Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

22 вересня 2023 року на адресу суду надійшла позовна заява про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 08 грудня 2022 року близько 11 год. 25 хв. в смт Летичів Хмельницького району Хмельницької області [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Шкода Фабія», д.н.з. [NUMBER] , по вул. Чорновола, другорядній дорозі, на перехресті вулиць Чорновола - Савіцького Юрія, не надав перевагу у русі транспортному засобу марки «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі вул. Савіцького Юрія, та допустив з ним зіткнення. Внаслідок даного зіткнення транспортний засіб марки «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , відштовхнуло і він допустив зіткнення з транспортним засобом «CHEVROLET Aveo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по вул. Чорновола, щоб дати дорогу транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі. 22 грудня 2022 року Летичівський районний суд Хмельницької області своєю постановою визнав [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 850 грн. Автомобіль «CHEVROLET Aveo», д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП належав позивачу [PERSON] . Донька позивачки - [PERSON] , яка 08 грудня 2022 року близько 11 год. 25 хв., керувала автомобілем, 09 грудня 2022 року повідомляла ПрАТ «Страхова компанія» Український страховий стандарт» про страхову подію і надсилала рекомендованою поштовою кореспонденцією на адресу ПрАТ «Страхова компанія» Український страховий стандарт». Також позивачка звернулася до ДП «Експерт-Сервіс Авто» в м. Хмельницькому ТОВ Український центр «Експерт-Сервіс АВТО» для визначення матеріального збитку власнику автомобіля «CHEVROLET Aveo», д.н.з. [NUMBER] ., [PERSON] . У зв`язку із викладеним просить стягнути заподіяну їй майнову (матеріальну) шкоду внаслідок пошкодження автомобіля, яка становить 60919 (шістдесят тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 32 коп. Крім того, позивач зазначає, що протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля їй доводиться збирати грошові кошти для оплати вартості відновлювального ремонту автомобіля, що спричинило виникнення пригніченого стану. Позивачка вказує, що у зв`язку із пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП вона зазнала істотного погіршення стану її фізичного та психологічного здоров`я. Було порушено звичайний ритм її життя у зв`язку з необхідністю тривалого періоду адаптації у нових негативних умовах, довгий час після ДТП знаходиться в стресовому стані, в стані депресії, порушився сон, втрачено душевний спокій, з`явилися погані сновидіння. Її переслідує страх і тривога. Багато часу витрачається на турботи, пов`язані із неможливістю користуватися власним транспортним засобом для себе і сім`ї, захистом прав та інтересів в судовому порядку. Потрапивши у скрутну життєву ситуацію, особливо переживає з того, що для відновлення справедливості змушена звертатися за захистом до суду, відповідно, нести як додаткові витрати, так і моральні переживання. Належний їй автомобіль вона використовувала для забезпечення себе продуктами харчування. Крім того, використовувала автомобіль для особистого проїзду до медичних закладів для отримання медичної допомоги. З огляду на вищевикладене оцінює моральну шкоду, завдану внаслідок пошкодження автомобіля, в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн. 22 вересня 2023 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. 13 жовтня 2023 року від представника третьої особи МТСБ України Висоцької Х. О. надійшли письмові пояснення, згідно яких в даному випадку немає підстав для переведення зобов`язання зі сплати страхового відшкодування з ПрАТ «СК «УСС» на МТСБУ. 18 жовтня 2023 року від відповідача по справі [PERSON] надійшов відзив, відповідно до якого свою у вину у вчиненні адміністративного правопорушення та спричиненні дорожньо-транспортної пригоди він визнав та щиро розкаявся. Проте вважає стягнення моральної шкоди у розмірі 20\~000 грн. необґрунтованим та перебільшеним, з огляду на те, що вона не була учасником дорожньо-транспортної пригоди, її життю та здоров`ю нічого не загрожувало. Жодних документів, які б підтверджували погіршення стану її здоров`я після дорожньо-транспортної пригоди, нею надано не було. У зв`язку із чим вважає суму у 20\~000 грн. надуманою, та просить відмовити у задоволенні позову у цій частині. 01 листопада 2023 року та 11 січня 2024 року від представника третьої особи МТСБ України Висоцької\~Х.\~О. надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позовної заяви не заперечує. Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, також в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, а також шляхом направлення рекомендованих повісток з повідомленням про їх вручення, у судові засідання не з`явився, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, відзив на позовну заяву не подали. У судовому засіданні позивач позов підтримала з наведених у ньому підстав, при цьому, 12 січня 2024 року подала заяву про завершення розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги у частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з [PERSON] просить залишити без розгляду, позов в частині стягнення матеріальної шкоди з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» підтримує у повному обсязі. 12 січня 2024 року від відповідача надійшла заява про завершення розгляду справи у його відсутність та без звукозапису. 12 січня 2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] моральної (немайнової) шкоди у сумі 20\~000 гривень залишено без розгляду Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як зазначено у ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України зазначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з ч. 1 ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Як зазначено в абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Так, відповідно до Постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 гривень (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №306544 від 08.12.2022 року). Згідно вказаної Постанови, 08 грудня 2022 року об 11 год. 25 хв. в смт.Летичів, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Шкода Фабія», д.н.з. [NUMBER] , по вул.Чорновола, другорядній дорозі, на перехресті вулиць Чорновола Савіцького Юрія, не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі вул.Савіцького Юрія, та допустив з ним зіткнення, внаслідок даного зіткнення транспортний засіб марки «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , відштовхнуло, і він допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Шевроле Авео», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по вул.Чорновола, щоб дати дорогу транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі, чим своїми діями [PERSON] порушив п.16.11 ПДР України, внаслідок чого автомобілям спричинено механічні пошкодження, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З Висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження № 08/23 від 04 березня 2023 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «CHEVROLET Aveo (Т250) 1.5і LS 5МТ 4dr», реєстраційний номер [NUMBER] ., ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту його фізичного зносу (фізичного зносу його складових) станом на момент огляду 13.01.2023 року становить 60919 (шістдесят тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 32 коп. (20280,00 грн. (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) + 17057,34 грн. (вартість матеріалів, необхідних для ремонту) + 78606,60 грн. (вартість нових складових, необхідних для заміни) х (1- 0,70) (величина втрати товарної вартості). Згідно Висновку вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «CHEVROLET Aveo (Т250) 1.5і LS 5МТ 4dr», реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , внаслідок його пошкодження в ДТП, враховуючи пошкодження зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 13.01.2023 року, по середній вартості нормо годин за даними Хмельницького регіонального відділення СЕУ, станом на час завершення виконання даного дослідження, складає 60919 (шістдесят тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 32 коп. Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником «CHEVROLET Aveo SF69Y», реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] . На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] на належний йому транспортний засіб марки «Scoda Fabia», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт», що підтверджується полісом 208226776 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (термін дії з 20 лютого 2022 року до 19 лютого 2023 року включно, страхова сума на одного потерпілого: за шкоду заподіяну життю і здоров`ю двісті шістдесят тисяч гривень; за шкоду заподіяну майну сто тридцять тисяч гривень; розмір франшизи дві тисячі шістсот гривень). З відповіді МТСБ України №3-01б/22423 від 11 липня 2023 року вбачається, що МТСБУ не має правових підстав для повернення залишків коштів гарантійних внесків з Фонду захисту потерпілих шляхом врегулювання страхових випадків, оскільки стосовно ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» здійснюється процедура ліквідації. У випадку якщо ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» буде визнано банкрутом або до Єдиного державного реєстру буде внесено запис про припинення вказаної юридичної особи та коштів та майна страховика не вистачить для задоволення зазначених вимог, МТСБУ поновить розгляд питання щодо здійснення регламентної виплати, передбаченої пп. «Г» п. 41.1 ст. 41 закону. 03 липня 2023 року [PERSON] скерувала до ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» заяву-претензію, яку останнє не отримало і вказана поштова кореспонденція повернулася з відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову, в якій містяться висновки, щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність. Так, Великою Палатою Верховного Суду було надано такі роз`яснення: У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтею 993 ЦК України до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статею 993 ЦК України, шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. При цьому, відповідно до пп. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до пп. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, тому з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у сумі 58\~319 грн. 32 коп. (60\~919 грн. 32 коп. 2600 грн. (розмір франшизи)). Щодо стягнення судових витрат та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати: судовий збір на загальну суму 1073 грн. 60 коп., витрати за проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження на суму 2\~500 грн. та інші витрати, пов`язані з розглядом справи. Як вбачається з попереднього (орієнтовного) Розрахунку суми судових витрат, від 20 вересня 2023 року, позивачем понесено такі судові витрати: судовий збір на загальну суму 1073 грн. 60 коп., витрати за проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження на суму 2\~500 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 5\~000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати , пов`язані із проведенням експертизи. Згідно ч. 5 ст. 106 ЦПК України, у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд вважає, що сплачені позивачем кошти за проведення експертизи не підлягають стягненню із ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт, оскільки висновок експерта не відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, те, що позовні вимоги про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» матеріальної шкоди у сумі 58\~319 грн. 32 коп. підлягають задоволенню частково, позовні вимоги у частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з [PERSON] залишено без розгляду за заявою позивача [PERSON] , тому сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (58\~319,32 / 60\~919,32 = 0,957; 0,957* 1073,60 = 1027,78). Згідно з ч. 1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до позиції Верховного Суду у\~справі № 922/2604/20, відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. У зв`язку із вищевикладеним та враховуючи, що позивач не подала доказів, які підтверджують розмір витрат на правничу допомогу у сумі 5\~000 грн., суд не вирішує питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial