Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Представник позивача- адвокат Устінський А. В. 08.06.2023 звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів 62484,88 грн у розмірі орендної плати за період з 16.07.2022 по 31.03.2023, 1993,24 грн інфляційних втрат та 557,01 грн- 3% річних за період з 01.09.2022 по 30.04.2023, та судових витрат. Заявлений позов обґрунтовано тим, що відповідачка є власником трьох нежитлових приміщень літера «А» загальною площею 1597,5 кв м, літера «Б» загальною площею 1596,2 кв м, літера «В» загальною площею 1575,1 кв м за адресою: [ADDRESS] . Підставою реєстрації права власності став договір купівлі-продажу від 16.07.2022 номер 840, посвідчений приватним нотаріусом Чіпко І. П. Вказані нежитлові приміщення розташовані на земельній ділянці площею 4,8939 га, кадастровий номер 2625885401:03:001:0196, яка є комунальною власністю Тисменицької міської ради. За даним інтегрованої картки платника відповідачки за вказану земельну ділянку за період з 2021 року по даний час відсутні нарахування та сплата орендної плати чи земельного податку з фізичних осіб. Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом у 2022 та 2023 роках підтверджується витягами № НВ-9905824262022 та № НВ-9919278612023. Тисменицькою міською радою проведено розрахунок орендної плати, яку мала б сплачувати відповідачка з огляду на розмір нормативної грошової оцінки землі та розмір орендної ставки 3% від нормативної грошової оцінки землі, відтак за період з 16.07.2022 (момент набуття права власності) по 31.12.2022 становить 38441,86 грн, за період з 01.01.2023 по 31.03.2023- 24043,02 грн. На адресу відповідачки 21.12.2022 та 03.04.2023 направлялись претензії щодо необхідності сплати безпідставно збережених коштів з орендної плати за землю. Однак відповіді отримано не було. Безпідставно збережена орендна плата мала б сплачуватись відповідачкою протягом 30 календарних днів за місяць, в якому вона нарахована (за липень 2022 нарахування розпочинаються з 01.09.2022). Розмір орендної плати у 2022 році становить 6968,99 грн в місяць. Розмір орендної плати за неповний місяць з 16.07.2022 по 31.07.2022 становить 3596,90 грн. Місячний розмір орендної плати в 2023 році 8014,34 грн в місяць. З урахуванням зазначеного на суму безпідставно збережених відповідачем коштів за період з 01.09.2022 по 30.04.2023 включно нараховано: інфляційні втрати в розмірі 1993,24 грн, 3% річних у розмірі 557,01 грн. Представник позивача в поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Установлено, що відповідачка [PERSON] є власником трьох нежитлових приміщень літера «А» загальною площею 1597,5 кв м, літера «Б» загальною площею 1596,2 кв м, літера «В» загальною площею 1575,1 кв м за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06.04.2023 (а.с.11). Підставою реєстрації права власності став договір купівлі-продажу від 16.07.2022 номер 840, посвідчений приватним нотаріусом Чіпко І. П.(а.с. 82-83). Зазначені нежитлові приміщення розташовані на земельній ділянці площею 4,8939 га, кадастровий номер 2625885401:03:001:0196, яка є комунальною власністю Тисменицької міської ради Івано-Франківської області, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.12-16). Згідно листа ГУ ДПС в Івано-Франківській області за даними інтегрованої картки платника [PERSON] за земельну ділянку площею 4,939 га (кадастровий номер 2625885401:03:001:0196) за період з 2021 року по даний час відсутні нарахування та сплата орендної плати чи земельного податку з фізичних осіб (а.с.17). Згідно витягів № НВ-9905824262022, № НВ-9919278612023 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер 2625885401:03:001:0196) станом на 09.12.2022 становила 2787596,76 грн, станом на 01.05.2023- становила 3398333,87 грн (а.с.18-19). 21.12.2022 та 03.04.2023 на адресу відповідачки позивачем направлено претензії з вимогою добровільно погасити заборгованість, що виникла у відповідачки за користування земельною ділянкою комунальної форми власності за відсутності документів, що посвідчують право власності або право користування нею, за відсутності державної реєстрації прав на неї, а також без здійснення плати за використання земельної ділянки (а.с. 20-23). Згідно наданого позивачем розрахунку, сума безпідставно збережених коштів з орендної плати за землю, за використання земельної ділянки комунальної власності відповідачкою за період з 16.07.2022 по 31.03.2023 становить 62484,88 грн (а.с.7). Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями ЦК України та ЗК України. Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Згідно ст. 122, 123, 124\~ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно зі статтею 206\~ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до частин першої та другої статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83\~Цивільного кодексу\~України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Згідно ч. 1\~ст.\~93\~ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату. Як установлено судом, відповідачка з 2022 року є власником нежитлових приміщень в [ADDRESS] , що знаходяться на земельній ділянці комунальної власності площею 4,8939 га, кадастровий номер 2625885401:03:001:0196. Відповідачка використовує земельну ділянку без правовстановлюючих документів, хоча земельна ділянка використовується для розміщення об`єктів нерухомого майна, які належить їй на праві приватної власності. Таким чином, відповідачка, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегла у себе кошти, які мала заплатити за користування нею, зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19). Окрім того, відповідно до постанови ВС від 02.06.2021 у справі за № 201/2956/19 те, що площа земельної ділянки, яка безпосередньо зайнята під будівлею, є меншою ніж площа всієї земельної ділянки, правового значення не має, визначальним в даному випадку, на переконання суду, є саме знаходження на земельній ділянці кадастровий номер 2625885401:03:001:0196 нерухомого майна, яке на праві власності належить відповідачці. Згідно ч. 4.\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Щодо визначення розміру коштів, які підлягають стягненню з відповідачки, то суд зазначає, що предметом спору у цій справі є стягнення не орендної плати за користування земельною ділянкою, а суми, яка відповідає її еквіваленту, і яку відповідачка має сплатити за фактичне користування земельною ділянкою. Тобто фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої\~статті 1212 ЦК України. Розмір суми коштів, заявлений до стягнення у цій справі, дорівнює розміру недоотриманої місцевим бюджетом орендної плати, яку зобов`язана була сплачувати відповідачка за користування земельною ділянкою. Положення законодавства України, що регулюють питання визначення розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності, закріплюють право територіальної громади на отримання плати за користування земельною ділянкою комунальної власності незалежно від проведення нормативної грошової оцінки такої ділянки. Отже, суд приходить до висновку, що з відповідачки підлягають стягненню безпідставно набуті кошти за період з 16.07.2022 по 31.03.2023, що становить 62484,88 грн. Щодо частини позовних вимог про стягнення відсотків та інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Згідно ч.2\~ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дія статті 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення, у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17. Таким чином, у разі настання прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, у кредитора виникає право на нарахування інфляційних втрат та 3% річних. Згідно п. 287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Тобто, безпідставно збережена орендна плата мала б сплачуватись відповідачкою протягом 30 календарних місяців за місяць, в якому вона нарахована. Відтак, з урахуванням наданого позивачем розрахунку, суд стягує з відповідачки на користь позивача, за період з 01.09.2022 по 30.04.2023 інфляційні втрати в розмірі 1993,24 грн, та 3 % річних у розмірі 557 грн. З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідачки слід стягнути на користь позивача 2684 грн витрат по сплаті судового збору. \~ \~ \~ \~У рамках розгляду даної справи позивачем понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн, що підтверджується договором №Ю-24/05/23 про надання правової (правничої) допомоги від 06.06.2023 (а.с.75-76), копією акту № 1 наданих послуг від 20.09.2023 (а.с.77), та копією платіжного доручення № 21/09/2023 від 25.09.2023 (а.с.78). З огляду на викладене суд приходить до висновку про задоволення позову, з відповідачки слід стягнути на користь позивача 62484,88 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 16.07.2022 по 31.03.2023, 1993,24 грн інфляційних втрат, 557,01 грн- 3% річних за період з 01.09.2022 по 30.04.2023, а також судові витрати в розмірі 12684 грн (10000 грн + 2684 грн). На підставі наведеного, відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», ст. 80, 93, 122-124, 206 Земельного кодексу України, ст. 625, 1212-1214 Цивільного кодексу України, ст. 13, 18, 20 Закону України «Про оцінку земель»,

Outcome: approved