Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 23 липня 2020 року між ним та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» укладено договір № 23-07-2020-1 купівлі-продажу обладнання, відповідно до якого відповідач передав йому у власність обладнання, а саме зарядний пристрій (станцію) для електромобілів згідно Специфікації, а він здійснив оплату вартості предмету договору та отримав у власність електричну станцію для електромобілів. 23 липня 2020 року між ним та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» був укладений договір оренди обладнання з обов`язком викупом, відповідно до якого він як орендодавець передав, а відповідач орендар прийняв в строкове платне користування з зобов`язанням обов`язкового викупу обладнання, а саме: зарядного пристрою (станції) для електромобілів згідно Специфікації. Відповідно до п. 4.1 договору орендна плата складає 2 % в місяць від суми,я кА вказана у п. 1.1.1. договору (140500 гривень). Згідно з п. 8 договору оренди орендар зобов`язується викупити об`єкт оренди в кінці строку дії договору або достроково в будь-який час на вимогу орендодавця за ціною в 5000 доларів США за офіційним курсом НБУ на день повернення коштів. Ця сума є фіксованою і не підлягає зміні навіть у випадку поломки чи псування об`єкта оренди (п. 7.1.5. договору). Проте, відповідачем зазначена вимога виконана не була, кошти не повертаються. З моменту укладення договору оренди з обов`язковим викупом обладнання відповідач лише двічі здійснив платежі: 22 серпня 2020 року в сумі 695 гривень та 02 жовтня 2020 року в розмірі 2818 гривень. Загальна сума прострочених платежів становить 30207 гривень. Окрім заборгованості з оренди обладнання, боржник не виконав свій обов`язок по викупу орендованого обладнання, чим порушив п. 8 договору. Згідно із ним боржник зобов`язується в кінці строку дії договору оренди викупити зарядну станцію за ціною в сумі 140500 гривень, що боржник не зробив. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» на його користь: -заборгованість з орендної плати за договором у сумі 30207 гривень; -інфляційні втрати в розмірі 7316 гривень 50 копійок; -три проценти річних у сумі 1273 гривні 03 копійки; -інфляційні втрати у зв`язку з невикупом орендованого обладнання відповідно до п. 8.1 договору в розмірі 31161 гривні 83 копійки; -три проценти річних у зв`язку з невикупом орендованого обладнання відповідно до п. 8.1 договору у сумі 4596 гривень 08 копійок. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 липня 2020 року між позивачем та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» укладено договір № 23-07-2020-1 купівлі-продажу обладнання, відповідно до якого відповідач передав позивачу у власність обладнання, а саме зарядний пристрій (станцію) для електромобілів згідно Специфікації, а [PERSON] здійснив оплату вартості предмету договору та отримав у власність електричну станцію для електромобілів. 23 липня 2020 року між позивачем та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» був укладений договір оренди обладнання з обов`язком викупом, відповідно до якого [PERSON] як орендодавець передав, а відповідач орендар прийняв в строкове платне користування з зобов`язанням обов`язкового викупу обладнання, а саме: зарядного пристрою (станції) для електромобілів згідно Специфікації. Пунктом 3.1. договору встановлено, що термін оренди складає 1 рік з моменту прийняття об`єкту оренди, а саме до 23 липня 2021 року. Відповідно до п. 4.1 договору орендна плата складає 2 % в місяць від суми,я кА вказана у п. 1.1.1. договору (140500 гривень). Пунктом 6.1. договору встановлено, що об`єкт оренди вважається переданим в оренду і повернутим з оренди з моменту підписання відповідної специфікації об`єкта оренди. З позову вбачається, що з моменту укладення зазначених договорів, позивач отримав лише два платежі: 22 серпня 2020 року в сумі 695 гривень та 02 жовтня 2020 року в розмірі 2818 гривень. Загальна сума прострочених платежів становить 30207 гривень. Крім того, відповідач не виконав свій обов`язок по викупу орендованого обладнання, чим порушив п. 8 договору. Згідно із ним боржник зобов`язується в кінці строку дії договору оренди викупити зарядну станцію за ціною в сумі 140500 гривень, що боржник не зробив. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з п. 8.1 договору оренди орендар зобов`язується викупити об`єкт оренди в кінці строку дії договору або достроково в будь-який час на вимогу орендодавця, за умови письмового повідомлення орендодавцем орендаря на поштову адресу, або подання особисто, під розпис про вручення повідомлення, уповноважені особі (працівнику) орендаря за реквізитами визначено у цьому договорі не пізніше ніж за 1 місяць до дати обов`язкового викупу. 09 листопада 2021 року та 26 листопада 2021 року позивач направив вимоги до відповідача з проханням повернути предмет оренди, а також сплатити заборгованість за орендною платою. З позову вбачається, що відповідачем зазначені вимоги виконані не були. Відповідачем орендна плата у повному обсязі не сплачена та в порушення вимог п. 8.1. договору об`єкт оренди не викуплено. Вбачається, що відповідачем вимоги договору оренди обладнання з обов`язковим викупом не виконано, зокрема, орендну плату у повному обсязі не сплачено та в порушення вимог п. 8.1. договору об`єкт оренди не викуплено. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає заборгованість з орендної плати за договором у сумі 30207 гривень. З позову вбачається, що позивач не заявляє вимогу про стягнення з відповідача суму викупу обладнання у розмірі 140500 гривень. Позивач також просить суд стягнути з відповідача за договором три проценти річних та інфляційні втрати, нараховані на заборгованість у зв`язку несплатою орендних щомісячних платежів та на заборгованість у зв`язку з невикупом орендованого обладнання, що становлять наступні суми: -інфляційні втрати, нараховані на заборгованість у зв`язку несплатою орендних щомісячних платежів в розмірі 7316 гривень 50 копійок; -три проценти річних, нараховані на заборгованість у зв`язку несплатою орендних щомісячних платежів у сумі 1273 гривні 03 копійки; -інфляційні втрати у зв`язку з невикупом орендованого обладнання відповідно до п. 8.1 договору в розмірі 31161 гривні 83 копійки; -три проценти річних у зв`язку з невикупом орендованого обладнання відповідно до п. 8.1 договору у сумі 4596 гривень 08 копійок. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок суми трьох процентів річних та інфляційних втрат по договору наданий суду і відповідає вимогам закону. Таким чином, стягненню з відповідача підлягають нараховані три проценти річних та інфляційні втрати. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок.

Outcome: approved