Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаними вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б\\н від 15.09.2010 відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредиту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Разом з тим, відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку із чим у неї станом на 17.10.2023 виникла заборгованість у розмірі 91705,34грн., з яких 74017,88грн. заборгованість за кредитом; 17687,46грн. заборгованість за простроченими відсотками. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 91705,34грн., а також 2684грн. сплаченого судового збору. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін. Представник позивача надав заяву, у якій просив судове засідання провести у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі. У разі неявки відповідачки не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. 09.01.2024 на електронну адресу суду від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення. Крім того, просила розглянути справу без її участі. У зв`язку із тим, що в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 15.09.2010 між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого остання отримала кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с.17-56). Відповідачка поставила свій підпис у заяві позичальника, погодившись з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг. Позичальник ознайомилась та згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були їй надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши кредит на платіжну карту відповідачки. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до вимог ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Нормою ч.1 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, відповідно Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, підписавши відповідну заяву, відповідач погодився з умовами і правилами надання банківських послуг, тим самим уклав договір та отримав кредит. Таким чином, між позивачем та відповідачкою виникли кредитно-договірні відносини. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Разом з тим, відповідачка належним чином своїх зобов`язань за договором не виконала. Так,\~згідно розрахунку\~за кредитним\~договором,\~у відповідачки\~ [PERSON] станом на 17.10.2023 виникла заборгованість у розмірі 91705,34грн., з яких 74017,88грн. заборгованість за кредитом; 17687,46грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с.7-16,67-105). Згідно\~ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)(ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1\~ст.530 ЦК України). За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, враховуючи те, що відповідачка неналежно виконує взяті зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надала суду доказів на спростування вказаного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати за сплату судового збору. Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням вказаних вимог закону, а також зважаючи на те, що відповідачка позов визнала, суд вважає, що з неї на користь позивача підлягає стягненню 50% сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви до суду, а інших 50% сплаченого ним судового збору слід повернути позивачу з Державного бюджету. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved