Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

10.01.2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про продовження обмежувального припису та просила видати обмежувальний припис строком на 6 місяців, оскільки [PERSON] вчиняєтьсядомашнє насильство. Ухвалою суду від 15.01.2024 відкрито провадження по справі. У судове засідання заявник не з`явилась, її представник в судовому засіданні заяву підтримала та просила їх задовольнити, подала письмові пояснення до суду. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Відповідно до абз. 2 ч.1 ст.350-1 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до ч.2 ст.350-1 ЦПК України, суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Суд, враховуючи вимоги ч.2 ст.350-1 ЦПК України щодо строку розгляду заяви, та положення абз. 2 ч.1 ст.350-1 ЦПК України, дійшов висновку про можливість розгляду справи за участі представника заявника та без заявника та заінтересованої особи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.07.2023 року Шевченківським районним судом м. Києва задоволено заяву [PERSON] , [INFO] та винесено рішення щодо видачі обмежувального припису [PERSON] , [INFO] строком на шість місяців. Згідно рішення суду [PERSON] зобов`язано: - заборонити наближатися на 500 метрів до місця проживання/перебування [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити наближатися на 500 метрів до інших місць частого відвідування [PERSON] , а саме ДНЗ № 244 за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити особисто або через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; - заборонити ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто та/або через третіх осіб. Дане рішення набрало законної сили 15.08.2023. Обмежувальний припис завершив свою дію 11 січня 2024 року. Підставою для видачі обмежувального припису були надані до суду докази, а саме: 1. 28 вересня 2022 року у м. Івано-Франківськ [PERSON] вчинив відносно [PERSON] факт домашнього насильства. Відповідно вчиненого правопорушення, співробітниками правоохоронних органів, які прибули на виклик, винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 29.09.2022 серії АА № 227564. 2. В подальшому, постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.11.2022 по справі № 344/12890/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. 3. Витяг з ЄРДР за номером кримінального провадження №1202310504000271 від 25.02.2023 за ч.1 ст. 182 КК України щодо недоторканості приватного життя, шляхом поширення і використання конфіденційної інформації. 4. Підтвердження інформації Центром соціальних служб Дніпровського районного центру у м. Києві щодо отримання [PERSON] соціальної послуги з інформування, консультування та супроводу родини як особа, що перебуває у складних життєвих обставинах. 5. Витягу з ЄРДР за номером кримінального провадження № 12023105040000818 від 31.05.2023 року за ч.1 ст. 125 КК України. 6. Терміновий заборонний припис та адміністративний протокол стосовно кривдника серії АА № 262694 від 01.06.2023, складеного на [PERSON] за скоєння по відношенню до [PERSON] домашнього насильства. Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/7575/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Також, судом встановлено, станом на січень 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва розглядається справа № 755/10129/23 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023105040000818 від 31.05.2023 року, за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України. [PERSON] є потерпілою особою. Згідно зі ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Так, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Як визначає стаття 1 зазначеного Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. У разі порушення кримінального провадження у зв`язку з вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обов`язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України. Згідно із ч. 3 ст. 26 Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Також, суд враховує наявність кримінальної та цивільної судових справ та вважає необхідним обмежити дію обмежувального припису стосовно наближення та спілкування із заявницею в місцях, пов`язаних із вирішенням спорів між сторонами, а саме в залах судових засідань, правоохоронних органах, служби у справах дітей та органу опіки та піклування, та стосовно листування в порядку виконання процесуальних прав та обов`язків між сторонами, з огляду на те, що рішення суду про продовження обмежувального припису не може впливати на здійснення судочинства в інших справа, та встановити його дію на строк 6 місяців. З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність продовження обмежувального припису, а тому заява [PERSON] про продовження обмежувального припису підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 350-6, 352-355 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial