Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Стариченка М.П., звернулась до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 15.04.2017 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №94. Подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, відсутність спільних інтересів, внаслідок чого було втрачено почуття любові та поваги один до одного. Наразі сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечитиме їх інтересам. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2023 року було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам надано строк для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, разом з тим, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, разом з тим, подав до суду заяву, у якій просить суд провести розгляд справи за його відсутності та зазначає про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи та ухвалити рішення, що відповідає положенням ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.04.2017 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №94, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.04.2017 року. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21.04.2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07.06.2018 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами на даний час припинені, втрачено почуття любові та поваги один до одного, відсутнє взаєморозуміння, що унеможливлює подальше спільне проживання. Відновлення та збереження сім`ї на переконання позивача є неможливим. З огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1\~ст.142 ЦПК України\~- у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50% судового збору сплаченого при зверненні з позовом до суду у розмірі 536,80 грн., інші 50% судового збору в розмірі 536,80 грн. повертаються позивачеві з державного бюджету. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved