Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , ПАТ НАСК «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної події. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 квітня 2023 року в м. Умань на 549 км+400м автодороги Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка водій [PERSON] , керуючи автомобілем Мерседес Бенц 1317 р.н. [NUMBER] порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем Шкода октавія, р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В наслідок ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Відповідно до постанови Черкаського апеляційного суду від 18.09.2023 року по справі № 705/2298/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постанова суду набрала законної сили. Водій [PERSON] на момент ДТП мав поліс № 208867415 від 06.05.2022, термін дії до 05.05.2023 року, виданий ПАТ НАСК «ОРАНТА». Згідно полісу ліміт за пошкодження транспортного засобу становить 130 000 грн., франшиза 0 грн. Згідно звіту № 24514 від 13.06.2023 року складеного ТОВ «СЗУ Україна» на замовлення НАСК «ОРАНТА» вартість його автомобіля до ДТП становила 150 570,55 грн., вартість автомобіля після ДТП становить 69 645,73 грн. П.30.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначає, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до страхового акту та згідно до поданої ним заяви про страхове відшкодування, НАСК «ОРАНТА» 19.06.2023 року було здійснено йому виплату у розмірі 80 924,82 грн. (вартість ТЗ до ДТП 150 570,55 грн. - вартість ТЗ після ДТП 69 645,73 грн.= 80 924,82 грн.) При здійсненні йому страхової виплати ПАТ НАСК «ОРАНТА» керувалося не висновком судового експерта, а Звітом № 24514 від 13.06.2023 року складеного ТОВ «СЗУ Україна», однак оцінювач ТОВ «СЗУ Україна» не являється судовим експертом та не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку експерта, тому вище вказаний Звіт є не належним документом щодо визначення шкоди. Вказує, що він замовляв висновки в судового експерта, який попереджався про кримінальну відповідальність, тому свої вимоги обґрунтовую висновками судового експерта. Так, згідно висновку експерта № 18 ВД від 06.06.2023 року, вартість автомобіля Шкода октавія, р.н. [NUMBER] до ДТП становить 162 455,23 грн. Згідно висновку експерта № 18/1 ВД від 06.10.2023 року, вартість автомобіля Шкода октавія, р.н. [NUMBER] після ДТП становить 76 172,39 грн. Таким чином, на ПАТ НАСК «ОРАНТА» покладається обов`язок на відшкодування шкоди (страхове відшкодування), внаслідок пошкодження автомобіля Шкода октавія, р.н. [NUMBER] в результаті ДТП в межах суми страхового ліміту, що становить 5358,02 грн. (вартість авто до ДТП 162 455,23 грн. - вартість авто після ДТП 76 172,39 грн. - вартість сплаченого ПАТ НАСК «ОРАНТА» страхового відшкодування 80 924,82=5358,02 грн.). Позивач зазначає, що його автомобіль після ДТП являється фізично знищеним, тому відповідно до ст. 30 Закону N 1961-IV, він погодився передати залишки транспортного засобу відповідачу [PERSON] як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набуває право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі вартості автомобіля після ДТП. 12.10.2023 року він направив рекомендованим листом повідомлення [PERSON] , де запропонував йому прибути в м. Умань, де він передасть йому залишки пошкодженого автомобіля та зробить відповідні зміни в реєстраційному документі в сервісному центрі МВС України, а в свою чергу він повинен йому відшкодувати вартість автомобіля після ДТП в сумі 76 172,39 грн. [PERSON] проігнорував його повідомлення та не надав відповіді, тим самим він розцінив його бездіяльність як відмову відшкодовувати завдану шкоду. За виконання висновків експерта № 1В ВД від 06.06.2023 року та висновку експерта № 18/1 ВД від 06.10.2023 року, він сплатив кошти в сумі 6500 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру. Крім матеріальної шкоди, йому завдана і моральна шкода, яку він має право та бажає стягнути з [PERSON] . Моральну шкоду він оцінює в розмірі 50 000, 00 грн., оскільки внаслідок винних дій [PERSON] , в результаті ДТП він отримав тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеню тяжкості. Близько одного місяця носив гіпсову пов`язку на руці. На протязі тривалого часу взагалі не міг працювати лівою рукою. В зв`язку з вчиненням відповідачем дорожньо-транспортної пригоди він переніс і продовжує до цього часу переносити надзвичайне психологічне навантаження. Тривалий час через хворобу він позбавлений був можливості ходити на роботу, в зв`язку з чим втрачав свій дохід. Це все завдало йому непоправної моральної травми, душевних страждань, поставило його та сім`ю у скрутне матеріальне становище, що потягло у погіршенні сну та апетиту, появі головного болю, порушенні життєвого укладу сім`ї. Також, на [PERSON] покладається обов`язок на відшкодування витрат пов`язаних з наданням адвокатом правової допомоги потерпілому в сумі 15 000 грн. На даний час [PERSON] завдану шкоду йому не відшкодовував. ПАТ НАСК «ОРАНТА» відмовилася виплачувати страхове відшкодування в сумі 5358,02 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] : матеріальну шкоду (вартість автомобіля після ДТП) в сумі 76 172,39 грн.; витрати по проведенню автотоварознавчого дослідження № 18ВД від 06.06.2023 та № 18/1ВД від 06.10.2023 в сумі 6500 грн., моральну шкоду 50 000 грн., витрати пов`язанні з наданням професійно правничої допомоги адвоката в сумі 15000 грн., а всього на загальну суму 147 672, 39 грн. Стягнути з ПАТ НАСК «ОРАНТА» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 5 358,02 грн. Судові витрати покласти на відповідачів [PERSON] та ПАТ НАСК «ОРАНТА». Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від відповідача судом у встановлений строк не отримано. 28.11.2023 від представника відповідача - ПАТ НАСК «ОРАНТА» Гончаренко І.В. надійшов Відзив на позовну заяву, в якому щодо сплати частини страхового відшкодування в розмірі 5 358,02 грн. зазначає, що страховою компанією ПАТ НАСК «ОРАНТА» було замовлено в ТОВ «СЗУ УКРАЇНА» Висновок вартості придатних запчастин №24514/1 від 13 червня 2023 року відповідно до якого вартість ДТЗ у пошкодженому стані Шкода октавія держ. № [NUMBER] складає 69645,73 грн. Згідно зі страховим актом №ОЦВ-СП-23-20-90234/1 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 80 924,82 грн. Відповідно до п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зі змінами та доповненнями, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції від 24.07.2009 № 1335/5/1159) у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. У висновку експерта №18/1ВД за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 06 жовтня 2023 року №18/1ВД зазначено, що при огляді присутній [PERSON] , інші запрошені особи, а саме другий учасник ДТП [PERSON] не з`явився, щодо запрошення на огляд представника ПАТ НАСК «ОРАНТА» не має жодних відомостей та доказів. Виходячи з вище зазначеного, вважає, що була порушення процедура проведення огляду транспортного засобу, а тому вище згаданий висновок експерта Музики П.В. не може вважатися належним доказом. З приводу витрат на правову допомогу: 1) за договором 83/1 про надання правової допомоги від 24 травня 2023 року та акту про прийняття-передачу виконаних робіт (послуг) від 20 вересня 2023 року на суму 9000,00 грн. чітко зазначено, що витрати були понесенні за послуги наданні у справі 705/2298/23 про адміністративне правопорушення вчинене [PERSON] , а отже не має ніякого відношення до даної справи та не підлягає відшкодуванню ПАТ НАСК «ОРАНТА»; 2) за договором №90 про надання професійної правничої допомоги від 22 вересня 2023 року та акту про прийняття-передачі виконаних робіт від 31 жовтня 2023 року розмір винагороди складає 6000,00 грн. Звертає увагу суду, що в акті виконаних робіт пунктом 3 зазначена підготовка документів для складання апеляційної скарги, хоча не зрозуміло про яку саме скаргу йде мова. Вважає, що гонорар в сумі 6000,00 грн. за підготовку, складення та подання до суду першої інстанції позовної заяви є неспівмірним зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суддя приходить до наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи вбачається, що 21 квітня 2023 року в м. Умань на 549 км+400м автодороги Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка водій [PERSON] , керуючи автомобілем Мерседес Бенц 1317 р.н. [NUMBER] порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем Шкода октавія, р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Черкаського апеляційного суду від 18.09.2023 року по справі № 705/2298/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постанова суду набрала законної сили. Водій [PERSON] на момент ДТП мав поліс № 208867415 від 06.05.2022, термін дії до 05.05.2023 року, виданий ПАТ НАСК «ОРАНТА». Згідно полісу ліміт за пошкодження транспортного засобу становить 130 000 грн., франшиза 0 грн. Згідно звіту № 24514 від 13.06.2023 року складеного ТОВ «СЗУ Україна» на замовлення ПАТ НАСК «ОРАНТА» вартість автомобіля Шкода октавія, р.н. [NUMBER] до ДТП становила 150 570,55 грн.; згідно висновку вартості придатних залишків № 24514/1 від 13.06.2023 - вартість автомобіля після ДТП становить 69 645,73 грн. Відповідно до страхового акту № ОЦВ-СП-23-20-90234/1 від 19.06.2023 р., розрахунку страхового відшкодування від 15.06.2023 р., НАСК «ОРАНТА» 19.06.2023 року було здійснено виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 80 924,82 грн. (вартість ТЗ до ДТП 150 570,55 грн. - вартість ТЗ після ДТП 69 645,73 грн.= 80 924,82 грн.). Однак, як зазначено позивачем та не заперечується представником відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА», оцінювач ТОВ «СЗУ Україна» не являється судовим експертом, тому позивачем надано суду та ПАТ НАСК «ОРАНТА» висновки судового експерта Музики П.В. Так, згідно висновку експерта № 18ВД від 06.06.2023 року, вартість автомобіля Шкода октавія, р.н. [NUMBER] до ДТП становить 162 455,23 грн. Згідно висновку експерта № 18/1ВД від 06.10.2023 року, вартість автомобіля Шкода октавія, р.н. [NUMBER] після ДТП становить 76 172,39 грн. Таким чином, на ПАТ НАСК «ОРАНТА» покладається обов`язок на відшкодування шкоди (страхове відшкодування), внаслідок пошкодження автомобіля Шкода октавія, р.н. [NUMBER] в результаті ДТП в межах суми страхового ліміту, що становить 5358,02 грн. (вартість авто до ДТП 162 455,23 грн. - вартість авто після ДТП 76 172,39 грн. - вартість сплаченого ПАТ НАСК «ОРАНТА» страхового відшкодування 80 924,82=5358,02 грн.), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 511 ЦК України, у випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 636 ЦК України, договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 130 000 грн. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно висновку експерта № 18ВД від 06.06.2023 року, ремонт автомобіля [PERSON] вважається економічно необгрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним. За змістом статті 30 Закону N 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди має відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону N 1961-IV, і позивач має передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП. [PERSON] визнав той факт, що його автомобіль після ДТП являється фізично знищеним, тому відповідно до ст. 30 Закону N 1961-IV, він погодився передати залишки транспортного засобу відповідачу [PERSON] як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набуває право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі вартості автомобіля після ДТП. 12.10.2023року [PERSON] направив рекомендованим листом повідомлення [PERSON] , де запропонував йому прибути в м. Умань, де він передасть йому залишки пошкодженого автомобіля, а в свою чергу він повинен відшкодувати [PERSON] вартість автомобіля після ДТП в сумі 76 172,39 грн. [PERSON] не надав відповіді [PERSON] на зазначений лист. Отже, на підставі наведеного вище, суд вважає, що позовна вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] вартості автомобіля Шкода октавія після ДТП в сумі 76 172,39 грн. підлягає до задоволення. За виконання висновків експерта № 18 ВД від 06.06.2023 року та № 18/1 ВД від 06.10.2023 року, [PERSON] сплатив кошти в сумі 6500 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду, яку він оцінив у 50 000,00 грн. За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: 1) характеру правопорушення; 2) глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; 3) ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; 4) інших обставин, які мають істотне значення. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, відповідно до п.3 Постанови, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови, доведенню підлягають: наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявність вини останнього в заподіянні шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Матеріалами справи доведено, що з вини відповідача [PERSON] заподіяна шкода майну позивача, у зв`язку з чим зазначені події внесли незручності та потребували додаткових зусиль для організації його життя, оскільки звичайний ритм життя позивача був порушений. Розмір відшкодування моральної шкоди має визначатись судом у кожному конкретному випадку з урахуванням особливостей конкретного правопорушення. Узагальнюючи вимоги закону, рекомендації Пленуму ВСУ, можна виділити критерії визначення розміру відшкодування моральної шкоди, зокрема характер правопорушення; глибина фізичних та душевних страждань; ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди; тривалість негативних наслідків (короткочасні, тривалі, довічні); істотність вимушених змін у способі життя потерпілого(неістотні, істотні). Враховуючи вищенаведене, виходячи з засад розумності та справедливості суд дійшов висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача має становити 10 000 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України). Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 22.09.2023 року між адвокатом Прилуцьким В.С. та Товстоніс В.В. було укладено договір № 90 про надання правової допомоги. Згідно наданих позивачем: Акту прийняття-передачі виконаних робіт (послуг) від 31.10.2023 р., квитанції № 90 від 31.10.2023 р., на професійну правничу допомогу [PERSON] витратив 6000,00 грн. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, той факт, що справа була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін та приходить до висновку щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5400,00 грн., без урахування підготовки документів для складання апеляційної скарги та без урахування витрат, наданих на правничу допомогу у справі 705/2298/23. Судовий збір підлягає до стягнення з відповідачів відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial