Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.03.2019 на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень щомісячно, на 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2014 по 31.01.2017, мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. На підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду від 06.03.2019 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн щомісячно, починаючи з 24 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. На цей час матеріальний стан позивачки змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку зі зростанням цін на продукти та одяг, прожитковий рівень на дитину відповідного віку підвищився. Відповідач подав до суду письмові пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачка не надала доказів зміни її матеріального становища, також відсутні докази, якими позивачка мотивує зміну розміру аліментів на спільну дочку саме на 1/3 частку. Зауважив, що після розлучення його частка спільного з позивачкою бізнесу перейшла до позивачки, що приносить їй на теперішній час прибуток. 14.07.2021 відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] , а [INFO] у них народилася спільна дочка [PERSON] . Він повністю матеріально забезпечує сім`ю, оскільки дружина знаходиться в декретній відпустці. Дружина має дитину від попереднього шлюбу, яка також частково перебуває на його утриманні. Крім того, на його частковому утриманні перебувають його батьки - [PERSON] та [PERSON] , які є пенсіонерами. Просив справу розглянути без його участі. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивачки - [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд установив, що з 12 серпня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі; мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 25 вересня 2015 року серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області ( а. с. 6). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень щомісячно (а. с. 3 - 5). 14 липня 2021 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Ніжинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Під час шлюбу [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ніжинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до вимог ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зокрема, згідно із ч. 4 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, закон гарантує стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини в мінімальному розмірі, зокрема на одну дитину в розмірі чверті від доходів боржника, а на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів у безспірному порядку. Частина перша статті 192 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів, погіршенням такого становища, зміною інших обставин, що впливають на розмір та порядок сплати аліментів, заінтересована особа може подати до суду заяву про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів, а також способу їх стягнення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме зміну розміру аліментів із твердої грошової суми в розмірі 1800,00 грн на частку від заробітку (доходу) відповідача у розмірі 1/4. Підстав для стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини - суд не вбачає. Заявляючи такі позовні вимоги, позивачка їх не обґрунтувала і не надала доказів на їх підтвердження, а саме наявності у відповідача фінансової можливості сплачували аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Підстав для збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, про що просила у позові позивачка, суд не вбачає; позивачка не навела достатніх доводів на обґрунтування цих позовних вимог. Також суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у меншому розмірі, ніж 1/4 частини, чи відмови в зміні способу їх стягнення, з урахуванням якнайкращих інтересів дитини та гарантованого законом її права на утримання батьками. Посилання відповідача на наявність у нього другої дитини від іншого шлюбу та батьків-пенсіонерів - не є обставинами, які б звільняли його від установленого законом обов`язку утримувати дитину шляхом сплати аліментів у мінімальному розмірі. На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial