Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

25 квітня 2023року позивач ТзОВ "Споживчий центр" звернувся в Бережанський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. \~ \~ \~ У\~поданому позові\~представник позивача\~ зазначив, що 11 листопада 2021року між ТзОВ "Споживчий центр" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір -договір оферти № 10.11.2021-100004700,\~який був\~укладений шляхом\~підписання Заявки,\~що є\~невід`ємною\~частиною цього\~Договору.\~Відповідно до\~його умов\~ позивач\~ТзОВ "Споживчий\~центр"\~надав відповідачу\~кредит у\~розмірі 7\~000\~грн. терміном на 42 календарних дні за процентною ставкою ''економ''/ ''стандарт''. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за даним кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 22 грудня 2021року склала - 14840 грн., з яких 7000 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 7840грн. - заборгованість за відсотками. Враховуючи викладене, позивач ТзОВ "Споживчий центр" просив стягнути на його користь з відповідача [PERSON] зазначену суму заборгованості за кредитом і понесені ними судові витрати у справі. 8 травня 2023 року за вказаними вимогами ТзОВ "Споживчий центр" було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати вищевказані позовні вимоги у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій суду позовній заяві просив розглядати справу без його участі (а. с. 3). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України вирішив постановити заочне рішення у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Судом були вжиті вичерпні засоби для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Так, існуюча практика судів України, в тому числі і практика Верховного Суду, визначає, що неотримання стороною провадження судового виклику, надісланого на її адресу у визначеному законом порядку, зокрема повернення такого виклику за закінченням терміну зберігання у поштовому відділенні або відмова від отримання, вважається належним повідомленням сторони про виклик. Згідно рішення від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України» в силу ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та взявши до уваги подані стороною позивача письмові докази, прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених ТзОВ "Споживчий центр" позовних вимог, виходячи із наступного. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до ст.\~4\~Цивільно-процесуального\~кодексу України\~кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів.\~ Судом встановлено, що 11 листопада 2021 року між позивачем ТзОВ "Споживчий центр" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір/оферти/ № 10.11.2021-100004700 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТзОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 7 000 грн. на 42 календарних дні, з кінцевим терміном повернення до 22 грудня 2021року (а. с. 5-10). Згідно з розрахунком, наданим банком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 22 грудня 2021 року становить 14 840 грн., з яких 7000 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 7840 грн. - заборгованість за відсотками (а. с. 13-14). За вимогами ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією заявки на укладення кредитного договору від 11 листопада 2021 року, яка містить електронний підпис відповідача, який здійснений за допомогою одноразового ідентифікатора. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Оскільки у наявних в матеріалах справи пропозиції ТзОВ "Споживчий центр" про укладення кредитного договору /оферти/ та заявки відповідача [PERSON] на отримання кредиту наявні всі істотні умови кредитного договору, зокрема, сума кредиту, строк користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом, графік платежів, вказана заявка підписана власноручним електронним підписом відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора, тому суд вважає, що відповідач підписав кредитний договір та був проінформований про всі істотні умови вказаного кредитного договору. А так як із оглянутих в судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідач 11 листопада 2021 року уклав кредитний договір із позивачем, однак не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за цим договором та у добровільному порядку суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув та не сплатив відсотків за користування кредитними коштами, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» є підставними і такими, що підлягають до задоволення, тобто із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 840 грн., з яких- 7000 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 7840 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~суд стягує\~на користь\~позивача витрати,\~пов`язані\~зі сплатою\~ним \~судового збору\~при пред`явленні\~позову.\~А так\~як \~із долученої\~до матеріалів\~справи платіжки\~ \~№ CЦ\~00004967\~від \~11\~квітня 2023 року видно, що позивач по сплаті судового збору поніс витрати у розмірі 2 684 гривні, тому зазначені кошти також слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved