Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

18 жовтня 2024 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, у якій позивачка просить стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі, в розмірі 3 000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання даної позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 08 квітня 2022 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач офіційно не працевлаштований, проте є працездатною особою, працює не офіційно та має дохід. Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги, а вона не може працювати, так як доглядає за дитиною. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку вона не має. Позивачка вважає, що відповідач має можливість сплачувати на неї аліменти, як дружину з якою проживає дитина, так як знаходиться у працездатному віці, інших утриманців та стягнень по виконавчим документам не має. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 01 грудня 2023 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами надсилалися відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації ( [ADDRESS] ), проте рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши надані позивачкою документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08 квітня 2022 року Ладижинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.4). Від вказаного шлюбу сторони у справі мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 05 жовтня 2023 року Ладижинською міською радою Вінницької області (а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Відповідно до частини другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Аналогічний правовий висновок сформульований Верховним Судом в постановах від 12 листопада 2018 року у справі №202/712/17 (провадження 6128943св18), від 27 травня 2020 року у справі №712/4702/19 (провадження №61-929св20), від 03 листопада 2021 року у справі №487/5798/20 (провадження №61-13023св21), які є обов`язковими для врахування судами України. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.77 Сімейного кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (стаття 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 грн. 00 коп. Визначена у позовній заяві сума коштів на утримання позивача визначена в межах суми прожиткового мінімуму на працездатну особу, а тому, на думку суду, є розумною, співмірною, не поставить відповідача в скрутне становище та відповідатиме вимогам закону, і не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Так, з матеріалів справи вбачається, що донька сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] , яка не працює, а перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач [PERSON] відзиву на позов та жодних належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог суду не надав. Таким чином, оскільки відповідач, як батько дитини, яка не досягнула трьох років, кошти на утримання позивача не надає в достатньому для її утримання розмірі, є особою працездатного віку, з урахуванням принципів справедливості, розумності і співмірності, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача коштів на її утримання у розмірі 3 000 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] включно. За змістом частини першої статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 073,60 грн. на корить державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved