Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулася [PERSON] з позовом до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, в якому просить зняти арешт накладений на буд. [ADDRESS] та з усього (невизначеного) майна, що належить [PERSON] , [INFO] , який накладений Ірпінською міською державною нотаріальною конторою на підставі листа 280ВХ 482 від 01.05.1999 виконавчої служби Ірпінського УЮ. Позивач зазначає, що є власником будинку [ADDRESS] , при оформленні документів щодо об`єктів нерухомого майна, які розташовані в Україні та стали непридатними для використання за цільовим призначенням внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, їй стало відомо про наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна запису про арешт зазначеного житлового будинку. Позивач звертає увагу суду, що з метою зняття арешту вона звернулася до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), однак отримала відмову у знятті арешту у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень, на підставі яких було накладено арешт на будинок, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії ухвали суду подати відзив на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України. Так, з матеріалів справи вбачається, що документ в електронному вигляді «Ухвала про відкриття провадження» від 07.11.2023 у справі № 367/7703/23, а також прикріплені до нього файли було надіслано одержувачу Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу 340729636 від 27.07.2023) об`єкт нерухомого майна № 2772044832080, а саме житловий будинок загальною площею 192,5 кв.м, житловою площею 69,9 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 2-6005, виданого 16.12.1994 державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А., належить [PERSON] , розмір частки 1. Відповідно до листа за вих. № 0523046 від 20.02.2022 КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого Ірпінською нотаріальною конторою 16.12.1994 № 2-6005, дата реєстрації 17.12.1994. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу № 340729660 від 27.07.2023) щодо об`єкта нерухомого майна № 2772044832080, а саме - житлового будинку загальною площею 192,5 кв.м, житловою площею 69,9 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , внесено запис про державну реєстрацію обтяжень, вид обтяження арешт нерухомого майна, документи, подані для державної реєстрації обтяження лист 280ВХ482, виданий 01.05.1999 виконавчою службою Ірпінського УЮ. Згідно з вказаним витягом особою, майно якої обтяжується, є [PERSON] . З копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] , [PERSON] серед власників та проживаючих у вказаному будинку не значиться. Листом Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області за № 25510 від 12.09.2023 повідомлено, що надати детальну інформацію по виконавчому провадженню, яке стало підставою для накладення арешту на будинок [ADDRESS] не вбачається можливим, у зв`язку із знищенням даних виконавчих проваджень за закінченням терміну зберігання відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями № 699/30567 від 08.06.2017, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5. Строк зберігання виконавчих проваджень за виконавчими документами про стягнення боргу, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, становить три роки. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст.\~56\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Порядок зняття арешту визначений ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч. 5 ст.\~60\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у випадках завершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника (ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»). За таких обставин, враховуючи відсутність виконавчого провадження та майнових претензій до позивача у виконавчому провадженні, за яким на належний їй будинок накладено арешт, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно позивача та відсутність достатніх підстав подальшого застосування такого арешту, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту будинку [ADDRESS] , накладений згідно з листом 280ВХ482, виданого 01.05.1999 виконавчою службою Ірпінського УЮ. Вказані висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 01 листопада 2021 року у справі № 21/170-08, від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19) та від 13.07.2022 року у справі №2/0301/806/11 (провадження № 61-3814св22). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Водночас, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно, за умови відсутності виконавчого провадження є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20, та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.10.2022року №203/3435/21 У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 203/3435/21 (провадження № 61-5467св22) зазначено, що «наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном». Відтак, не скасований з 1999 року арешт на майно [PERSON] при відсутності виконавчих проваджень та будь яких майнових претензій до неї, є порушенням закріпленого Конституцією України (стаття 41) права кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності та ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. При цьому суд враховує, що скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час якого накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання. Отже державний виконавець позбавлений можливості вирішити питання про звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Разом з тим, позивачем не визначено іншого майна, яке перебуває під обтяженням, на підставі листа 280ВХ482, виданого 01.05.1999 виконавчою службою [PERSON] тому, у цій частині позов задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене, позов [PERSON] до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial