Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

\~ \~\~ 23 листопада 2023 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання та нещасним випадком на виробництві в розмірі 245000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 25 серпня 1999 року по 25 серпня 2015 року працював на різних посадах у різних структурних підрозділах Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - відповідач). 25 серпня 2015 року позивача звільнено з роботи. Всі вказані вище обставини про роботу позивача та його звільнення підтверджуються його трудовою книжкою (копія додається) та не можуть і не будуть заперечуватись відповідачем. За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав хронічне професійне захворювання. П. 7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 10 листопада 2015 року (копія додається), затвердженого начальником Маловисківського міжрайонного Управління Головного управління ДСЕС України у Кіровоградській області, встановлено наявність у позивача професійних захворювань: - вібраційна хвороба другої стадії комбінованої дії загальної та локальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні з полірадикулонейропатією (L5,S1,С5,С6,С7) в вираженим порушенням біомехаіки хребта, стійким больовим синдромом, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФС другого ступеня), остеоартрозом в поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ першого-другого ступеня) та остеоартрозом колінних (ПФ першого- другого ступеня) суглобів; - хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А. Легенева недостатність першого ступеня; - нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). Згідно п. 16 вищевказаного акту професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий термін праці під впливом шкідливих факторів на Смолінській шахті ДП «СхідГЗК». Згідно п. 17 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: тривалий термін праці під впливом шкідливих факторів на Смолінській шахті ДП «СхідГЗК»: запиленість повітря робочої зони максимальна 4,2 мг/м3; шум 95дБА; вібрація загальна: 108-11-дБ, локальна 117дБ. Також за час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом форми Н-1 від 03 лютого 2006 року (копія додається) та актом розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 03 лютого 2006 року (копія додається). П. 3 акту форми Н-5 вказує на обставини, за яких стався нещасний випадок, а саме: 01 лютого 2006 року у першу зміну гірничий майстер дільниці №5 [PERSON] вид наряд ланкою МРЗ на видобутку [PERSON] та [PERSON] на доставку бурового обладнання до повстаючого 33 осі горизонту 385м, далі налаштувати бурове обладнання та розбурхати шпури для обладнання пункту розвантаження машини МПД Прийшовши в забій, [PERSON] та [PERSON] приступили до виконання наряду доставки бурового обладнання. При перенесенні бурового обладнання податчик перфоратором ПП-50 з вироблення [PERSON] настав на шматки гірської маси, що знаходили на грунті вироблення, і впав. При падінні [PERSON] намагаючись утримати обладнання і ручка податчика придавила йому ліву кисть до вироблення. Внаслідок чого [PERSON] отримав травму: наскрізна рвано-забита рана 2 міжп`ястного проміжку лівої кисті. [PERSON] надав Сальнику першу медичну допомогу та. повідомив про випадок травмування гірничого майстер зміни [PERSON] , який через диспетчера шахти видав [PERSON] в медп шахти. У медпункті шахти [PERSON] була надана перша медична допомога далі постраждалого машиною швидкої допомоги було доставлено до СМСЧ-17. П. 9 акту форми Н-1 описує характер травм, отриманих позивачем: наскрізна рвано-забита рана 2 міжп`ястного проміжку лівої кисті. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 30 травня 2006 року серія 2-16 ПК №001309 позивачу первино безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності нарівні 10% (копія додається). Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 18 листопада 2015 року серія 12 ААА №010596 позивачу повторно безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 60% (копія додається). Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 18 листопада 2015 року серія 12 ААА №169166 позивачу первино безтерміново встановлено третю групу інвалідності (копія додається). Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування, що підтверджується випискою №3800/703 із медичної карти стаціонарного хворого та епікризом №1148 з медичної карти стаціонарного хворого (копії додаються). Відповідно до медичного висновку від 22 жовтня 2015 року №1413 (копія додається) позивач має скарги на біль в шийному та поперековому відділах хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху в ліктьових і колінних суглобах, болі і оніміння рук, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук на холоді, загальну слабкість, задишку при незначному фіз.. навантаженні, кашель сухий, втому, біль за грудиною, запаморочення, підвищення АТ, набряки гомілок. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання. Позивач вважає виваженим та справедливим розмір відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 245000 грн., які він просить стягнути з відповідача, без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлявся належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав. Представнику відповідача ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" відповідно до вимог ЦПК України, було вручено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить підпис представника відповідача у розносній книзі, копія якої міститься в матеріалах справи. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень щодо розгляду справи у відсутність представника відповідача не надійшло. 11 грудня 2023 року судом отримано відзив на позов ДП «СхідГЗК», в якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що дійсно, позивач в періоди з 1999 по 2015 працював на ДП «СхідГЗК». Наказом від 28.08.2015 № 441 о/с Позивача звільнено зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, п.2 ст.40 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Позивач звернувся\~до суду\~з вимогою\~про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я. На підтвердження законності позовних вимог посилається на довідку про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 18.11.2015, в якій визначено, що Позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності. \~ \~ \~ \~Разом з тим, Позивач 09.11.2015 року звернувся до ДП «СхідГЗК» із заявою про виплату йому одноразової грошової виплати як відшкодування моральної шкоди за отримані професійні захворювання, які він оцінив у 2 500,00 грн., тобто погодив розмір відшкодування моральної шкоди за отримані професійні захворювання. У своїй заяві позивач також просить здійснити утримання визначених законодавством податків і зборів з сум моральної шкоди, що відшкодовується підприємством. 13.11.2015 року, враховуючи заяву Позивача від 09.11.2015 про виплату одноразової грошової компенсації у відшкодування моральної шкоди у зв`язку із профзахворюванням, отриманим за час роботи на ДП «СхідГЗК», між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 18/48 про відшкодування моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Пунктом 2 зазначеного договору визначено, що [PERSON] відмовляється від будь-яких намірів стягнення на його користь інших сум по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання з ДП «СхідГЗК». \~ \~ \~ \~Пунктом 7 договору визначено, що сторони стверджують, що угоду уклали при повному розумінні всіх її наслідків добровільно без будь-якого примусу. Згідно зі ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.І ст.627 відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. \~ \~ \~ \~Також зазначають, що договір № 18/48 від 13.11.2015 є чинним. \~ \~ \~ \~Як вбачається з платіжного доручення № 17404 від 24.11.2015 Позивачу сплачено 2 500,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної профзахворюванням на підставі договору. \~ \~ \~ \~Таким чином, позивач погодився на сплату йому одноразово у відшкодування моральної шкоди заподіяної професійним захворюванням на ДП «СхідГЗК» у сумі 2 500,00 грн., про що укладено договір про відшкодування шкоди. Отримав таку виплату одноразово, що підтверджується платіжним дорученням, що в силу ч.5 ст.23 ЦК України позбавляє Позивача повторно звертатися за відшкодуванням моральної шкоди. Враховуючи всі вище викладені обставини ДП «СхідГЗК» просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~трудової книжки,\~виданої на\~ім`я\~позивача [PERSON] ,останній дійсно з 25 серпня 1999 року по 25 серпня 2015 року працював на різних посадах у різних структурних підрозділах Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат». 25 серпня 2015 року позивача звільнено з роботи. Всі вказані вище обставини про роботу позивача та його звільнення підтверджуються його трудовою книжкою та не можуть і не будуть заперечуватись відповідачем. За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав хронічне професійне захворювання. П. 7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 10 листопада 2015 року (копія додається), затвердженого начальником Маловисківського міжрайонного Управління Головного управління ДСЕС України у Кіровоградській області, встановлено наявність у позивача професійних захворювань: - вібраційна хвороба другої стадії комбінованої дії загальної та локальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні з полірадикулонейропатією (L5,S1,С5,С6,С7) в вираженим порушенням біомехаіки хребта, стійким больовим синдромом, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФС другого ступеня), остеоартрозом в поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ першого-другого ступеня) та остеоартрозом колінних (ПФ першого- другого ступеня) суглобів; - хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А. Легенева недостатність першого ступеня; - нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). Згідно п. 16 вищевказаного акту професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий термін праці під впливом шкідливих факторів на Смолінській шахті ДП «СхідГЗК». Згідно п. 17 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: тривалий термін праці під впливом шкідливих факторів на Смолінській шахті ДП «СхідГЗК»: запиленість повітря робочої зони максимальна 4,2 мг/м3; шум 95дБА; вібрація загальна: 108-11-дБ, локальна 117дБ. Також за час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом форми Н-1 від 03 лютого 2006 року та актом розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 03 лютого 2006 року. П. 3 акту форми Н-5 вказує на обставини, за яких стався нещасний випадок, а саме: 01 лютого 2006 року у першу зміну гірничий майстер дільниці №5 [PERSON] вид наряд ланкою МРЗ на видобутку [PERSON] та [PERSON] на доставку бурового обладнання до повстаючого 33 осі горизонту 385м, далі налаштувати бурове обладнання та розбурхати шпури для обладнання пункту розвантаження машини МПД Прийшовши в забій, [PERSON] та [PERSON] приступили до виконання наряду доставки бурового обладнання. При перенесенні бурового обладнання податчик перфоратором ПП-50 з вироблення [PERSON] настав на шматки гірської маси, що знаходили на грунті вироблення, і впав. При падінні [PERSON] намагаючись утримати обладнання і ручка податчика придавила йому ліву кисть до вироблення. Внаслідок чого [PERSON] отримав травму: наскрізна рвано-забита рана 2 міжп`ястного проміжку лівої кисті. [PERSON] надав Сальнику першу медичну допомогу та. повідомив про випадок травмування гірничого майстер зміни [PERSON] , який через диспетчера шахти видав [PERSON] в медп шахти. У медпункті шахти [PERSON] була надана перша медична допомога далі постраждалого машиною швидкої допомоги було доставлено до СМСЧ-17. П. 9 акту форми Н-1 описує характер травм, отриманих позивачем: наскрізна рвано-забита рана 2 міжп`ястного проміжку лівої кисті. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 30 травня 2006 року серія 2-16 ПК №001309 позивачу первино безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності нарівні 10% . Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 18 листопада 2015 року серія 12 ААА №010596 позивачу повторно безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 60% . Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 18 листопада 2015 року серія 12 ААА №169166 позивачу первино безтерміново встановлено третю групу інвалідності. Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування, що підтверджується випискою №3800/703 із медичної карти стаціонарного хворого та епікризом №1148 з медичної карти стаціонарного хворого. Відповідно до медичного висновку від 22 жовтня 2015 року №1413 (копія додається) позивач має скарги на біль в шийному та поперековому відділах хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху в ліктьових і колінних суглобах, болі і оніміння рук, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук на холоді, загальну слабкість, задишку при незначному фіз.. навантаженні, кашель сухий, втому, біль за грудиною, запаморочення, підвищення АТ, набряки гомілок. \~ \~ \~ \~13 листопада 2015 року між ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат та [PERSON] укладено договір про відшкодування моральної шкоди № 18/48. Відповідно до зазначеного договору, на підставі заяви [PERSON] про виплату йому одноразової грошової компенсації у відшкодування моральної шкоди в зв`язку з профзахворюванням, отриманим за час роботи на шахтах ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат, сторони узгодили одноразову грошову виплату позивачу у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок отриманого ним професійного захворювання у розмірі 2500 грн. Сторони дійшли згоди, що [PERSON] відмовляється від будь-яких намірів стягнення на його користь інших сум у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання з ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат. ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат зобов`язується сплатити на користь [PERSON] 2500 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок всіх отриманих профзахворювань, встановлених та можливо встановлених у майбутньому за реквізитами. Сторони домовились, що ДП «СхідГЗК» на прохання заявника здійснює утримання визначених законодавством податків і зборів з суми моральної шкоди, що відшкодовується підприємством. Відповідно до платіжного доручення №17404 від 24.11.2015 року позивачу [PERSON] було сплачено 2500 грн. з урахуванням сплачених ДП Східний\~гірничо-збагачувальний\~комбінат податків у відшкодування моральної шкоди, заподіяної профзахворюванням на підставі договору. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Окрім того, судом встановлено, що з позивачем стався нещасний випадок на виробництві, у зв`язку із чим останній має право на відшкодування моральної шкоди, завданої нещасним випадком на виробництві. Суд під час розгляду цивільної справи керується та застосовує наступні положення Законів. Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім`ї, і рівних та невід`ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності». Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Згідно зі ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як і іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливими. Відповідно до вимог\~статті 173 КЗпП України\~шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Як слідує з аналізу норм ч. 2 ст.153, ст.173, ч.1 ст.237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Відповідно до частини третьої\~статті 23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(з відповідними змінами) (далі - Постанова) роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. У пункті 13\~Постанови\~роз`яснено, що відповідно до\~статті 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №2, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.\~\~У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. З огляду на положення ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця). За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов`язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо-геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров`я, їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди, гірничі удари, обвалення, самозаймання гірничих порід, затоплення гірничих виробок тощо). Згідно з ст.38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, безпека гірничих робіт, охорона праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах. За таких обставин, з огляду на вище зазначені норми Законів, під час судового розгляду доведено, що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача професійного захворювання. Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15). У зв`язку з вищевикладеним, суд не бере до уваги доводи відповідача про наявність підстав для відмови у задоволенні позову про стягнення моральної школи, оскільки наявність спричиненої позивачу моральної шкоди встановлена дослідженими доказами, які додані до матеріалів справи. Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Таким чином, суд, при визначені розміру моральної шкоди оцінює глибину, характер та тривалість душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, втрату 60% професійної працездатності, призначення позивачу третьої групи інвалідності, характер професійних захворювань, їх наслідки для здоров`я позивача та,

Outcome: partial