Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 23 листопада 1991 року. Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось. У сторін відсутні взаєморозуміння і взаємоповага, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки спроби примиритись з відповідачем не дали бажаних результатів. Оскільки подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливе, позивачка просить шлюб розірвати. Даний позов пред`явлено у відповідності до ч.9 ст.28 ЦПК України, відповідно до якої позови до відповідача пред`являються за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування. Згідно відповіді №370807 від 19.12.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] значиться знятим з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 06.12.2023 р. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 19 грудня 2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилась, у письмовій заяві просила справу слухати у її відсутність, позов задовольнити, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 04.01.2024 р., а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідність до вимог ст.128 ЦПК України. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутність чи клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 листопада 1991 року, місце реєстрації: Відділ загсу Луцького міськвиконкому, актовий запис №1823. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами не склались, вони перестали розуміти один одного, шлюбні відносини фактично припинено, неповнолітніх дітей у сторін не має. Позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, про що свідчить її заява. Відповідач проти заявленого позову про розірвання шлюбу у встановленому законом порядку не заперечив. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved