Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

24.10.2023р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява надійшла до суду засобами поштового зв`язку (а.с. № 3-5). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.10.2023р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№15). Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 28.02.2020р. в Соборному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)) під актовим записом № 92. До реєстрації шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Позивачка також зазначала, що шлюбні відносини з чоловіком вони припинили з березня 2022р. Причиною припинення шлюбних відносин стали несумісність характерів та конфлікти на цьому підґрунті. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно, примирення з чоловіком неможливе. Позивачка \~ [PERSON] \~по \~тексту \~заяви \~до \~суду \~від 16.10.2023р.,\~а також\~заяви від\~21.11.2023р.,\~які надійшли\~засобами поштового\~зв`язку,\~а також\~заяви від\~19.01.2024р.,\~яка надішла\~на е/пошту\~суду,\~зазначила,\~що позовні вимоги підтримує, а також просить розглядати справу за її відсутності (а.с. № 6, 24, 37-38). Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначалися судом на 30.11.2023р., 18.12.2023р. та 23.01.2024р., тричі не з`явився, повідомлявся судом про дати розгляду справи судом шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленнями за місцем реєстрації, яке підтверджено відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 24.10.2023р. (а.с. № 14), втім до суду поверталися конверти з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. №20,33). Крім того, про дату розгляду справи 30.11.2023р., 18.12.2023р. та 23.01.2024р. відповідач також був повідомлений шляхом направлення sms-повідомлень, які отримав завчасно (а.с. № 19, 28, 35). Про дати судових засідань 18.12.2023р. та 23.01.2024р. відповідач також був повідомлений ще і шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України» (а.с. №29, 36). Отже, у відповідності до положень ч.ч. 7, 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань. Про причини неявки в судові засідання 18.12.2023р. та 23.01.2024р. суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, також не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України. З урахуванням заяв позивачки від 16.10.2023р., 21.11.2023р. та 19.01.2024р., повторної неявки відповідача без поважних причин при належному повідомлені у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань, суд у відповідності до положень ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 23.01.2024р. за відсутності обох сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Підстав для ухвалення у справі заочного рішення суду немає, оскільки відсутня сукупність умов, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки ні по тексту позову, ні по тексту заяв до суду від 16.10.2023р., 21.11.2023р. та 19.01.2024р., позивачка не дала згоду на ухвалення заочного рішення суду (а.с. № 6, 24). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.02.2020р. в Соборному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)) під актовим записом № 92 (а.с.№ 7). До реєстрації шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який наразі є неповнолітнім (а.с. № 8). Судом встановлено, що спільне життя сторін, зі слів позивачки, не склалося через несумісність характерів та конфлікти на цьому підґрунті. Сторони, зі слів позивачки, припинили шлюбні відносини з березня 2022р., та з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів позивачки, з березня 2022р. (майже 2 роки назад), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з березня 2022р. відповідно до даних, які містить позовна заява, оскільки відповідач своїх заперечень проти позову суду не направив, не зазначив останній і іншого періоду припинення стосунків. . Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 073 грн. 60 коп.(а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved