Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», треті особи: Київський державний нотаріальний архів, Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) про захист прав споживачів шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 15.07.2022 Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) було винесено постанову про відкриття виконавчого впровадження, в рамках якого було звернено стягнення на його заробітну плату та інші доходи за виконавчим провадженням [NUMBER], яке відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за №76610 від 01.06.2021, який видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., діяльність якого припинена. У виконавчому написі, нотаріус вирішив стягнути на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №200071088 від 23.07.2014 у розмірі 18069,88 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням процедури його вчинення. За таких підстав, у позові позивач просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені судові витрати за подання заяви про забезпечення позову. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2023 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням [NUMBER], відкритим 15.07.2022 на підставі виконавчого напису №76610, вчиненого 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» заборгованості у розмірі 18069 гривень 88 копійок до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», треті особи: Київський державний нотаріальний архів, Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) про захист прав споживачів шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, справу призначено до розгляду на 22.11.2023. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2023 витребувано з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копію виконавчого напису № 76610, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 01.06.2021 року та копії документів та матеріалів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 76610 від 02.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» заборгованості у розмірі 18069 гривень 88 копійок. 12.12.2023 від Київського державного нотаріального архіву Міністерства юстиції України та 03.01.2024 від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду надійшли відповіді, відповідно до яких, станом на 28.11.2023 документи нотаріального діловодства приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. на відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву не надходили. Позивач у судове засідання не з`явився. У позовній заяві міститься вимога про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду від відповідача не надходило. Представник третьої особи, Київського державний нотаріального архіву, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріального архіву. Представник третьої особи, Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) до судового засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., вчинено виконавчий напис № 76610 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АВАНСАР» заборгованості в розмірі 18069 гривень 88 копійок, яка утворилась за період з 23.07.2014 по 28.05.2021 і складається із: 16346,88 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 873,00 грн. - заборгованість за нарахованою пенею та 850,00 грн. - за вчинення виконавчого напису. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» відступило право вимоги ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА», яке відступило право вимоги ТОВ «ФК «ФАГОР», яке в свою чергу відступило право вимоги за кредитним договором №200071088 від 23.07.2014 ТОВ «ФК «АВАНСАР» ( а.с. 8). На підставі виконавчого напису нотаріуса, державним виконавцем Центрального відділу ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) 15.07.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АВАНСАР» борг у розмірі 18069,88 грн. ( а.с. 6). 19.05.2023 державним виконавцем Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ( а.с. 7). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88ЗаконуУкраїни«Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у такому розмірі. У відповідності до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Виконавчий напис вчинено на користь ТОВ «ФК «АВАНСАР», як кінцевого правонаступника усіх прав та обов`язків ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», але позивач не отримував жодного документу про кінцеве правонаступництво ТОВ «ФК «АВАНСАР» усіх прав та обов`язків ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та, відповідно, нових реквізитів для сплати грошового зобов`язання. Ч. 2 ст. 516 ЦК України визначено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Приписами ч.2 ст. 518 ЦК України встановлено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Отже, в даному випадку, приватний нотаріус перед вчиненням виконавчого напису повинен був пересвідчитися чи повідомлений належним чином боржник про заміну кредитора внаслідок правонаступництва, в результаті чого перевірити і наявність/відсутність у боржника заперечень проти вимог нового кредитора, чим встановити факт безспірності заборгованості. Крім того, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (№К/800/7651/17), визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Отже, вказаний пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, на підставі якого вчинявся виконавчий напис за № 76610 від 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АВАНСАР»» заборгованості в розмірі 18069 грн. 88 коп.визнано незаконним та нечинним. Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечинним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не посвідченому нотаріально. Постановою Верховного суду від 29.01.2019 № 910/13233/17 зазначається, що в зв`язку з визнанням судом нечинною Постанови Кабінету міністрів України N 662 від 26.11.2014 р. до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів №1172. Укладення 23.07.2014 року між позивачем та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» кредитного договору №200071088, суд вважає, відбулося без нотаріального оформлення договору, оскільки відповідачем не було спростовано такий факт та не доказано суду відповідних доказів, а отже виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття. Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. У порядку ст. 141 ЦПК, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні до суду заяви про забезпечення позову судовий збір у розмірі 536,80 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2023 року в порядку ч. 7 ст. 158 ЦПК України продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Outcome: approved