Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. В серпні 2023 року [PERSON] звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Роздільнянського районного суду від 26.11.2013 року та рішення Роздільнянського районного суду від 28.01.2014 року з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом на дітей відповідного віку та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, на стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що стягуваних коштів на утримання дітей їй не вистачає, Їй відомо, що відповідач перебуває на військовій службі, державний виконавець подав відповідні запити до військової частини, де він за інформацією проходить службу, однак відповіді на його звернення не надійшло. Так на теперішній час мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а стягувані на її користь аліменти вочевидь менші гарантованого державою мінімуму. Таким чином, вважає, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів, визначених раніше судовими рішення та збільшення їх розміру. Позиції сторін в судовому засіданні. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Дорошенко С.О. в судове засідання не з`явилися, до судового засідання від представника позивача надійшла заява на електронну адресу суду, в якій представник просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] і справу розглянути без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про вручення відповідачу повідомлення з доданими до нього документами. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . (а.с.6,7) Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 січня 2014 року стягнено з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , уродженця с. Березань Біляївського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 грн щомісячно починаючи з 25.03.2013 року до його повноліття, тобто до [INFO] . На підставі рішення суду видано виконавчий лист №511/792/13-ц від 14.07.2014 року, відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER]. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області стягнено з [PERSON] , [INFO] , уродженця, с.Березень, Біляївського району Одеської області, який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] - аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом на дітей відповідного віку - щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення суду видано виконавчий лист №511/3388/13-ц від 17.12.2013 року, відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER]. Позивачка просить переглянути розмір раніше визначених аліментів шляхом зміни способу стягнення в зв`язку з погіршенням свого матеріального становища та невідповідністю розміру аліментів, раніше визначених судом мінімальним стандартам, які гарантує держава неповнолітнім дітям. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень до ч.1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях, щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною п`ятою ст. 183 СК України, передбачено, розмір аліментів на одну дитину - одна чверть, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. В постанові від 14.11.2018 р. у справі № 372/2393/17 Верховний Суд зазначив, що під час розгляду позовів про зміну способу стягнення аліментів та зміну їх розміру, застосовуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, а й низка інших норм щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). За ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, зміни сімейного стану, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки. Правова позиція Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13). Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. Суд, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що позивачка отримує аліменти з відповідача [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/6 частини його доходу та відповідно по 500 грн щомісячно, щоє недостатніми для належного утримання дитини та не відповідають положенням ст. 182 СК України, Суд також вважає, з огляду на зміни в законодавстві, даний розмір аліментів не є достатнім для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного розвитку дитини, оскільки є меншим від мінімального розміру аліментів, гарантованого державою, також з часу ухвалення судового рішення про стягнення із відповідача аліментів, збільшився вік дітей, у зв`язку із чим збільшилися й витрати на їх утримання, зросли ціни на одяг, продукти харчування та інші товари, необхідні дитині. Збільшення цих витрат погіршують майновий стан позивача, на утриманні якої перебувають діти. Таким чином, враховуючи майновий стан позивача, мінімальний гарантований розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 01.01.2024 року за Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», суд вважає, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів, визначених рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 січня 2014 року та Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 листопада 2013 року. Суд вважає можливим змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом на дітей відповідного віку починаючи з 07.08.2023 року - до досягнення донькою [PERSON] повноліття, а далі в розмірі 1/6 частки, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом на дітей відповідного віку року до досягнення сином [PERSON] повноліття, таким чином задовольнити позов . Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. Правилами ч. 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судового збору за подання до суду позовних заяв майнового характеру визначається п.. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ та на час розгляду справи становить 840,80 грн. На підставі ст. 181,182,192 СК України,

Outcome: approved