Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

У січні 2022 року, позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пімахова Діна Вікторівна про стягнення коштів. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 27.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 6687 про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором № 426919 від 22.03.2019. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2021 по справі № 752/15829/21 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, що зареєстрований в реєстрі за № 6687 про звернення стягнення з [PERSON] на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором № 426919 від 22.03.2019, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» в сумі 26011,80 грн. Проте за період судового розгляду та після ухвалення судового рішення з позивача, як боржника, в рамках виконавчого провадження № 64900838, відкритого на примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Баршацького І.В. від 27.01.2021, стягнуто кошти в сумі 24170,31 грн., а загалом за весь період виконавчого провадження - 29762,98 грн. Позивач зауважує, що жодного кредитного договору № 426919 від 22.03.2019 між ним та відповідачем не укладалося. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в сумі 24170,31 грн. та судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної цивільної справи. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.01.2022 відкрито провадження у даній цивільній справі та постановлено проводити розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не подав відзив. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 27.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 6687 про звернення стягнення з [PERSON] на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором № 426919 від 22.03.2019, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» в сумі 26011,80 грн. Як вбачається з виконавчого напису вчиненого [PERSON] вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 6687, стягнення заборгованості проводиться за період з 20.014.2019 по 19.01.2021. Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню становить 26011,80 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3600 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 1983,60 грн., строкова заборгованість за пенями за період з 20.04.2019 по 12.03.2020 - 20428,20 грн. Рішенням Голосіївського районного суду від 16.09.2021 по справі № 752/15829/21 позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пімахова Діна Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів - задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, що зареєстрований в реєстрі за № 6687. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1362 грн. В іншій частині вимог - відмовлено. Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 19.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пімаховою Діною Вікторівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 6490083 на виконання виконавчого напису № 6687, виданого 27.01.2021. 16.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пімаховою Діною Вікторівною винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Як вбачається з довідки про доходи від 28.12.2021 № 008275/СФ, виданої [PERSON] , останній дійсно працює в ТОВ «Сільпо-Фуд», магазин № 48_С, Київ Правди пр. з 20.12.2019. Загальна сума доходу за період з 01.04.2021 по 30.11.2021 за виключенням аліментів та інших утримань становить 195798,41 грн. При цьому, утримання згідно виконавчої постанови № 64900838 становить 297625,98 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зі змісту ст.1212ЦК України вбачається, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права, а збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося. Частинами 2, 3 ст. 1212 ЦК України встановлено, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставно набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст.1212ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. З вказаного вбачається, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 24170,31 грн., оскільки вимоги про стягнення коштів в сумі 5592,67 грн заявлялись позивачем в позові по справі № 752/15829/21. Тому правові підстави набуття ТОВ «Українські фінансові операції» грошових коштів у розмірі 24170,31 грн., що стягнуті з [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а відтак, такі кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до ст. 1212 ЦК України. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положеннями ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved