Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 27.09.2021 року, близько 10 години 30 хвилин, в Київській області, в с. Білогородка, по вулиці Володимирська, 35А, водій [PERSON] керував велосипедом Салют, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку з лівого боку. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.11.2021 року [PERSON] , визнано винуватим за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави. На момент дорожньо-транспортної пригоди між Позивачем - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] (надалі - Потерпілий) було укладено Договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті №слу27225ак1ф від 10.03.2021 року. Згідно Договору Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом марки «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. У зв`язку з чим, страхувальник звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт ARX2957660 від 18.10.2021 року, відповідно до якого ПАТ «СК «АРКС» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 18 451.99 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. Таким чином, на підставі вищенаведеного до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за завдану шкоду внаслідок ДТП, нанесеної потерпілому. У зв`язку з чим, 01.02.2022 року, за вих. №0023571/ІНС позивач направив [PERSON] претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, у сумі 18 451.99 грн., однак відповідач дану вимогу не виконав. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «СК «АРКС» завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 18 451. 99 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «СК «АРКС» сплачений судовий збір у розмірі 2684, 00 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.03.2023 року відкрито позовне провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду невідомі, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату час та місце розгляду, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження та судових повісток на адресу відповідача, однак, вся кореспонденція повернулась без вручення адресату. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, с дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 27.09.2021 року, близько 10 години 30 хвилин, в Київській області, в с. Білогородка, по вулиці Володимирська, 35А, водій [PERSON] керував велосипедом Салют, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку з лівого боку. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.11.2021 року [PERSON] , визнано винуватим за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. У результаті вищевказаної пригоди було пошкоджено транспортний засіб марки «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , який був застрахований за Договором добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті №слу27225ак1ф від 10.03.2021 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди між Позивачем - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] (надалі - Потерпілий) було укладено Договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті №слу27225ак1ф від 10.03.2021 року. Згідно Договору Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом марки ««Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. У зв`язку з чим, страхувальник звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт ARX2957660 від 18.10.2021 року, відповідно до якого ПАТ «СК «АРКС» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 18 451.99 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПАТ«СК «АРКС» на підставі заяви [PERSON] від 27.09.2021 року про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, акту огляду транспортного засобу марки «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , рахунка від 30.09.2021 року, страхового акту ARX 2957660 від 18.10.2021 року. Факт виплати підтверджується розрахунками страхового відшкодування за договором №слу27225ак1ф від 10.03.2021 року, платіжним дорученням: №20474912 від 19.10.2021 року. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів у розмірі 2684.00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №953872 від 24.02.2023 року. Суд встановив, що на виконання вимог Закону № 1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. 20.04.2022 року, за вих. №0030911/ІНС.ЛОУ позивач направляв [PERSON] вимогу про відшкодування шкоди в порядку регресу 16 604. 29 грн., однак відповідач дану вимогу не виконав. Відповідно до 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому витрати пов`язані зі сплатою страхового відшкодування підлягають стягненню в примусовому порядку. Щодо судових витрат суд дійшов наступного. У своїй позовній заяві позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь суму сплаченого судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2684 грн. Відповідно до ст. ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, та

Outcome: approved