Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Посилається на те, що вона [PERSON] , [INFO] , є власницею 1/2 частини житлового будинку номер [ADDRESS] на підставі Договору дарування, посвідченого Державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В. від 16.09.1992 року, зареєстрованого в реєстрі за № І-3509. Для подальшої державної реєстрації права власності на вищевказане нерухоме майно заявниця звернулася до державного реєстратора з відповідною заявою. Однак, державним реєстратором було винесено рішення № 70335839 від 22.11.2023 року про відмову в проведенні реєстраційний дій у зв`язку із тим, що згідно поданого договору дарування від 16.09.1992 року, зареєстрованого в реєстрі за № І-3509, стороною правочину/правонабувачем є - [PERSON] , а заявником суб`єктом права згідно поданої заяви є - [PERSON] . Зазначає, що встановлення факту належності правовстановчого документу необхідне для реалізації прав власника нерухомого майна, а іншого шляху для усунення існуючих розбіжностей та захисту свої прав ніж звернення до суду - чинним законодавством України не передбачається. У зв`язку із чим просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , правовстановлюючого документу, а саме договору дарування 1/2 частки домоволодіння [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В. від 16.09.1992 року, реєстраційний номер І-3509 на ім`я [PERSON] . Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, у поданій до суду заяві просила розглянути справу у її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, у поданій до суду заяві не заперечувала проти розгляду заяви у їх відсутності, просила ухвалити рішення у відповідності до вимог діючого законодавства. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у відповідності до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. Положеннями ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як було встановлено судом, з копії договору дарування посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В. від 16.09.1992 року реєстраційний номер І-3509 [PERSON] отримала від [PERSON] в дарунок 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . (а.с. 10) З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] чітко вбачається\~ім`я[PERSON] [INFO] .(а.с. 6-7) З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] (мовою оригіналу [PERSON] ) народилася [INFO] , про що зроблено актовий запис № 697. (а.с. 12) З копії\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~ судом\~встановлено,\~що 28\~вересня 1984\~року [PERSON] \~уклала шлюб\~із [PERSON] ,\~після шлюбу\~змінила прізвище\~на [PERSON] \~(а.с. 13) Встановлено, що із державного акту на право приватної власності на землю серія І-ДН № 160093, виданого Маріупольською міською радою 19 січня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1858 власником земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 27) Досліджені судом докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у договорі дарування 1/2 частки домоволодіння [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В. від 16.09.1992 року, реєстраційний номер І-3509 помилково зазначено ім`я обдарованої « [PERSON] » а тому наявні підстави для визнання вказаного документу таким, що належить [PERSON] . За таких обставин, оскільки заявник фактично просить підтвердити факт належності правовстановлюючого документу, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними письмовими доказами, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved