Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 05 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №30. Позов обґрунтовує тим, що 10 червня 2005 року він з відповідачкою уклав шлюб, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №30. Від вказаного шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] , яка проживає та після розірвання шлюбу буде проживати разом з відповідачкою. Після розлучення він буде надавати допомогу на утримання доньки. Питання про розподіл сумісного майна з відповідачкою буде вирішуватись окремо. Шлюбні відносини та ведення сумісного господарства з відповідачкою припинені з 2022 року через втрату взаємопорозуміння, різні погляди на відносини у сім`ї, сварки. Ухвалою суду від 15.05.2023 матеріали справи було передано за підсудністю Шевченківському районному суду м. Запоріжжя Ухвалою суду від 28.06.2023 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. 03.08.2023 та 05.08.2023 на електронну адресу суду надійшли аналогічні за змістом заяви відповідачки [PERSON] , відповідно до яких згоду на розірвання шлюбу вона не надає. У заяві зазначила, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням російських військ на територію України вона з неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] виїхала до Республіки Польща, де знаходиться під тимчасовим захистом. Відповідачкою відзив на позов подано не було. Позивач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка, згідно ст.128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Причини неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи без її участі та доказів перебування за межами України, суду не надала. Враховуючи те, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до та частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05 червня 2010 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №30. Від вказаного шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який категорично не бажає збереження шлюбу, на розірванні якого наполягає. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим. Суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка станом на день розгляду справи заперечень та відзив на позов не надала, позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачкою не надано заяву про відновлення дошлюбного прізвища, суд дійшов висновку про необхідність залишення їй шлюбного прізвища « [PERSON] ». Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1 073,60 гривні повинні бути стягнуті з відповідачки на його користь, проте, оскільки позивачем не заявлена відповідна вимога, судовий збір розподілу не підлягає.

Outcome: approved