Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Боднарюк Віталій Іванович, звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про скасування рішення міської ради. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.03.2009 року, [PERSON] успадковано майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що складається із 1/2 частки однієї другої частин будинку з відповідними господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] та відповідно отримано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Спадкоємцем іншої частки спадкового майна, після смерті [PERSON] , являється [PERSON] , що підтверджується також відповідно свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та витягом про реєстрацію права власності. Зазначає, що рішенням Хотинської міської ради № 331/23/13 від 22 листопада 2013 року було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд [PERSON] та [PERSON] , розміром 0,1000 га, за адресою: [ADDRESS] . Технічну документацію та вказану земельну ділянку було виготовлено у відповідності до вимог чинного земельного законодавства. На виконання вимог Земельного кодексу України, позивач [PERSON] разом із відповідачем [PERSON] подали на розгляд до Хотинської міської ради на затвердження розроблену технічну документацію із землеустрою. Проте в процесі оформлення відповідних документів щодо права власності, позивачкою було встановлено, що відбулося порушення земельного законодавства, зі сторони Хотинської міської ради, а саме порушено її права на земельну ділянку у [ADDRESS] . Зркрема, рішенням Хотинської міської ради № 464/46/19 від 24 травня 2019 року було затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність лише [PERSON] земельну ділянку розміром 0,10 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на яку їй було також надано дозвіл на виготовлення технічної документації та фактично її виготовлення. При цьому, в подальшому на підставі оскаржуваного рішення Хотинської міської ради державним реєстратором Хотинської міської ради було проведеного державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] на земельну ділянку розміром 0,1000 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Таким чином, в результаті чого, у позивача [PERSON] на даний час відсутнє право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування належної їй на праві власності частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , хоча попереднім рішенням сесії їй було надано дозвіл на виготовлення технічної документації. На підставі вищевикладеного, просила суд скасувати рішення Хотинської міської ради від 24 травня 2019 року № 464/46/19 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) у власність [PERSON] площею 0,1000га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , кадастровий номер 7325010100:01:011:0383. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 15 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, вирішено здійснювати розгляд даної справи з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та позовної заяви в новій редакції від.15.12.2023 року, проведення підготовчого засідання призначено на 11 січня 2024 року о 10:00 годині. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від її адвоката Боднарюка В.І., на адресу суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, судовий збір з відповідачів не стягувати. Відповідач [PERSON] - в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, клопотань не має, справу просить слухати у його відсутності. Представник відповідача Хотинської міської ради - Гіждівський В.В. в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, клопотань не має, справу просить слухати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалам. Фактичні обставини встановлені судом. Суд,\~вивчивши та\~дослідивши письмові\~докази,\~та заяви\~сторін,\~які наявні\~у матеріалах\~справи,\~всебічно перевіривши\~обставини,\~на яких\~вони ґрунтуються\~у відповідності\~з нормами\~матеріального права,\~що підлягають\~застосуванню до\~даних правовідносин,\~встановив наступні\~обставини та\~дійшов до\~наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 даної статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 12.03.2009 року, зареєстрованого в реєстрі №438, спадкоємцем в частці зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке в указаній частці видане свідоцтво складається з частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . На земельній ділянці розташований житловий будинок, житловою площею 47,90 кв.м., загальною площею 94,20 кв.м. зазначений в плані під літ. А-1, сарай літ. Б, вбиральні літ. В, огорожа №1 (а.с.7). Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №22334587 від 31.03.2009 року, житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності в частці - [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про право на спадщину від 12.03.2009 року, зареєстрованого в реєстрі №437, спадкоємцем в частці зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке в указаній частці видане свідоцтво складається з частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . На земельній ділянці розташований житловий будинок, житловою площею 47,90 кв.м., загальною площею 94,20 кв.м. зазначений в плані під літ. А-1, сарай літ. Б, вбиральні літ. В, огорожа №1 (а.с.9). Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 22334505 від 31.03.2009 року, житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності в частці - [PERSON] (а.с.10). Витягом з рішення №331/23/13 23-ї сесії VІ скликання Хотинської міської ради від 22.11.2013 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд громадянам [PERSON] , [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га по [ADDRESS] . Надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства громадянам [PERSON] , [PERSON] земельної ділянки площею 0,0038 га по [ADDRESS] (а.с.11). Як вбачається із технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства виготовлено на двох власників [PERSON] , [PERSON] (а.с.12-26). Витягом з рішення №464/46/19 46-х сесії VІІ скликання Хотинської міської ради від 24.05.2019 року про затвердження технічних документацій із землеустрою вирішено затвердити технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок натурі (на місцевості) та передано у власність земельні ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства лише [PERSON] (а.с.27). Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №202076070 від 27.02.2020 року власником земельної ділянки кадастровий номер 7325010100:01:011:0383, площею0,1 га є [PERSON] (а.с.28). Таким чином судом встановлено, що у позивача [PERSON] на даний час відсутнє право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування належної їй на праві власності частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, хоча рішенням сесії Хотинської міської ради №331/23/13 від 22.11.2013 року було надано дозвіл на розробку технічної документації на двох власників нерухомого майна, що свідчить про порушення її прав на земельну ділянку. Застосовані норми права. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). У частинах 1-3 статті 116 ЗК України зазначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до частин першої, другої статті 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Згідно із ст. 25 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Так, технічну документацію та вказану земельну ділянку було виготовлено у відповідності до вимог чинного земельного законодавства. Статтею 30 Закону України «Про землеустрій», передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом. Згідно ч.5 п.5 ст. 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується: у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів Суд визнає незаконним, та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного Законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина статті 21 ЦК України). Підставами для визнання недійсним акту (рішення) є його невідповідність вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у Сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати пищання місцевого значення в межах Конституції та законів України; Згідно зі статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, 1 в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У випадку, коли позивач стверджує про порушення свого права постійного користування частиною земельної ділянки особою, яка володіє нею шляхом державної реєстрації за собою права власності (права користування) цієї спірної частини, право позивача може бути захищено шляхом подання позову про визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України), витребування нерухомості з володіння, усунення перешкод у користуванні майном (статті 387, 388, 391, 396 ЦК України) чи іншим способом відповідно до закону. І Рішення суб`єкта владних повноважень про передання земельної ділянки у власність є актом, необхідним для набуття у власність цього об`єкта у майбутньому - з моменту державної реєстрації відповідного цивільного права. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 724/1127/17. Відповідно до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачений цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. У частині другій статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також: скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За змістом наведеної норми передбачені способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішенця про скасування державної реєстрації прав. При цьому,- з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Мотиви та висновки суду. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] , як на підставу своїх порушених прав, зазначала, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом являється власником частки будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] та отримано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Спадкоємцем іншої частки спадкового майна являється [PERSON] Суд приймає до уваги, що рішенням Хотинської міської ради №331/23/13 від 22.11.2013 року було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою двом власникам житлового будинку, та на виконання вимог Земельного кодексу України позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] подали на розгляд до Хотинської міської ради заяву на затвердження розробленої технічної документації із землеустрою. Суд дійшов висновку про наявність у позивача порушення її права на земельну ділянку, так як в процесі оформлення відповідних документів щодо права власності, рішенням міської ради№464/46/19 46-х сесії VІІ скликання Хотинської міської ради від 24.05.2019 року про затвердження технічних документацій із землеустрою вирішено затвердити технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок натурі (на місцевості) та передано у власність земельні ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства лише [PERSON] , на яку позивачці [PERSON] також було надано дозвіл на виготовлення технічної документації та фактично її виготовлення. Судом враховується той факт, що оскаржуваним рішенням міської ради у позивача [PERSON] на даний час відсутнє право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування належної їй на праві власності частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, тому позовні вимог є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат. Враховуючи клопотання представника позивача щодо не стягнення з відповідачів сплаченого судового збору, судові витрати з відповідачів не стягуються та покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved