Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Івано-Франківської міської ради, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка була власником будинковолодіння по [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на жилий будинок від 02 січня 1992 року. 01 грудня 1990 року Підлузькою сільською радою від імені [PERSON] було посвідчено заповіт у відповідності до якого вона на випадок своєї смерті, все належне їй майно заповіла [PERSON] . Відповідно до довідки Підлузької сільської ради від 08 жовтня 2009 року за № 602 вказаний вище заповіт не змінювався і не відмінявся. Позивач для оформлення спадкових прав звернулась до Тисменицької державної нотаріальної контори, однак постановою №81/02-31 від 13 червня 2023 року державний нотаріус Колтун С.В. відмовила у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак представник позивача надав заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, просив задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, суд постановив у судовому засіданні ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 22 січня 1991 року Підлузькою сільською Радою народних депутатів Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №1 (а.с.9). Згідно з копією свідоцтва про право власності на жилий будинок від 02 січня 1992 року виданого на підставі рішення виконкому Тисменицької районної Ради народних депутатів №194 від 17 жовтня 1990 року, жилий будинок в цілому в [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.6-7). В довідці Підлузької сільської ради № 602 від 08 жовтня 2009 року зазначено, що згідно із записом в погосподарській книзі виконкому Підлузької сільської ради за №424 за [PERSON] , яка померла [INFO] , значиться житловий будинок в [ADDRESS] де вона була зареєстрована та проживала до дня смерті. Зазначена будівля є особистою власністю [PERSON] . Дочка, [PERSON] за власний кошт поховала матір [PERSON] (а.с.8). Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2009 року встановлено факт належності [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 02 січня 1992 року виконавчим комітетом Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області на ім`я [PERSON] (а.с.10-11). 01 грудня 1990 року Підлузькою сільською радою від імені [PERSON] було посвідчено заповіт у відповідності до якого вона на випадок своєї смерті, все належне їй майно заповіла [PERSON] (а.с. 12). Технічним паспортом виготовленим 30 серпня 2021 року ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» визначено, що будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , складається з: житлового будинку «А» загальною площею 61,7 м.кв., житловою площею 22,9 кв.м.; веранди 7,6 кв.м.; коридору 6,2 кв.м.; кухні 19,3 кв.м.; комори 5,7 кв.м.; житлова 22,9 кв.м.(а.с.13-15). Відповідно до довідки ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» №00082 від 30 серпня 2021 року домоволодіння по [ADDRESS] має наступні технічні характеристики станом на 02 січня 1992 р. до складу домоволодіння входили: житловий будинок загальною площею 61,7 м.кв., житловою площею 22,9 кв.м., літня кухня 16,2 кв.м., стайня 23,8 кв.м., стодола 15,8 кв.м., вбиральня 1,3 кв.м., сарай 20,7 кв.м., огорожа 33,7 кв.м., ворота 7,7 кв.м., огорожа 16,9 кв.м., огорожа 7,6 кв.м., криниця 6,0 м/л. В ході проведення обстеження 30 серпня 2021 року встановлено, що технічні характеристики не змінились. 02 січня 1991 року зареєстровано право власності на дане домоволодіння за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності виданого 02 січня 1992 року виконавчим комітетом Підлузької сільської ради згідно з рішенням Тисменицької районної ради № 194 від 17 жовтня 1990 року (а.с.16). \~ \~ \~ \~Довідкою інженера з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] від 22 березня 2023 року встановлено, що інвентаризаційна вартість будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] станом на 22 березня 2023 року з урахуванням діючої індексації складає 139286 грн. (а.с.18). [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається із матеріалів справи позивач не відмовилася від прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23\~постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). У відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже, судом встановлено, що позивач дійсно має право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , однак, вона позбавлена можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документа. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтуються на законному праві на спадщину та не суперечать правам та інтересам інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved