Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

18.11.2022 [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, за замістом якого просила суд: - скасувати право власності на нерухоме майно [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] за адресою [ADDRESS] ; - визнати будинок [ADDRESS] . Київської області набутий подружжям [PERSON] та [PERSON] - спільною сумісною власністю; - визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] - право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] . (а.с.2-5). Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 09 серпня 1997 року вона уклала шлюб з [PERSON] . У шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час перебування у шлюбі, вони з відповідачем розпочали будівництво приватного будинку за адресою - [ADDRESS] . На початку 2005 року вони закінчили будівництво та на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради за № 9 від 18.01.2005 року 25 лютого 2005 року зареєстрували право власності на домоволодіння за відповідачем. Сторони та їх спільні діти проживають в будинку від дня його побудови та реєстрації права власності на нього. Позивач не заперечувала проти реєстрації права власності за відповідачем, оскільки не мала причин не довіряти чоловіку. До початку 2022 року сторони нормально проживали у шлюбі, проте стосунки з вини відповідача цілком зіпсувались і шлюб за її позовом було розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2022 року. Від часу розірвання шлюбу вони формально поділили будинок: кожен користується своїми виділеними приміщеннями. Проте, останнім часом відповідач почав порушувати права позивача, постійно вказує, що будинок належить йому та прямо вимагає найближчим часом виїхати з спірного будинку, не дозволяє нікому до позивача прийти. 24.01.2023 відповідачем [PERSON] подано відзив (а.с.54-59), за змістом якого він підтвердив викладені в позовній заяві обставини щодо будівництва спільного будинку. Крім того, зазначає, що під час шлюбу вони придбали спільну земельну ділянку площею 0,08 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . А також придбали земельну ділянку площею 0,1 га, з кадастровим номером 3210500000:09:036:0005, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - яка не є предметом поділу. Звертає увагу, що позивач не врахувала його частку на будинок, в прохальній частині просить суд скасувати його право на майно, не враховуючи його законні права на майно. Зазначає, що вони не проживають разом з позивачем у спільному будинку через постійні конфлікти з боку позивачки, яка почала приводити незнайомих чоловіків та влаштовувати нічні гулянки. Він був змушений переїхати проживати в будинок своєї матері. Зазначає, що після конфлікту в червні 2022 року син переїхав проживати до нього за адресою: [ADDRESS] . Старша донька вийшла заміж та переїхала проживати до чоловіка. Як стверджує позивач, через неможливість проживання з позивачем у спільному будинку усі члени сім`ї виїхали з будинку, а позивачка проживає сама та приводить в їх будинок невідомих людей, з якими влаштовує постійні гулянки. Крім того, вказує, що позивач самоусунулася від своїх материнських обов`язків, і забезпечення їх неповнолітнього сина він взяв на себе. Звертає увагу, що позивачу було запропоновано вирішити дане питання мирним шляхом, проте, незважаючи на пропозицію вирішити дане питання мирним шляхом з урахуванням інтересів їх спільних дітей, позивачка не пішла на зустріч мирному врегулюванню спору щодо розподілу майна. 31.01.2023 позивачем подано відповідь на відзив (а.с.37-39), відповідно до якого вказує, що відповідач не зазначив про те, що з 2018 року має коханку по імені [PERSON] , з якою з осені 2020 року проживає в будинку по [ADDRESS] , який вони разом будували за сумісні кошти для їх сина [PERSON] на земельній ділянці, яка належала матері відповідача, та для будівництва якого їх сім`я вимушена була продати 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] , також на забудову йшли всі їх спільні кошти. Влітку 2022 вона вирішила розірвати шлюб, а також познайомилася з чоловіком, який мав серйозні наміри щодо створення сім`ї, але діти не сприйняли його. З 2020 року, коли відповідач залишив сім`ю, вони з дітьми проживали окремо по [ADDRESS] , діти були на її утриманні. Позивач зазначає, що сама утримувала будинок, несла всі витрати по ньому, оформила та виплачує страховий поліс на сина, а освіту сина та репетиторство вони оплачують разом з відповідачем. На даний час відповідач умовив сина тимчасово пожити з ним. Одночасно з відзивом 24.01.2024 відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву (а.с.77-84), позовні вимоги за якою були змінені згідно із заявою про уточнення предмету позову від 19.06.2023 (а.с.132-133), з урахування якої просив суд поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] відповідно до варіанту № 1 висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної експертизи № 8-23 від 4.06.2023 року наступним чином: - виділити [PERSON] на праві власності 49/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, а саме: /прихожа/ вітальня № 1-1, коридор № 1-2, санвузол № 1-3, 3/4 частини коридора № 1-4, житлова кімната № 1-5, житлова кімната № 1-6, 1/2 частина холу № 1-8, 2/3 частини гаражу № 1-12, коридор № 1-13, котельня № 1-14, ганок бетонний, оглядова яма (Є), 39/100 сарай-літня кухня (Б), каналізаційна яма (М), каналізаційна яма (Л), огорожа №1, хвіртка №2, ворота №, 1/2 колодязь (К), огорожа №4, 1/2 огорожа №5; - виділити [PERSON] на праві власності 51/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, а саме: 1/4 частину коридору № 4, житлову кімнату № 1-7, 1/2 частину холу № 1-8, житлову кімнату № 1-9, кухню № 1-10, кладову № 1-11, 1/3 частину гаражу № 1-12, 61/100 сарай-літня кухня (Б), погріб (В), туалет (Г), навіс (Д), 1/2 колодязь (К), ворота №3, 1/2 огорожа №5, огорожа №6; - земельну ділянку площею 0,08 га, кадастровий номер 3210500000:11:046:0005. яка находиться по [ADDRESS] поділити відповідно до Варіанту № 1 висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної експертизи № 8-23 від 14.06.2023 року, виділивши у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,04 га, яка позначена на Схемі № 5 Додатку № 1 висновку експерта цифрами 5-17,4,5, а [PERSON] земельну ділянку площею 0,04 га., яка позначена цифрами 5-17,1,2,3,5. - встановити сервітут на земельну ділянку [PERSON] площею 3,40 в.м. для обслуговування [PERSON] частини будинку, яка позначена на схемі № 5 Додатку № 1 точками 6,7,20,21; - встановити сервітут на земельну ділянку [PERSON] площею 4,70 кв.м. для обслуговування [PERSON] частини будинку, яка позначена а Схемі № 5 Додатку № 1 точками 8,9,10,18,19 та площею 4,60 кв.м. для доступу [PERSON] до споруди [PERSON] ), яка позначена на Схемі № 5 Додатку № 1 точками 22,23,25,24; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за відхилення від рівності часток в розмірі 23881,50 гривень; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені мною судові витрати у розмірі сплаченого судового збору та витрат на введення судової експертизи. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що 14 червня 2023 року судовим експертом Бойко М.В. надано висновок експерта судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи № 8-23 за результатами якої встановлено неможливість поділу спірного домоволодіння відповідно до ідеальних часток співвласників, натомість судовим експертом встановлено можливість поділу вказаного будинковолодіння з незначним відхиленням від розміру ідеальних часток та площ приміщень окремих квартир будинку: за варіантом № 1 частки співвласників після поділу становитимуть 49 % та 51 % відповідно; за варіантом поділу № 2 частки співвласників становитимуть 48 % та 52% відповідно; за варіантом поділу № 3 частки співвласників становитимуть 61 % та 39 % відповідно; за варіантом поділу № 4 частки співвласників становитимуть 59 % та 41% відповідно. Відповідачем обрано варіант №1, при цьому зазначено, що у результаті такого поділу арифметична частка належної йому частини домоволодіння складатиме 49 %, а частка відповідачки - 51 %. При такому варіанті поділу домоволодіння частки співвласників є найбільш наближені до ідеальних і компенсація одному з співвласників, частка після поділу якого буде меншою, становитиме незначну суму 23881,50 грн.. Вказує, що при застосуванні даного варіанту поділу буде найбільш враховано інтереси сторін. Відповідачці буде виділено у власність частину будинку, у якій вже обладнано приміщення кухні, окрема житлова кімната і з усіх будівельних робіт їй доведеться лише обладнати санвузол. Відповідачу слід виділити ту частину будинку, у якій знаходяться дві облаштовані житлові кімнати. Він має у користуванні автомобіль, що належить його матері, та автомобільний причіп якими відповідач постійно користується. Тому для їх зберігання та належного обслуговування відповідачу також потрібен гараж та оглядова яма, які знаходяться у тій частині будинку, які він пропонує виділити йому у власність. При цьому земельну ділянку слід поділити відповідно до варіанту № 1 поділу земельної ділянки, який зображено на Схемі № 5 в додатку № 1 до висновку експерта № 8-23 від 14.06.2023 року. Ухвалю судді від 07.12.2022 було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження (а.с.23-24). Протокольними ухвалами від 05.04.2023 та від 19.06.2023 (а.с.121,167) було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву та заяву про часткову зміну предмету позову. Ухвалою від 06.11.2023 було закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с.185, 187). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги, захначив, що позивач визнає необхідність поділу будинку та земельної ділянки, проте не погоджується з порядком поділу будинку. Він просить врахувати, що позивач проживає у будинку, а тому потребує наявності санвузлу, кухня для позивачки не така важлива, вона також згодна на тримання компенсації. Таким чином, відповідач хоче ту саму частину будинку, що і позивач. Представник відповідача [PERSON] частково визнав первісний позов, зустрічний позов підтримує. Він просить відмовити в задоволенні первісного позову в частині скасування реєстрації право власності за відповідачем, вважає, що обраний спосіб захисту як вимога про визнання права власності на частину домоволодіння є неефективним способом захисту. Відповідач наполягає на запропонованому ним порядку поділу будинку, просить врахувати, що з ним проживає неповнолітній син, а тому йому потрібні дві житлові кімнати, також йому треба мати доступ до гаражу. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що первісний та зустрічний позов підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. В судовому засіданні встановлено наступне. З 09.08.1997 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2022, що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] та копією судового рішення (а.с.17,18). У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія [NUMBER] , Серія [NUMBER] (а.с.10,11). У шлюбі сторонами у власність набуте нерухоме майно. На підставі договору купівлі-продажу від 17.01.2000 року була придбана земельна ділянка площею 0,08 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.99). На підставі вказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.01.2000 №121 (ABF №447191) було видано Держаний акт на право власності на земельну ділянку Серія КВ №013416 від 04.08.2004 (а.с.100). Як визнано сторонами, на вказаній земельній ділянці було побудовано житловий будинок житловою площею 64,3 кв.м., загальною площею 189,6 кв.м., надвірними будівлями і спорудами: сарай-літня кухня (льох), Б,В, 48,5 кв.м.; вбиральня Г, 1,8 кв.м.; навіс Д, 9,2 кв.м.; криниця К; каналізаційна яма Л; каналізаційна яма М; огорожа №1-2. Ця обставина підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.02.2005 (а.с.12), Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.05.2022 №301594353 (а.с.16), а також Технічним паспортом на жилий будинок від 26.11.2004 (а.с.108-115). Також встановлено, що згідно з судовим наказом Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2023 у справі №359/771/23було задоволено заяву [PERSON] та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви з 24 січня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.135) Згідно з посвідченням водія серія [NUMBER] відповідач [PERSON] має право керуванням транспортними засобами категорії В (а.с.136). Крім того, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.137) [PERSON] на праві власності належить автомобіль DACIA LOGAN серія [NUMBER] (а.с.137). Також встановлено, що у згідно зі свідоцтвом про реєстрацію ТЗ Серія [NUMBER] (а.с. 138) за відповідачем [PERSON] на праві власності зареєстрований причіп легковий реєстраційний № [NUMBER] . Дата реєстрації 17.09.1999, підстава: довідка-рахунок від 15.09.1999 №ДЮ0001656. І, хоча вказаний причіп не є предметом спору, та був наданий відповідачем для підтвердження зустрічного позову щодо порядку поділу житлового будинку, суд звертає увагу, що він придбаний у шлюбі з позивачем [PERSON] і доказів того, що причіп придбаний за особисті кошти відповідача, суду надано не було. Згідно з частиною першою статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині Згідно з посвідченням водія серія [NUMBER] відповідач [PERSON] має право керуванням транспортними засобами категорії В (а.с.136). Відповідно до змісту частин 1, 2, 3 статті 61\~Сімейного кодексу\~України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частиною 1 статті 69, частиною 1 статті 70\~Сімейного кодексу\~України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд з урахуванням визнаних сторонами та встановлених у судовому засіданні обставин, дійшов висновку, що спірні житловий будинок та земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, є спільним майном подружжя, і частка кожного з подружжя у праві власності складає . Щодо поділу спірних будинку та земельної ділянки суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Положенням ст. 364 ЦК України\~визначено, що співвласник\~має\~право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.\~Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до ч. 2\~ст. 183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно зі ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Оскільки, після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку\~ст.\~364\~ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки майна власнику, що виділяється, та власнику, що залишається, має бути виділена окрема площа, що повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні\~ст. 181 ЦК України. З аналізу змісту норм зазначених вище статей слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Відповідна правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові №6-1443цс16 від 16 листопада 2016 року. Згідно з висновком експерта №78-23 від 14.06.2023, складеним за результатами проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи у цивільній справі №359/8613/22 за замовленням відповідача [PERSON] (а.с.140-166), враховуючи об`ємно-планувальні рішення поділити в натурі приміщення житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами на дві рівні ідеальні частини та по [ADDRESS] , технічно можливо. При цьому існує чотири технічно можливі варіанти поділу в натурі приміщень житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходяться по [ADDRESS] з незначними відхиленнями від розміру ідеальних часток та площ приміщень окремих квартир будинку. Варіанти [ADDRESS] та [ADDRESS] поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] описані в дослідницькій частині висновку та зображені на Схемах №1-4 відповідно в додатку №1 до висновку. Визначити варіанти поділу земельної ділянки площею 0,0800 га по [ADDRESS] , технічно можливо. Варіанти №1-4 поділу земельної ділянки площею 0,0800 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] у відповідності по Варіантів №1-4 поділу житлового будинку, господарських будівель і споруд описані в дослідницькій частині висновку та зображено на Схемах №1-4 відповідно до додатку №1 до висновку. Суд звертає увагу, до кожен із запропонованих експертом варіантів поділу передбачає відступ від ідеальної частки співвласника та виплату грошової компенсації, а також проведення ремонтно-будівельних робіт, пов`язані з переплануванням приміщень будинку [ADDRESS] для забезпечення ізольованого користування приміщеннями співвласниками. Так, згідно з дослідницькою частини висновку поділу вказаного домоволодіння (будинку, господарських будівель і споруд) можливий з незначним відхиленням від розміру ідеальних часток та площ приміщень окремих квартир будинку: за варіантом № 1 частки співвласників після поділу становитимуть 49 % та 51 % відповідно; за варіантом поділу № 2 частки співвласників становитимуть 48 % та 52% відповідно; за варіантом поділу № 3 частки співвласників становитимуть 61 % та 39 % відповідно; за варіантом поділу № 4 частки співвласників становитимуть 59 % та 41% відповідно. Обома сторонами визнано, що поділ будинку, господарських будівель та споруд має відбуватися за варіантом №1, який має мінімальне відхилення від ідеальних часток співвласників, зокрема, передбачає найменшу за розміром суму компенсації першому співвласнику в грошовому еквіваленті 23881 грн.50 коп., та потребує певної перебудови та переобладнання (проведення ремонтно-будівельних робіт), а саме: - влаштувати перегородку в приміщенні хол /1-8/ площею 24 кв.м. та влаштувати два приміщення: хол /1-8/ площею 12 кв.м. та вітальня /1-15 нове/ площею 12 кв.м.; - демонтувати дверний проріз між приміщеннями хол /1-8/ площею 12.00 кв.м+. та кухня /1-10/ площею 19,20 кв.м.; - влаштувати перегородку в приміщенні коридор /1-4/ площею 6,90 кв.м/. та влаштувати два приміщення коридор /1-4/ площею 5,20 кв.м. та /1-18 нове/ площею 1,70 кв.м.; - влаштувати дверний проріз між приміщеннями житлова /1-9/ площею 25,00 кв.м. та кухня /1-10/ площею 19,20 кв.м; - в приміщенні хол /1-8/ площею 12,00 кв.м. влаштувати кухню; - в приміщенні вітальня /1-15 нове/ площею 12.00 кв.м. влаштувати суміщений санвузол /1-17/ площею 3,8 кв.м. та вхідний дверний проріз /вхід №2/ фактично існуючий; - влаштувати перегородку в приміщенні гараж /1-12/ площею 29,40 кв.м. та котельня /1-16 нове/ площею 14,70 кв.м.; - другому співвласнику влаштувати з тильного фасаду будинку вхід до приміщення котельня /1-16 нове/площею 14,70 кв.м. З урахуванням позиції сторін суд вважає можливим і допустимим здійснити поділ будинку в натурі з відступом від ідеальних часток та відповідно до запропонованого у висновку експерта Варіанту №1, який передбачає: - виділити 1-му співвласнику 49/100 частин будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, а саме: /прихожа/ вітальня № 1-1, коридор № 1-2, санвузол № 1-3, частини коридора № 1-4, житлова кімната № 1-5, житлова кімната № 1-6, частина холу № 1-8, 2/3 частини гаражу № 1-12, коридор № 1-13, котельня № 1-14, Ганок бетонний, Оглядова яма (Є), 39/100 Сарай літня кухня (Б), Каналізаційна яма (М), Каналізаційна яма (Л), огорожа №1, Хвіртка №2, Ворота №, колодязь (К), [ADDRESS] ; - виділити 2-му співвласнику 51/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, а саме: частину коридору № 1-4, житлову кімнату № 1-7, частину холу № 1-8, житлову кімнату № 1-9, кухню № 1-10, кладову № 1-11, 1/3 частину гаражу №1-12, 61/100 Сарай літня кухня (Б), Погріб (В), Туалет (Г), Навіс (Д), колодязь (К), Ворота №3, Огорожа №5, Огорожа №6;. Водночас, враховуючи, що кожна із сторін у вказаному варіанті поділу обрала приміщення, що підлягають виділенню 1-му співвласнику, суд враховує наступне. Суд критично оцінює доводи відповідача про необхідність виділення саме йому визначених ним приміщень як 1-му співвласнику, з урахуванням того, що з ним проживає неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим він потребує двох житлових кімнат, а також, що у його користуванні знаходиться автомобіль та причіп, у зв`язку з чим він потребує приміщення гаражу. Так, згідно з долученим відповідачем Актом обстеження житлових і матеріально-побутових умов від 25.01.2023 (а.с. 93) він з сином проживають у приватному будинку по [ADDRESS] , власником якого за змістом вказаного акту та заяв сторін значиться мати відповідача [PERSON] . Разом із цим, доказів того, що позивач чинила перешкоди відповідачу у користуванні спільним будинком, останнім надано не було. Крім того, як одному так і іншому співвласнику у користування виділяються по дві житлові кімнати, отже, виділенні відповідачу [PERSON] будь-якої половини будинку здатне забезпечити потреби неповнолітнього сина в окремому житловому приміщенні. Надані [PERSON] докази свідчать про те, що він не має в особистій приватній власності транспортного засобу, а факт користування автомобілем, який належить матері відповідача, не може створювати для відповідача переваги при поділі будинку на утримання у власність частини будинку з вбудованим гаражним приміщенням. Наявність зареєстрованого за відповідачем причепу, також не надає йому такої переваги, оскільки у суду є усі під стави вважати, що вказаний причіп є спільною власністю подружжя, доказів протилежного суду надано не було як і рішення суду щодо визнання за відповідачем права особистої приватної власності на причіп, або виділення його відповідачу у приватну власність в порядку поділу майна подружжя. Отже, єдиною, переконливою на думку суду обставиною, яка враховується судом при визначенні порядку поділу будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, це та обставина, що позивач [PERSON] постійно проживає у спірному будинку, що відповідачем не оспорюється, а отже потребує постійного користування санвузлом, який обладнаний у частині будинку, що підлягає виділенню 1-му співвласнику. В той час, як для 2-го співвласника передбачено влаштування суміщеного санвузлу /1-17/ площею 3,8 кв.м. у новоствореному приміщенні вітальня /1-15 нове/ площею 12 кв.м., яке також утворюється внаслідок поділу (облаштування перегородки) існуючого приміщення хол площею 24 кв.м.. Суд враховує, що саме відповідач, який не проживає у спірному будинку ініціював його поділ в натурі, у тому числі вважав допустимим здійснити внаслідок поділу будинку облаштування додаткових приміщень санвузлу та кухні для ізольованого користування виділеними кожному із співвласників частинами будинку. Проте та обставина, що поділ будинку в натурі здійснюється за позовом відповідача, не створює для нього додаткових переваг щодо визначення порядку поділу та виділенні йому у власність тієї частини будинку, що вже має необхідні зручності у вигляді суміщеного санвузлу. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідно частково задовольнити зустрічний позов, здійснивши поділ житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки з кадастровим номером 3210500000:11:046:0005, площею 0,08 га, які знаходяться по [ADDRESS] , відповідно до варіанту № 1 висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної експертизи № 8-23 від 14.06.2023 року, виділивши відповідачу [PERSON] на праві власності 51/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, визначені експертом 2-ому співвласнику, та позивачу [PERSON] на праві власності 49/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, визначені експертом 1-ому співвласнику, зі стягненням компенсації за відхилення від рівності часток у визначеному експертом розмірі 23881,50 грн. У зв`язку з чим право спільної час ткової власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку припиняється. Також суд враховує, що згідно з висновком експерта поділ земельної ділянки з урахуванням визначеного варіанту поділу домоволодіння передбачає встановлення сервітутів (обмежене безоплатне користування земельною ділянкою), проти чого сторони не заперечували, а саме: на земельну ділянку [PERSON] площею 3,40 кв.м. для обслуговування [PERSON] частини будинку, яка позначена на Схемі № 5 Додатку № 1 точками 6,7,20,21(а.с.163), а також на земельну ділянку [PERSON] площею 4,70 кв.м. для обслуговування [PERSON] частини будинку, яка позначена на Схемі № 5 Додатку № 1 точками 8,9,10,18,19 та площею 4,60 кв.м. для доступу [PERSON] до споруди [PERSON] (літ. К), яка позначена на Схемі № 5 Додатку № 1 точками 22,23,25,24 (а.с.163). Крім того, з метою дотримання завдань цивільного судочинства суд вважає необхідним покласти в рівних частках на сторони витрати на проведення ремонтно-будівельних робіт по забезпеченню ізольованого користування приміщеннями житлового будинку, а саме: по влаштуванню перегородки в приміщенні хол (1-8) площею 24,00 кв.м. для влаштування двох приміщень хол (1-8) площею 12,00 кв.м. та вітальня (1-15-нове) площею 12,00 кв.м., по демонтажу дверного прорізу між приміщеннями хол (1-8) площею 12,00 кв.м. та кухня (1-10) площею 19,20 кв.м., по влаштуванню перегородки в приміщенні коридор (1-4) площею 6,90 кв.м. для влаштування двох приміщень коридор (1-4) площею 5,20 кв.м. та коридор (1-18 нове) площею 1,70 кв.м., по влаштуванню перегородки в приміщенні гараж (1-12) площею 44,10 кв.м. для влаштування двох приміщень гараж (1-128) площею 29,40 кв.м. та котельня (1-16-нове) площею 14,70 кв.м.. Витрати по влаштуванню кухні, суміжного санвузла, міжкімнатних дверних прорізів та інші згідно з заявами представників сторін кожний власник несе окремо. Відмовляючи позивачу у позові в частині скасування права власності на спірне нерухоме майно за відповідачем [PERSON] , суд враховує, що в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки захист порушеного права позивача [PERSON] відбувається у спосіб визнання спірного нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, а також часткового задоволення позову щодо його поділу з урахуванням принципу рівності часток подружжя [PERSON] на таке майно. При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб (2481х3) в сумі 7443 гривні. Відповідачем при зверненні з зустрічним позовом також сплачено судовий збір в розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб (2684х3) в сумі 8052 гривні. Крім того, відповідачем сплачено вартість судової експертизи, якою визначено варіанти поділу будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки в сумі 10754,00 гривні. У зв`язку з задоволенням позову [PERSON] про визнання нерухомого майна спільною спільною власністю подружжя та зустрічного позову про поділ нерухомого майна в натурі з позивача на користь відповідача слід стягнути різницю між понесеними сторонами витратами в сумі 11363,00 грн. (8052,00+10754,00 -7443,00). В порядку ч.12 ст.265 ЦПК України необхідно провести зустрічне зарахування\~сум які\~підлягають стягненню\~на користь\~кожної зі\~сторін та остаточно стягнути\~з \~відповідача на\~користь позивача12518,50 грн. (23881,50-11363,00). На підставі викладеного,

Outcome: partial