Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за поставлений природний газ в сумі 1823,97 грн та понесені судові витрати, пов`язані із розглядом справи. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що постачання природного газу за адресою [ADDRESS] здійснювалося ТОВ "Рівнегаз збут" на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та Правил постачання природного газу. Умови типового договору постачання є однаковими для всіх побутових споживачів України. Товариством усім побутовим споживачам Рівненської області у січні 2016 року одночасно з рахунками-фактурами були направлені заяви-приєднання до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Доставка заяв-приєднань всім побутовим споживачам Рівненської області здійснювалася безпосередньо ДППЗ «Укрпошта» на підставі укладених договорів з ТОВ «Рівнегаз збут». Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та бланк заяви-приєднання до умов договору були офіційно опубліковані в обласній газеті «Вільне слово» № 1 від 01 січня 2016 року та розміщені на офіційному сайті ТОВ «Рівнегаз збут». Розподіл природного газу побутовим споживачам Рівненської області здійснюється оператором газорозподільної системи АТ «ОСГ «Рівнегаз» на умовах укладеного Типового договору розподілу природного газу та відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам підписана [PERSON] 03 лютого 2016 року. Право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Розрахунки за послуги з газопостачання за вказаною адресою проводилися у спосіб, встановлений п.п.1 п.4.4 розділу ІV Типового договору постачання, а саме лише на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та оператором ГРМ - АТ «Рівнегаз», оскільки даний вид розрахунку визначений в заяві-приєднанні від 03 лютого 2016 року. Згідно фінансового стану споживача по особовому рахунку № [NUMBER] (ЕІС код споживача 56ХМ29А75828307S) прострочена заборгованість за надані послуги з газопостачання становить 1823,97 грн. Оскільки оплата вартості спожитого природного газу [PERSON] здійснювалась не в повному обсязі, враховуючи положення ст.534, 629 ЦК України та п.4.10 Типового договору постачання природного газу, всі кошти, які надходили на особовий рахунок № [NUMBER] , були зараховані товариством в рахунок погашення існуючої заборгованості відповідно до черговості її виникнення. За період з 01 травня 2021 року по 30 квітня 2022 року товариством поставлено природного газу вартістю 3347,81 грн (419 куб.м х 7,99 грн); надійшло оплат за вказаний період на особовий рахунок № [NUMBER] в сумі 3050 грн, з якої 1526,16 грн зараховано в оплату боргу, який обліковувався станом на 01 травня 2021 року. Відповідачі оплату в повному обсязі за спожитий природний газ не проводять, чим порушуються вимоги Правил та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Заборгованість за надані послуги з газопостачання в сумі 1823,97 грн не сплачена. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] адвокат Губар В.Є. просить відмовити у задоволенні позову. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що за умовами п.2 заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу, підписаної [PERSON] 03 лютого 2016 року, розрахунок споживача за природний газ здійснюється на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за договором розподілу природного газу за підсумком місяця. Сплата відповідачами коштів позивачу за спожитий природний газ має відбуватися згідно з даними оператора ГРМ, яким є АТ «Рівнегаз», про обсяг газу, визначений за договором розподілу природного газу за підсумком місяця. Однак, позивачем суду не надано жодного доказу, яким підтверджуються дані оператора ГРМ про обсяг поставленого відповідачам газу за кожен місяць періоду, за який існує борг. Позивач не надав суду ні відповідних даних оператора ГРМ за увесь період спірних правовідносин, ні договору розподілу природного разу, водночас, безпідставно нарахував відповідачам суму заборгованості з оплати спожитого природного газу. В наданому позивачем суду розрахунку заборгованості наведені дані щодо нарахування споживачам за грудень 2021 року одноразової плати за споживання природного газу в сумі 2258,05 грн, хоч середньомісячне нарахування такої плати в інші місяці цього ж періоду не перевищувало 231 грн. В письмових поясненнях представник відповідача [PERSON] адвокат Ільїн В.А. зазначив, що Закон України «Про житлово-комунальні послуги» не наділяє обов`язком власника (співвласника) житла сплачувати комунальні послуги, які не пов`язані з його володінням та користуванням ним, такий обов`язок покладений на споживача. Посилання позивача на норми ст.13 Конституції України та ст.322 ЦК України не є належною правовою підставою для задоволення вимог до [PERSON] , який є співвласником житла, але не є споживачем даної комунальної послуги, оскільки в період виникнення заборгованості і до цього часу проживав за іншою адресою та наданими комунальними послугами не користувався. Вимога про оплату наданих комунальних послуг може бути задоволена лише до їх споживачів, а у відношенні до [PERSON] в задоволенні позовних вимог слід відмовити. У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] вказала, що оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Визначені за умовами глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу природного газу (алокація) є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ. Для проведення розрахунку вартості спожитого природного газу ТОВ «Рівнегаз збут» щомісяця отримувало від оператора ГТС інформацію про обсяги спожитого природного газу в розрізі окремого побутового споживача. Ідентифікація споживача здійснюється за допомогою ЕІС-кодів. Після отримання інформації від оператора ГТС про обсяги розподіленого оператором ГРМ природного газу споживачу ТОВ «Рівнегаз збут» проводить лише нарахування за поставлений газ, помноживши об`єм (обсяг) на ціну (вартість) газу за кожний розрахунковий місяць. Відповідач [PERSON] , заперечуючи обсяги спожитого природного газу, на підставі яких товариством проводився розрахунок його вартості, не надає жодних належних та допустимих доказів того, що оператором ГРМ за вказаний період визначено інший об`єм спожитого природного газу. Постачальник природного газу ТОВ «Рівнегаз збут» не є стороною договору розподілу природного газу, який укладений між відповідачем [PERSON] та оператором ГРМ АТ «ОГС «Рівнегаз». Норма ст.322 ЦК України встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. У разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Ухвалою від 03 серпня 2023 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що в квартирі проживають три сім`ї - він з дружино, дочка і син зі своєю сім`єю. Однак житлово-комунальні послуги сплачував лише він. Оператор ГРМ неправильно нарахував об`єми спожитого природного газу і з ним ці об`єми не погоджував, показання лічильника до уваги не брали. Звертався до АТ «Рівнегаз» з клопотанням про коригування об`ємів спожитого природного газу, але це клопотання не було задоволено. Представник відповідача [PERSON] додатково пояснив, що позивач не може використовувати лише дані, які отримав від ОГС, і мав би пересвідчитись про відсутність спору між сторонами договору розподілу природного газу. Представник відповідача [PERSON] просить відмовити в позові до відповідача [PERSON] , оскільки останній у квартирі не проживав і послугами не користувався, а також не є стороною договору постачання природного газу. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27 листопада 1998 року. Постачання природного газу у житлове приміщення за вказаною адресою до 01 травня 2022 року здійснювало Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут». 03 лютого 2016 року між ТОВ «Рівнегаз збут», як постачальником, та [PERSON] , як споживачем, укладений договір постачання природного газу побутовим споживачам шляхом підписання відповідачем [PERSON] заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. За умовами вказаного договору, оператором ГРМ, з яким споживач уклав договір розподілу природного газу, є ПАТ «Рівнегаз». Оператором ГРМ споживачу присвоєний ЕІС-код 56ХМ29А75828307S. Відповідно до п.2 заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу від 03 лютого 2016 року, за договором розрахунок споживача за природний газ здійснюється на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за договором розподілу природного газу, за підсумками місяця. За інформацією ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» № ТОВВИХ- 23-16466 від 16 листопада 2023 року, обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС-кодом 56ХМ29А75828307S у період з 01 січня 2021 року по 30 квітня 2022 року та віднесений в алокацію постачальника ТОВ «Рівнега збут», становить: з 01.01.2021 по 31.01.2021 - 57 куб.м; з 01.02.2021 по 28.02.2021 - 30,57 куб.м; з 01.03.2021 по 31.03.2021 - 51,43 куб.м; з 01.04.2021 по 30.04.2021 - 49 куб.м; з 01.05.2021 по 31.05.2021 - 6,25 куб.м; з 01.06.2021 по 30.06.2021 - 6,09 куб.м; з 01.07.2021 по 31.07.2021 - 12,48 куб.м; з 01.08.2021 по 31.08.2021 - 7,43 куб.м; з 01.09.2021 по 30.09.2021 - 4,93 куб.м; з 01.10.2021 по 31.10.2021 - 2,94 куб.м; з 01.11.2021 по 30.11.2021 - 4,25 куб.м; з 01.12.2021 по 31.12.2021 - 282,61 куб.м; з 01.01.2022 по 31.01.2022 - 28,88 куб.м; з 01.02.2022 по 28.02.2022 - 25,43 куб.м; з 01.03.2022 по 31.03.2022 - 19,08 куб.м; з 01.04.2022 по 30.04.2022 - 18,63 куб.м. Згідно з фінансовим станом споживача [PERSON] за рахунком [NUMBER] (ЕІС-код 56ХМ29А75828307S) заборгованість відповідачів за спожитий природний газ, поставлений у період з травня 2021 року до 30 квітня 2022 року обсягом 419 куб.м (травень 2021 року - 6,25 куб.м, червень 2021 року - 6,09 куб.м, липень 2021 року - 12,48 куб.м, серпен 2021 року - 7,43 куб.м, вересень 2021 року - 4,93 куб.м, жовтень 2021 року - 2,94 куб.м, листопад 2021 року - 4,25 куб.м, грудень 2021 року - 282,61 куб.м, січень 2022 року - 28,88 куб.м, лютий 2022 року - 25,43 куб.м, березень 2022 року - 19,08 куб.м, квітень 2022 року - 18,63 куб.м), становить 1823,97 грн. Статтею 322 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 2496 від 30 вересня 2015 року (далі Правила). Відповідно до п.2 розділу ІІІ Правил (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує письмової форми договору. Оплата побутовим споживачем за надані послуги з газопостачання може провадитися за квитанціями абонентської книжки постачальника; за платіжними документами, які виписуються постачальником (п.22 розділу ІІІ Правил). Згідно з п.23 розділу ІІІ Правил розрахунки за послуги з газопостачання можуть провадитись на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. Пунктом 25 розділу ІІІ Правил передбачено, що у разі виникнення у споживача заборгованості за договором постачання природного газу за домовленістю сторін (постачальника та споживача) може бути укладений графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності діючого графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 2500 від 30 вересня 2015 року затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідно до п.2.2 розділу ІІ Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленному порядку з оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи. Згідно з п.4.4 розділу ІV Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із способів: за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що міститься в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; або за плановими ведичинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період. У разі відсутності графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення (п.4.10 розділу ІV Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам). Пунктом другим глави першої розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем встановлено, що порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів та їх постачальників, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Відповідно до п.4 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРС у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. Дані про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (місяць) зазначаються оператором ГРМ в особистому кабінету споживача на сайті оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу. Оператом ГРМ в установленному законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником (п.5 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем). Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Аналогічні положення містить і\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~в редакції, чинній на час розгляду справи. Згідно з п.2 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Аналогічний обов`язок побутового споживача передбачений п.32 розділу ІІІ Правил постачання природного газу та п.5.2 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідно до п.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За нормами ст.525, 526, абз.1 ч.1 ст.530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610, 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позивач належним чином та у повному обсязі надав відповідачам послуги з постачання природного газу за період з 03 лютого 2016 року по 30 квітня 2022 року. Доказів на спростування зазначеної обставини суду не надано. Розподіл природного газу за адресою [ADDRESS] здійснюється АТ «ОСГ «Рівнегаз» як оператором ГРМ на підставі укладеного з [PERSON] типового договору розподілу природного газу, що зазначено в заяві-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписаній відповідачем. Розрахунок вартості поставленного природного газу за особовим рахунком № [NUMBER] ТОВ «Рівнегаз збут» проведений на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та оператором ГРМ (АТ «Рівнегаз») за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Рівнегаз». Такий порядок здійснення розрахунку споживача за природний газ погоджений відповідачем в п.2 заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Враховуючи здійснені споживачем оплати за спожитий природний газ (в травні 2021 року 100 грн, в жовтні 2021 року 500 грн, в листопаді 2021 року 600 грн, в грудні 2021 року 300 грн, в січні 2022 року 500 грн, в лютому 2022 року 300 грн, в березні 2022 року 250 грн, в квітні 2022 року 200 грн, в травні 2022 року 300 грн), які частково були зараховані позивачем в рахунок погашення наявної станом на 01 травня 2021 року заборгованості в сумі 1526,16 грн відповідно до черговості її виникнення згідно з п.4.10 розділу ІV Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, заборгованість відповідачів за період з 01 травня 2021 року до 30 квітня 2022 року становить 1823,97 грн. Відповідачі, отримавши за спірний період послуги з постачання природного газу належної якості, зобов`язані були оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі чинних тарифів. Заперечення відповідачем [PERSON] кількості спожитого газу суд до уваги не приймає, оскільки об`єм (обсяг) газу визначається споживачем і оператором ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу. Доказів наявності спору між відповідачами та АТ «Рівнегаз» щодо визначеного обсягу газу за спірний період суду не надано. Відтак, позивач зобов`язаний здійснити нарахування за поставлений газ на підставі отриманої від АТ «Рівнегаз» інформації про обсяги розподіленого газу згідно з п.4.4 розділу ІV Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача [PERSON] про відсутність підстав для задоволення вимог до [PERSON] , який є співвласником житла, але не є споживачем комунальної послуги, оскільки проживає за іншою адресою та наданою комунальною послугою не користування. Згідно зі ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Тобто, індивідуальним споживачем є власник (співвласник) нерухомого майна. Індивідуальним споживачем може також бути інша особа, яка за згодою власника користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Отже, обов`язок нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на особу, яка за згодою власника нерухомого майна користується цим майном, отримує житлово-комунальну послугу на підставі укладеного договору про надання житлово-комунальної послуги. В іншому випадку оплачувати житлово-комунальні послуги зобов`язаний власник (співвласники) нерухомого майна. Відповідачі є співвласниками спірної квартири і відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. \~ \~Непроживання \~відповідача \~ [PERSON] \~ у\~ квартирі,\~ яка\~ належить\~ йому\~ на\~ праві\~ спільної\~ сумісної\~ власності,\~ не\~ звільняє\~ його,\~ як\~ співвласника\~ квартири,\~ від\~ обов`язку\~ нести\~витрати \~по \~оплаті \~житлово-комунальних\~ послуг,\~ які\~ були\~ надані\~ ТОВ\~ «Рівнегаз\~ збут». Оскільки всупереч умовам укладеного між сторонами договору постачання природного газу побутовим споживачам та наведеним нормам закону відповідачами порушено зобов`язання, встановлені договором, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. З урахуванням повного задоволенні позову сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684 грн підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках - по 671 грн з кожного. На підставі наведеного та

Outcome: approved