Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2023 року позовну заяву [PERSON] до АТ КБ "Приватбанк" про визнання правовідносин за кредитним договором припиненими та стягнення суми задоволено частково. Визнано припиненими зобов`язання за кредитним договором № HAH2GK01270052 від 07.05.2007 року, укладеним між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] . В решті позову відмовлено. З огляду на заяву представників позивача Селезень С.В. , Зудер`янц В.В. , подану в порядку ч.8ст.141ЦПК України, питання про розподіл судових витрат призначено до розгляду у судовому засіданні на 20.12.2023 року. Встановлено [PERSON] строк до 19.12.2023 року для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат. 18.12.2023 року представниками позивача Селезень С.В. , Зудер`янц В.В. до канцелярії суду подано клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, в якому вони просять стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] 30000грн. витрат на правову допомогу та судовий збір. 20.12.2023 року представником АТ КБ «ПриватБанк» Шевченко А.О. через Електронний суд подано письмові пояснення щодо клопотання про ухвалення додаткового рішення, в якому він просить в задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу відмовити у зв`язку із недоведеністю понесення судових витрат; зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката до нуля гривень. Зокрема, посилається на те, що сума гонорару встановлюється додатковою угодою до договору про надання правничої допомоги від 13.04.2021, проте до суду додаткова угода до договору від 13.04.2021 не надана. В свою чергу додаткова угода № 1 від 15.12.2022 укладена до договору № б/н від 23.04.2021 та вносить зміни до договору б/н від 28.04.2021. При цьому договорів № б/н від 23.04.2021 та б/н від 28.04.2021 матеріали справи не містять, як і не містять квитанції від 24.10.2023 на яку є посилання в додатковій угоді. Таким чином, розмір витрат на послуги адвоката Селезень С.В. належними доказами не доведено. Крім того, сума гонорару повинна встановлюватись актом прийому-передачі (розрахунком суми винагороди за надану правничу допомогу), проте до суду такі документи не надані. В свою чергу додаткова угода № 1 від 24.10.2023 укладена до договору № б/н від 23.04.2021 та вносить зміни до договору б/н від 28.04.2021. При цьому, договорів № б/н від 23.04.2021 та б/н від 28.04.2021 матеріали справи не містять. Отже, заявником не доведено, що в договір про надання правничої допомоги від 13.04.2021 були внесені зміни, а тому належним доказом щодо розміру витрат на послуги адвоката Зудер`янц В.В. є саме акт прийому-передачі (розрахунок суми винагороди за надану правничу допомогу), однак матеріали справи таких документів не містять. Крім цього, представник АТ КБ «ПриватБанк» Шевченко А.О. у письмових поясненнях зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 30000,00 гривень є значно завищеним, неспівмірним із обсягом наданої правової допомоги. Зауважує, що в частині припинення зобов`язання за кредитним договором № HAH2GK01270052 від 07.05.2007 року АТ КБ "ПриватБанк" зазначав, що вони і так припинені і що Банк жодних вимог після звернення стягнення на предмет іпотеки по боржника не заявляв. Надання правової допомоги в цій частині не потребує великих знань, вивчення судової практики, тощо. Розглянута справа є в повній мірі типовою та не складною (не містить окремих нетипових обставин), зважаючи на предмет спору, обсяг обставин та досвід адвоката, даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності. Спірні правовідносини регулюється нормами Цивільного кодексу України та ЗУ "Про іпотеку" і не передбачають вивчення та дослідження великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів. Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження яких адвокат витратив значний час та застосування у позові складних правових конструкцій. Надані адвокатом послуги є неспівмірними зі складністю справи, що не викликало великих зусиль для визначення правової позиції захисту та складення процесуальних документів. 20.12.2023 року за клопотанням представника позивача Селезень С.В. розгляд питання про розподіл судових витрат відкладено до 22.01.2024 року. У судове засідання 22.01.2024 року сторони не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, представник позивача Селезень С.В. подала заяви про проведення розгляду питання про судові витрати за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Розглянувши питання про розподіл судових витрат в межах справи № 641/1845/22, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3). Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При зверненні до суду з цим позовом позивачем згідно з квитанцією від 12.12.2022 року сплачено судовий збір у розмірі 992,40грн. за вимогу немайнового характеру (визнання припиненими зобов`язань) та згідно з квитанцією від 12.12.2022 року - судовий збір у розмірі 10405грн. за майнову вимогу (стягнення коштів). Враховуючи, що позовні вимоги задоволені тільки в частині визнання правовідносин за кредитним договором припиненими (немайнова вимога), а в решті позову відмовлено, витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 992,40грн. підлягають стягненню з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] . Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (за наявності заперечень учасника справи, якими є відповідні заперечення представника відповідача), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved