Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

У серпні 2023 року адвокат Шкодяк І.А. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову вказав, що вона є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадщини померлої увійшли земельні ділянки площею 1.42 га з кадастровим номером 6824483000:03:006:0019 та площею 2,6726 га з кадастровим номером 6824483000:03:012:0074, будинок [ADDRESS] ; після збільшення позовних вимог також квартира [ADDRESS] . Представник позивача вказує, що спадкодавець [PERSON] проживала по сусідству, була самотньою, чоловік, брати та сестри померли, з іншими родичами не підтримувала стосунків, дітей не мала. Через погіршення стану здоров`я у липні 2007 року [PERSON] була визнана особою з інвалідністю ІІ групи, у 2012 року взята на облік соціальною службою як одинока особа похилого віку, яка потребує постійного стороннього догляду через поганий зір обох очей, з цього часу отримувала соціальні послуги від соціального працівника. Після смерті чоловіка [PERSON] , у 2014-2015 роках на пропозицію сім`ї [PERSON] переїхала проживати в будинок позивача, з того часу проживала з ними однією сім`єю. До своєї хати навідувалася інколи, постійно мешкала в будинку позивача. [PERSON] вела з сім`єю позивача спільне господарство, разом харчувалися, свою пенсію віддавала чоловікові позивача як господарю родини, який купував їй усе необхідне. Діти позивача вважали [PERSON] бабою, вони спільно святкували усі свята. У квітні 2016 року [PERSON] була прооперована в Хмельницькій обласній лікарні з метою відновлення зору. 14 листопада 2018 року [PERSON] було знято з обслуговування територіальним центром соціального обслуговування через конфлікти з соціальним працівником [PERSON] .. Після смерті [PERSON] сім`я позивача її похоронила, встановила надгробний пам`ятник, доглядає могилу. 10 лютого 2023 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом до майна [PERSON] як особа, яка проживала з померлою однією сім`єю останні 5 років до відкриття спадщини, [INFO] нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з недоведеністю факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини. Зважаючи на викладене, з врахуванням збільшених позовних вимог, на підставі статей 15, 16, 23, 328, 1216-1247 ЦК України, просив суд установити юридичний факт проживання позивача однією сім`єю\~зі спадкодавцем\~ [PERSON] \~не менш\~як п`ять\~років до\~часу відкриття\~спадщини у\~період з\~2015\~року до часу відкриття спадщини [INFO] ; визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки площею 1.42 га з кадастровим номером 6824483000:03:006:0019 та площею 2,6726 га з кадастровим номером 6824483000:03:012:0074, будинок [ADDRESS] ; квартиру [ADDRESS] . Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Третя особа - приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Намистюк Л.І., пояснень щодо позову або відзиву до суду не подавала. Позивач - [PERSON] та її представник - адвокат Шкодяк І.А. в судовому засіданні повністю підтримали позов з підстав, викладених в ньому, просили задовольнити з врахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог. Відповідач Старосинявська селищна рада не забезпечила явку в судове засідання представника, 10 листопада 2023 року подала до суду заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за його відсутності (арк.спр.107). Третя особа - приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Намистюк Л.І., в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 28 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків (арк.спр.41). 07 вересня 2023 року представник позивача в межах наданого для усунення недоліків строку надіслав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, додавши висновок про вартість майна №310823, висновок про експертну грошову оцінку земельної ділянки №310823/2, висновок про експертну грошову оцінку земельної ділянки №310823/1 та квитанцію про сплату судового збору. Зарахування суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету перевірено (арк.спр.44-53). 12 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження (арк.спр.54). 11 жовтня 2023 року відкладено підготовче засідання за клопотанням представника позивача (арк.спр.82). 13 жовтня 2023 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог (арк.спр.87). Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2023 року заяву про збільшення позовних вимог залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків (арк.спр.95) 06 листопада 2023 року представник позивача в межах наданого для усунення недоліків строку надіслав до суду заяву про усунення недоліків, додавши Висновок про вартість майна №011123/1 та квитанцію про сплату судового збору. Зарахування суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету перевірено (арк.спр.99-103). Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання про виклик свідків (арк.спр.111). Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2023 року в порядку частини сьомої статті 81 ЦПК України викликано як свідка [PERSON] (арк.спр.181). Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 03 січня 2024 року відмовлено в задоволення заяви представника позивача про відвід судді (арк.спр.210). У судові засідання, призначені на 19 грудня 2023 року, 09 січня 2024 року свідок [PERSON] не з`явилася у зв`язку з чим суд вирішив закінчувати розгляд за наявними у справі матеріалами, про що 09 січня 2024 року постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання. 09 січня 2024 року задоволено клопотання представника позивача, в судовому засіданні оголошено перерву для підготовки до судових дебатів. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що в позові слід відмовити, зважаючи на таке. Суд установив, що [INFO] в селі Лисанівці Хмельницького району Хмельницької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 11 жовтня 2022 року Старосинявським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) (арк.спр.12) та лікарським свідоцтвом про смерть, виданим 05 жовтня 2022 року за № 113 (арк.спр.13). На день смерті [PERSON] була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . Вказана інформація підтверджена довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Хмельницької області від 28 жовтня 2022 року №462/01-19/2022 (арк.спр.67 (зворот)). [PERSON] була власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджено свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 18 листопада 1999 року. Вказане свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Лисанівської сільської Ради народних депутатів від 18 червня 1991 року № 35. Будинок зареєстрований Хмельницьким міським бюро технічної інвентаризації та записаний в реєстрову книгу за реєстровим №380 18 листопада 1999 року (арк.спр.33). Приватизація земельної ділянки під житловим будинком [ADDRESS] не проводилась, що підтверджено довідкою від 11 серпня 2023 року №126 (арк.спр.31). [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 6824483000:03:012:0074площею 2,6726 га в межах згідно з планом, розташовану на території Лисанівської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, що підтверджено Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 березня 2014 року, зареєстрованим в реєстрі за №213 (арк.спр.32). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02 червня 2015 року з індексним номером 38381059, [PERSON] була власником земельної ділянки з кадастровим номером 6824483000:03:006:0019 площею 1.42 га, розташовану на території Лисанівської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області (арк.спр.32 (зворот)). Згідно з договором дарування від 25 червня 2002 року [PERSON] подарував [PERSON] квартиру [ADDRESS] та складається з: однієї житлової кімнати, житловою площею 15.6 кв. м., кухні площею - 5.5 кв. м., коридора площею 3.2 кв. м., коридора площею 1.7 кв. м., балкону площею 0.9 кв.м. (арк.спр.77 зворот, 78). 01 жовтня 2015 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким земельну ділянку з кадастровим номером 6824483000:03:019:0292, що розташована на території Лисанівської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, заповіла [PERSON] (арк.спр.63). [PERSON] була пенсіонером, їй установлено другу групу інвалідності (арк.спр.10), з 04 квітня 2016 року до 08 квітня 2016 року перебувала у офтальмологічному відділенні Хмельницької обласної лікарні з діагнозом «Катаракта з ускладненням. Незріла ускладнена катаракта правого ока. Термінальна IVC глаукома обох очей. Помутніння рогівки лівого ока», що підтверджено виписним епікризом, який містить також опис перебігу хвороби, стан хворої при поступленні та при виписці, лікування та рекомендації (арк.спр.11). 06 серпня 2019 року Старосинявський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) надав [PERSON] відповідь за вихідним №141 на її заяву від 26 липня 2019 року, відповідно до якої останню було знято з обслуговування територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) рішенням виконавчого комітету Старосинявської селищної ради №05/2018 року від 14 листопада 2018 року відповідно до підпункту 6 пункту 11 Переліку соціальних послуг, умови та порядок їх надання структурними підрозділами територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у зв`язку з образами, наклепами, грубим та принизливим ставленням до соціального працівника села Лисанівці [PERSON] та доповідними записками від неї (арк.спр.14 зворот). Відповідно до довідки, виданої старостою сіл Лисанівці, [PERSON] 12 липня 2023 року за №108, [PERSON] рахувалась інвалідом ІІ групи і потребувала стороннього догляду, з 2012 року по 05 жовтня 2022 року була на обслуговуванні в соціальній службі (арк.спр.14). Згідно з довідкою, виданою старостою сіл Лисанівці, [PERSON] 10 жовтня 2022 року за вихідним №406 [PERSON] , остання дійсно доглядала до дня смерті та похоронила [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті вони без реєстрації проживали разом і вели спільно домогосподарство (арк.спр.15). Довідкою, виданою виконкомом Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області 11 жовтня 2022 року за №300, підтверджено, що [PERSON] дійсно похоронила [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (арк.спр.15 зворот). У накладній від 05 жовтня, рік не зазначено, міститься перелік відпущених [PERSON] товарів, пов`язаних з ритуальними послугами на загальну суму 10\~065 гривень (арк.спр.17). Спадкова справа до майна померлої [PERSON] відкрита за заявою [PERSON] від 21 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Намистюк Л.І. (арк.спр.62). Окрім того, 10 лютого 2023 року із заявою про прийняття спадщини звернулася позивач [PERSON] як спадкоємець четвертої черги спадкоємців за законом як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше 5 років до дня відкриття спадщини (арк.спр.68) та 23 березня 2023 року [PERSON] в порядку представлення його матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; [INFO] [PERSON] подав нотаріусу заяви про відкликання своєї заяви від 23 березня 2023 року про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (арк.спр.76, зворот) та про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті двоюрідної сестри [PERSON] (арк.спр. 77). 27 червня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Намистюк Л.І. із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцю четвертої черги на майно, яке належало [PERSON] (арк.спр.78 (зворот)). Проте нотаріус відмовила [PERSON] у його видачі у зв`язку з неподанням нею відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, оскільки юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Вказане підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 червня 2023 року за вихідним №276/02-31 (арк.спр.79). Свідки [PERSON] , чоловік позивача, та [PERSON] , дочка позивача, в судовому засіданні надали показання про те, що знали [PERSON] з дитинства, вона була їх сусідкою. Між їх сім`єю та сім`єю [PERSON] і [PERSON] були добросусідські відносини, [PERSON] завжди допомагав їм з чоловічою роботою. Після смерті [PERSON] . [PERSON] почала до них частіше приходити, у 2015 році, на їх думку в подяку за їх допомогу, склала на користь [PERSON] заповіт на земельну ділянку. Після цього з 2015 року на їх пропозицію [PERSON] фактично почала проживати в них, харчувалася, на всі свята була з ними, віддавала [PERSON] свою пенсію. З цього часу вважали її членом їх родини, а діти [PERSON] вважали її бабусею. Вони допомагали їй з лікуванням. [PERSON] мала брата [PERSON] , який до неї не приходив, вона його боялася. [PERSON] також зазначив, що до [PERSON] приходила соціальний працівник, проте йому невідомо, які обов`язки вона виконувала, вважає, що приходила поговорити, скандалила. Вказане підтвердила\~також свідок\~ [PERSON] , яка є сусідкою та подругою позивача. Свідок [PERSON] , менеджер ТОВ «Енселко Агро», в судовому засіданні надала показання про те, що у зв`язку зі своїми посадовими обов`язками та з врахуванням вказівки [PERSON] видавала для неї орендну плату, яку отримувала [PERSON] .. Охарактеризувала [PERSON] як своєрідну людину, яка не сильно підпускала до себе інших людей, їй відомо також про конфлікт між [PERSON] та соціальним працівником. Вказала, що [PERSON] опікували [PERSON] , обробляли город, а коли була соціальний працівник - то вона обробляла. Їй відомо про це у зв`язку з тим, що вона живе неподалік [PERSON] , вони односельці. Також у зв`язку зі своєю роботою неодноразово ходила до [PERSON] додому, тобто в її будинок, який знаходиться по [ADDRESS] навпроти будинку позивача, якщо це було вранці - [PERSON] була там сама, після обіду - була ще [PERSON] .. Згадала, що відвідувала [PERSON] у 2016 році у неї вдома у зв`язку з необхідністю особистого підписання договору оренди. Також вона як член виборчої комісії приходила додому до [PERSON] (при цьому уточнила, що мова йде про будинок останньої, який знаходиться по [ADDRESS] навпроти будинку позивача) під час останніх виборів Президента України, які мали місце у 2019 році, оскільки вона у зв`язку з віком та станом здоров`я не могла самостійно прийти на вибори. Свідок [PERSON] староста села, в судовому засіданні надав показання про те, що [PERSON] після смерті чоловіка була поставлена на облік як одинока особа з інвалідністю, що потребувала стороннього догляду, їй надавалися соціальні послуги, соціальний працівник приходила двічі на тиждень, приносила продукти, воду, прибирала в будинку. [PERSON] постійно зверталася до нього по допомогу з побутових питань, з 2015-2016 року перестала, вказавши, що їй допомагає сім`я [PERSON] . Він часто у зв`язку зі своїми посадовими обов`язками відвідував [PERSON] вдома, вказав що пам`ятає, що восени 2018 року вона ще проживала в своєму будинку, за її адресою, соціальний працівник відвідувала її тут же, в цей час їй допомагали і [PERSON] . Перед зимою 2018 року, точної дати не пам`ятає, [PERSON] була знята з обліку у зв`язку зі скаргами соціального працівника. Після цього [PERSON] переїхала в будинок позивача, точної дати чи періоду не вказав. Він відвідував [PERSON] також і в будинку позивача, вона мала інсульт, він допомагав перенести її з будинку позивача до автомобіля швидкої допомоги. Хоронила [PERSON] [PERSON] .. На підтвердження позовних вимог позивач також додала до позовної зави заяву про виплату пенсії або грошової допомоги від 11 жовтня 2022 року, адресовану ГУ ПФУ від [PERSON] (арк..спр.16); фотокартки із зображеним надгробним пам`ятником, який містить фото двох осіб: чоловічої статі із написом « [PERSON] » та жіночої статі із написом « [PERSON] » із зазначенням дат їх народження та смерті (арк.спр.18-19); фотокартки житлової кімнати, яку позивач в судовому засіданні описала як кімнату, у якій проживала [PERSON] із наявними в ній меблями, речами та фотокартками, серед інших і фото жінки та чоловіка (арк.спр.20-24). Також позивач додала письмові пояснення, надані адвокату Шкодяку І.А. такими особами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (арк.спр.25-30), аркуш паперу із рукописним текстом «6 жовтня Лисанівці магазин по [PERSON] » із зазначеним телефонним номером та текстом «25х180=4500» «300» «4800» (арк.спр.17 (зворот)). Позивач, вказуючи на порушення її законних прав та інтересів та неможливістю їх реалізувати в позасудовому порядку, звернулася до суду за захистом таких з вказаним позовом. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного\~Суду України\~від 03\~червня 1999\~року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті\~3\~СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Тобто, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264\~ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення із спадкодавцем спільного господарства, спільних витрат, наявність у сторін спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність взаємних прав та обов`язків, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц, від 28 травня 2021 року у справі №182/653/17. Обґрунтовуючи позовну заяву, представник позивача вказав, що позивач [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] у період з 2015 року (в судовому засіданні вказав на початок спільного проживання у період з 2015-2017 роки) до дня її смерті, а саме: до [INFO] . Метою встановлення факту проживання однією сім`єю позивача з [PERSON] є спадкування, вважає позивача спадкоємцем четвертої черги. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою статті 81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статей 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Надаючи оцінку наявним у справі доказам, суд зазначає, що додані до позовної заяви посвідчення серії [NUMBER] , довідка МСЕ №105220 підтверджують статус [PERSON] як пенсіонера та наявність у неї групи інвалідності; виписний епікриз стосується стану здоров`я [PERSON] ; довідка Старосинявської селищної ради від 12 липня 2023 року №108 містить інформацію про те, що [PERSON] була інвалідом ІІ групи, потребувала стороннього догляду та обслуговувалася соціальною службою з 2012 року до 05 жовтня 2022 року; довідки Старосинявської селищної ради від 10 жовтня 2022 року №406 та від 11жовтня 2022 року №300 підтверджують, що [PERSON] здійснила поховання [PERSON] , окрім того, довідка від 10 жовтня 2022 року №406 містить інформацію про те, що до дня смерті [PERSON] її доглядала [PERSON] , вони без реєстрації проживали разом та вели спільне господарство; довідка Старосинявської селищної ради від 28 жовтня 2022 року №463/01-19/2022 підтверджує, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; накладна від 05 жовтня 2023 року підтверджує витрати [PERSON] на ритуальні товари. Вказані докази не можуть бути підставою для задоволення позову. Такі докази не доводять того, що на час відкриття спадщини заявник та [PERSON] проживали однією сім`єю, більше п`яти років, та не є доказами, на підставі яких суд міг би визнати за заявником в порядку спадкування за законом, право власності на спадкове майно, як не свідчать про таке і додані фотографії та заява до ПФУ. Водночас лист Старосинявського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) підтверджує те, що обслуговування територіальним центром соціального обслуговування та надання соціальних послуг для [PERSON] припинено лише 14 листопада 2018 року. За змістом листа суд установив, що відповідь надана [PERSON] саме на її заяву, тобто 26 липня 2019 року вона цікавилася питанням соціального обслуговування. Отже, жодних доказів спільного проживання однією сім`єю позивача [PERSON] разом з [PERSON] у вказаний в позовній заяві період, суду не надано, не здобуто таких і під час розгляду справи. Щодо показань свідків, суд зазначає таке. До показань свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] суд ставиться критично, оскільки вони є чоловіком, дочкою та подругою позивача, тому суд не може розцінювати дані свідчення як об`єктивні та незацікавлені. Окрім того, їх доводи частково спростовані показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , зокрема щодо початку періоду спільного проживання [PERSON] та позивача з 2015 року в будинку останньої, оскільки з показань вказаних свідків установлено що до 2019 року вони спільно не проживали, а [PERSON] проживала у власному будинку, перебувала на обліку Старосинявського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) як одинока особа похилого віку з інвалідністю, що потребувала стороннього догляду та отримувала соціальні послуги, а також допомогу позивача та її сім`ї. Письмові пояснення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (арк.спр.27-30), суд вважає неналежним доказом, оскільки вони не є показання свідків у розумінні частини першої статті 90\~ЦПК України та не є письмовими доказами в розумінні\~статті 95 ЦПК України, окрім того суд допитав безпосередньо вказаних свідків у судовому засіданні. Аркуш паперу з рукописним текстом (арк.спр.17 зворот) суд також не бере до уваги, оскільки такий не є письмовим доказом в розумінні\~статті 95 ЦПК України Таким чином, наявним в матеріалах справи письмовими доказами, підтвердженими в судовому засіданні показаннями свідків, доведено здійснення позивачем догляду за [PERSON] .. Проте, відносини [PERSON] та [PERSON] не носили характеру усталених та реальних сімейних відносин, а проявлялися у наданні [PERSON] та її сім`єю допомоги та піклування [PERSON] , яка проживала у власному будинку, а з певного періоду, невстановленого судом в будинку позивача. Надання ж\~допомоги та\~піклування [PERSON] ,\~яка була\~одинокою особою\~похилого віку,\~що мала\~інвалідність по\~зору,\~не є\~безумовним підтвердженням\~наявності факту\~проживання позивача\~із нею\~однією сім`єю\~та наявності між ними сімейних стосунків. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що позивач не довела, що вона є спадкоємцем четвертої черги за законом відповідно до статті 1264 ЦК України після смерті [PERSON] , а тому її позовні вимоги про визнання за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно після смерті останньої задоволенню також не підлягають. Оскільки на підставі належним чином оцінених доказів суд дійшов висновку, що позивач не довела належними та допустимими доказами своїх вимог, у задоволені позову слід відмовити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи відмову в задоволенні позову, покладає понесені позивачем витрати на оплату судового збору на останню.

Outcome: dismissed