Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, посилаючись на те, що 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за кредитним договором №2012565161 від 09.06.2016 року, укладеним між AT «ОТП Банк» та [PERSON] . Так, 09.06.2016 року між AT «ОТП Банк» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі - Відповідач) було укладено кредитний договір №2012565161. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Відповідач отримав кредит у розмірі 99 999,00 грн. на споживчі цілі строком до 09 червня 2021 року. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором №2012565161 від 09.06.2016 року виконав в повному обсязі. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Так останній платіж Відповідачем було внесено 03.04.2020 року у сумі 30812,00 грн. Внаслідок не належного виконання Відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) у розмірі 97116,76 грн., з яких 33846,00 грн. заборгованість з тіла кредиту, 37021,06 грн. заборгованість по відсоткам, 26249,70 грн. заборгованість по комісії. Оскільки, Відповідачем не здійснювалось погашення кредитної заборгованості тривалий час, враховуючи, що таке прострочення є триваючим правопорушенням, кредитор - позивач вправі вимагати стягнення з боржника відповідача в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та 3 % процентів річних за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання аж до повного його виконання. А тому, позивач, просив суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», заборгованість за Кредитним договором №2012565161 від 09.06.2016 року станом на 24.03.2023 року у розмірі 97116,76 (дев`яносто сім тисяч сто шістнадцять гривень) 76 коп., що складається із: заборгованість з тіла кредиту - 33846,00 грн., заборгованість по відсоткам - 37021,06 грн., заборгованість по комісії - 26249,70 грн. та три проценти річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з врахуванням встановленого індексу інфляції за період з 13.06.2020 по 24.02.2022 року у розмірі 21 246 (двадцять одна тисяча двісті сорок шість гривень) 42 коп., що складається з: три відсотка річних в сумі - 4 960,52грн. та інфляційне збільшення - 16 285,90 грн. Судові витрати покласти на Відповідача. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2023 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Одночасно з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на громадський (виробничий) будинок (приміщення) нежитлова будівля, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Ухвалою судді від 14 серпня 2023 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про забезпечення позову було відмовлено. Ухвалою від 03 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що 09.06.2016 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2012565161. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Відповідач отримав кредит у розмірі 99999,00 грн. на споживчі цілі строком 60 місяців, з 09 червня 2016 року по 09 червня 2021 року. Пунктом 1.1 кредитного договору визначено розмір процентної ставки, яка складає 36% річних. За умовами даного Договору Банк надає Позичальнику споживчий кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, визначені Договором та Графіком платежів (п.1.2 Договору). Сума отриманого кредиту погашається щомісячно в дату платежу та в розмірі, зазначеному в графіку платежів. За управління кредитом Позичальник сплачує комісію, розмір якої зазначено в Графіку платежів (п.1.6 Договору). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти. Відповідач, отримавши кредитні кошти, виконував покладені на нього обов`язки щодо сплати кредиту та відсотків, але не в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу № 24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі Портфеля заборгованості, зазначених у Реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором №2012565161 від 09.06.2016 року, укладеним між AT «ОТП Банк» та [PERSON] . Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, Клієнт (Первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату відповідно до умов Договору (п. 1.2. Договору ). За цим Договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними Договорами (п. 1.3. Договору). Відповідно до Витягу №1 до Договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023, ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2012565161 від 09.06.2016 року у сумі 97116,76 грн., що складається з: 33846,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 37021,06 грн. заборгованість за відсотками, 26249,70 грн. заборгованість по комісії. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтями 514, 516 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Як передбачено ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Як встановлено судом, відповідач належним чином зобов`язання по поверненню кредитних коштів та відсотків не виконав, в результаті виникла заборгованість за кредитним договором №2012565161 від 09.06.2016 року, укладеного між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , право вимоги за яким, на підставі Договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023, перейшло до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ». Загальна сума заборгованості відповідача перед ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» станом на 24.03.2023р. (дата відступлення права вимоги) за вказаним кредитним договором становить 97116,76 грн. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку інфляційних витрат і 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 13.06.2020 року (в межах останніх трьох років на день подання позову) по 24.02.2022 року (до дня введення воєнного стану) розмір нарахованих інфляційних витрат та 3% річних на суму боргу 97116,76 грн. складає: 16285,90 грн. - інфляційне збільшення, 4960,52 грн. - 3% річних. Відповідач відзив на позов з належними та допустимими доказами в підтвердження заперечень та спростування доводів позивача до суду не подав. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 526,610,611,625,1054 ЦК України,

Outcome: approved