Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з липня 2007 року по 13 вересня 2009 року позивач [PERSON] проживав із відповідачкою [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Від спільного проживання [INFO] в них народився син [PERSON] , за бажанням відповідачки, у свідоцтві про народження якого, відомості про батька були вказані зі слів матері (відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України), тому батьками дитини були вказані [PERSON] та [PERSON] . З 13 вересня 2009 року спільне проживання однією сім`єю з відповідачкою [PERSON] було припинено, а [PERSON] залишився проживати разом із матір`ю. У вересні 2009 року відповідачка з невідомих причин забрала сина [PERSON] та виїхала в невідомому напрямку, позивач увесь час розшукував відповідачку заради спілкування із сином, однак відповідачка постійно змінювала місце проживання та номери телефонів. За останні 10 років позивачу взагалі не було відомо, де знаходилися відповідачка та їх син [PERSON] . Влітку 2021 року позивачу [PERSON] зателефонували із сусідньої області, вислали фото двох хлопчиків і запитали чи це не його діти, оскільки їх мати залишила їх із сусідкою та тривалий час не виходить на зв`язок. У одному із хлопчиків позивач упізнав свого сина [PERSON] , [INFO] , інший хлопчик, [PERSON] , [INFO] , є сином відповідачки [PERSON] від іншого шлюбу. Оскільки сусіди, що телефонували позивачу, не мали можливості утримувати дітей, то він забрав до себе обох дітей та звернувся до служби у справах дітей за допомогою. Діти не мали із собою нічого, лише одяг, що був на них: футболки і шорти, тому позивач купив їм одяг, влаштував у школу та виховував обох дітей як своїх. За зверненням позивача, наказом Служби у справах дітей Барської міської ради № 11 від 07 вересня 2021 року дітей [PERSON] та [PERSON] , які залишилися без батьківського піклування, було влаштовано в родину позивача [PERSON] . У подальшому [PERSON] було влаштовано в родину його батька - [PERSON] . Оскільки відповідачка не бажала, щоб дитина була записана за спільною заявою батьків, позивач змушений доводити своє батьківство в суді. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2023 року визнано батьківство [PERSON] щодо [PERSON] . На підставі рішення суду було видано свідоцтво про народження [PERSON] , де у графі відомості про батька вказаний позивач [PERSON] . Позивач [PERSON] разом із сином [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка жодного разу не провідувала дітей, не телефонувала, ніяким чином не проявляла свого бажання виконувати батьківські обов`язки. Відповідачка [PERSON] не виходить на зв`язок, уникає спілкування з сином, встановити її місце перебування виявилось неможливим. На теперішній час позивач, будучи військовослужбовцем, переведений для проходження військової служби в Донецьку область і не має можливості належним чином піклуватися про сина, місцезнаходження відповідачки [PERSON] невідоме, у зв`язку з чим виникла необхідність звернутися до суду із даним позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав, для вирішення питання про його переведення для проходження військової служби по місцю проживання або звільнення з військової служби за сімейними обставинами, на підставі підпункту "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та війському службу". Тому, представник позивача [PERSON] адвокат Чубар О. В. просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився з поважних причин, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, подав до суду письмові пояснення про те, що позовну заяву підтримує, просить її задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Чубар О. В. позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила задовольнити її та позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: органу опіки та піклування служби у справах дітей Барської міської ради Вінницької області Бородкіна Л. В. суду пояснила, що органом опіки та піклування виконавчого комітету Барської міської ради надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , просила позов задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася повторно. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, видано Відділом "Центр надання адміністративних послуг" Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області від 25 квітня 2023 року № 08-11/324, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою відповідачу [PERSON] повторно надіслано судову повістку про виклик у суд, зокрема на 15 січня 2024 року, однак до суду повернувся конверт з рекомендованим повідомленням з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 92-94). Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких підстав відповідач [PERSON] вважається належно повідомленою про дату, час і місце судового засідання. З урахуванням вимог, передбачених ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Неповнолітній [PERSON] висловив свою думку з приводу позбавлення його матері [PERSON] батьківських прав щодо нього, пояснив суду, що все викладене в позові відповідає дійсності, його мати [PERSON] протягом багатьох років ухиляється від участі у його вихованні, не цікавиться його життям, висловив свою прихильність до батька [PERSON] , який опікується ним, займається його вихованням, тому просив позов задовольнити. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач [PERSON] є її сином, а неповнолітній [PERSON] - її онуком. Із серпня місяця 2021 року діти відповідачки [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] проживали з її сином, оскільки відповідачка, їх мати [PERSON] , залишила дітей у знайомих в Хмельницькій області та зникла. Згодом її син віднайшов батька [PERSON] і той приїхав та забрав дитину до себе. Її син з онуком проживають окремо від неї, в іншому населеному пункті, а саме в с. Лука-Барська, оскільки в селі є школа, яку відвідує [PERSON] . На даний час її син проходить військову службу в ЗСУ, вона з чоловіком, який є інвалідом третьої групи, доглядають за онуком. Однак їм важко, оскільки це потребує значних зусиль. Вони проживають в с. Глинянка, мають господарство, однак щодня їм потрібно відвідувати онука [PERSON] , який проживає в іншому селі. Щодо матері [PERSON] , то повідомила, що вона уникає будь-якого спілкування, усунулася від виховання свого сина [PERSON] , не цікавиться його життям, вихованням онука займається лише її син [PERSON] . Враховуючи пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що згідно заочного рішення Барського районного суду Вінницької області від 27 січня 2023 року визнано батьківство [PERSON] , [INFO] , стосовно [PERSON] , [INFO] , та зобов`язано Барський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) внести зміни до актового запису № 4 від 28 серпня 2008 року, складеного Виконавчим комітетом Гулівської сільської ради Барського району Вінницької області, шляхом внесення до нього відомостей про батька: [PERSON] , [INFO] (а.с. 13-17). Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видано повторно 07 березня 2023 року Барським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьками [PERSON] , який народився [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно відомостей, які містяться в повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00042438691, видано 23 листопада 2023 року Барським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 28 серпня 2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с. 84-86). Згідно з копією наказу Служби у справах дітей Барської міської ради від 07 вересня 2021 року № 119 про тимчасове влаштування дітей у сім`ю знайомого громадянина [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , влаштовано як дітей, які залишилися без батьківського піклування, у родину знайомого громадянини [PERSON] , жителя [ADDRESS] , на підставі заяви громадянина [PERSON] від 07 вересня 2021 року (а.с. 10). Відповідно до довідки № 270 від 10 вересня 2021 року, видано Гулівським старостинським округом Жмеринського району Вінницької області, громадянин [PERSON] з 03 липня 2007 року по 13 вересня 2009 року проживав у цивільному шлюбі без реєстрації з громадянинкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно відомостей, які місяться в повідомленні Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , 05 березня 2019 року притягалася до адміністративної відповідальності в [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до довідки № 130 від 07 березня 2023 року, видано Луко-Барським старостинським округом Барської міської ради Вінницької області, [PERSON] проживає без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , та на його утриманні знаходиться малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Мати участі у вихованні дитини не бере (а.с. 18). Згідно з довідкою № 18 від 07 березня 2023 року, видано Луко-Барським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти, [PERSON] є учнем 8 класу Луко-Барського ЗЗСО І-ІІІ ступенів - ЗДО. Вихованням та навчанням дитини займається тільки батько. Мати [PERSON] жодного разу не була на батьківських зборах, не відвідувала заклад, не цікавиться вихованням сина (а.с. 19). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Барської міської ради № 5 від 20 червня 2023 року прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її сина [PERSON] (а.с. 39-43). Згідно з копією військового квитка (серія та № зазначено) [PERSON] зарахований на військову службу за контрактом, є військовослужбовцем військової частини (номер зазначено) з 15 лютого 2023 року (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Крім того, згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд ураховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", а саме п. 16, згідно якого ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Презумпція на користь матері в справах щодо дітей, яка покладена в основу рішення місцевого суду, не підтверджується на рівні ООН, що випливає з Декларації або прецедентної практики ЄСПЛ, а також не відповідає позиції Ради Європи та більшості держав - членів Ради Європи. Суд звертає увагу на ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, у тому числі обов`язків по вихованню дитини, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини та виходить із якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON] , не проявляє щонайменшої батьківської турботи. Ця обставина має суттєве значення для правильного вирішення спору. З урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування служби у справах дітей Барської міської ради Вінницької області, до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав, слід задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON] . На підставі ч. 1 ст. 160, ст. 161, частин 1, 2 ст. 171 СК, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частин 1, 2 ст. 3, статтей 9, 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Верховною Радою України 03 серпня 2006 року,

Outcome: approved