~справі №\~385/321/20. Тому, аналізуючи доводи представників сторін з приводу позовної давності щодо вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2021 р., видане приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Кутецькою В.В. на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , зареєстрованого в реєстрі за №486, то на переконання суду, позивач [PERSON] , який достовірно дізнавшись про порушення свого права 10.02.2022 р. після отримання Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 18), звернувся до суду з позовом у серпні 2022 року, вчиняючи при цьому ряд дій, спрямованих на відновлення порушеного права, не пропущено строку позовної давності, оскільки встановлене судом порушення прав позивача є триваючим і таким, що впливає на реалізацію ним права власності, яке є непорушним, а відтак підлягає судовому захисту. Крім цього, суд визнає поважними причини пропуску строку позовної давності позивачем за первісним позовом у частині вимог щодо вимоги про визнання недійсним\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом від\~30.03.2013\~р.,\~видане державним\~нотаріусом Рівненської\~районної державної\~нотаріальної контори\~Кутецькою В.В.\~на ім`я\~ [PERSON] \~після смерті\~ [PERSON] ,\~померлого [INFO] ,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 1-103;\~ оскільки\~пропорушення своїх прав та законних інтересів йому стало відомо\~лише після ознайомлення з матеріалами спадкової справи №328/2012, витребуваної згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 01.06.2022 р. у справі №570/5941/21 та отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2022 р. вих. №537/02-31, виданої приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Дацюк С.Г., а саме 24.06.2022 р. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18) зазначено, що можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті15,16,20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Аналіз статті 261\~ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення відповідного права можна було отримати раніше. За таких обставин, оцінивши всі доводи сторін в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов є обґрунтованим, доведеним належними, допустимими і достатніми доказами, а тому підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом на підставі ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved