Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позов мотивує тим, що [INFO] у них з відповідачкою народилась донька - [PERSON] . Відповідно до нотаріально посвідченого договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 26 жовтня 2023 року, він та відповідачка домовились про місце проживання їхньої малолітньої дитини та про порядок здійснення батьківських прав батьком і матір`ю, яка проживає окремо від дитини за адресою: [ADDRESS] та визначили, що місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , є місце проживання батька, за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з ним та перебуває на його повному утриманні, а відповідно до ст.ст. 141, 180 СК України, батьки мають рівні обов`язки щодо дитини, у тому числі щодо її утримання, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання їхньої малолітньої дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 20.11.2023 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 19.12.2023. Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу. 19.12.2023 розгляд справи відкладено, оскільки станом на 19.12.2023 відповідачка не отримала поштової кореспонденції. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ні позивачем, ні відповідачем клопотання про розгляд справи за участю сторін суду не надано. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 24 липня 2018 року Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Відповідно до Договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідченого 26 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою М.М., [PERSON] та [PERSON] домовились про місце проживання їхньої малолітньої дитини та про порядок здійснення батьківських прав батьком і матір`ю, яка проживає окремо від дитини за адресою: [ADDRESS] та визначили, що місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , є місце проживання батька, за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 30 жовтня 2023 року та копії домової книги, малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована в [ADDRESS] , який на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 26 грудня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Лютик Р.В. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів для дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, який проживає разом з дитиною, займається її вихованням, і відповідача (є особою працездатного віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості визначає їх в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідачки в дохід держави.

Outcome: approved