Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

31.10.2023 представник ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» звернувся із зазначеним позовом, згідно якого просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 27124,00 грн. за адресою: [ADDRESS] . Вимоги вмотивовані тим, що відповідач [PERSON] є абонентом (споживачем) ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» по споживанню послуг з централізованого опалення, постачання теплової енергії в квартирі за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок (абонентський номер) № [NUMBER] . Однак, незважаючи на те, що між ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» та відповідачем [PERSON] було укладено публічний договір про надання послуг з централізованого опалення та надання послуги постачання теплової енергії, останній не проводить в належному обсязі оплату за спожиту теплову енергію, у зв`язку з чим за ним за період з 01.11.2020 по 31.09.2023 включно виникла заборгованість за надані послуги теплопостачання в сумі 27124,00 грн., що і стало підставою для звернення до суду. 09.11.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, правом на подачу якого відповідач не скористався. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву не скористався, Суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст.ст. 128, 130 ЦПК України для повідомлення відповідачів про розгляд справи, а тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Встановлено, що відповідно до типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» зобов`язується своєчасно надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги в строки і на умовах, що визначені цим договором. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця http://ohtec.com.ua (а. с. 10-15). З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» надавало відповідачу, який є власником вищевказаної квартири, послуги з централізованого опалення та підігріву води, розрахунки за які проводилися відповідно до тарифів встановлених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та рішеннями виконавчого комітету Охтирської міської ради (а.с. 20-28). Відповідно до наданого позивачем розрахунку за абонентським номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , утворилася заборгованість за період з листопада 2020 року по вересень 2023 року включно в сумі 27124,9 грн. (а. с. 9). Таким чином, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини в сфері надання житлово-комунальних послуг, що регулюються Цивільним кодексом України. За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно вимог ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно вимог ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Положеннями ст.ст. 67, 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. В п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин та втратив чинність 01.05.2022) зазначено, що розрахунковим періодом для оплати комунальних послуг є календарний місяць. Плата за послуги вносить не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 35 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (яка набрала чинності 04.09.2019) розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За приписами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наведеного вбачається, що відповідач належним чином не виконав свого обов`язку своєчасно і в повній мірі оплачувати отримані послуги з постачання теплової енергії, внаслідок чого за ним виникла заборгованість за період з листопада 2020 року по вересень 2023 року включно в сумі 27124,9 грн. Належних та допустимих доказів того, що послуги відповідачу не надавались, або споживач ними не користувався і потреби в таких послугах не мав, суду не надано. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, підстави сумніватися у їх достовірності відсутні. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. У зав`язку із задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved