Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягувати з [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на його користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на час його навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання або досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08 лютого 2016 року рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області розірвано шлюб між позивачем та відповідачкою [PERSON] . Від спільного подружнього життя у сторін народилося троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні, про що свідчить витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1134 від 14.09.2023 року. Відповідно до довідки НУ «Львівська політехніка» [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання рівня вищої освіти бакалавр інституту ІТРЕ, закінчує навчання 30 червня 2026 року. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, яка продовжує навчання, а у позивача немає змоги самостійно утримувати дитину, оскільки сину необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, придбання одягу, харчування, підручників, тощо. Мати працездатна та здорова, працює, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Аліменти відповідач нікому не платить. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою від 31.10.2023 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надала суду відзиву на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.06.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського РУЮ Львівської області вбачається, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.02.2016 року у справі № 450/1955/15-ц, провадження № 2/450/244/16 вирішено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12.07.2003 року у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 58. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до довідки № 97 від 26.06.2023 року [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання рівня вищої освіти Бакалавр Інститут ІТРЕ Національного університету «Львівська політехніка» та закінчує навчання 30.06.2023 року. Судом встановлено, що повнолітній син [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що вбачається із Витягу № 1134 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст. ст. 199, 200 СК України бере до уваги те, що обов`язок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька. Виходячи із\~характеру спірних\~правовідносин,\~що виникли\~між сторонами,\~враховуючи вищенаведені\~обставини справи\~в їх\~сукупності,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність в\~даному випадку\~передбачених законом\~підстав для\~часткового задоволення\~позову і\~вважає достатнім\~для покриття\~пов`язаних\~із навчанням\~витрат повнолітнього\~сина,\~стягувати із\~відповідачки на\~користь позивача\~аліменти в у\~розмірі 1/4\~частини заробітку\~(доходу)\~відповідача,щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення сином навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років. Слід зазначити, що до даних правовідносин відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не підлягає застосуванню. У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 18.09.2023 р. та в порядку ч. 1 ст.430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Окрім цього, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню 1\~073, 60 грн. судового збору.

Outcome: approved