Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

29.05.2023 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі - ПрАТ «СК «УНІКА») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування та просили стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «УНІКА» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 113352 грн 00 коп. та витрати сплаченого судового збору в розмірі 2864 грн 00 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 05.06.2020 у м. Буча по вул. Вокзальна [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «RENAULT LOGAN» державний реєстраційний номер [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого остання від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди. Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 04.12.2020 у кримінальній справі № 367/4913/20 [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 роки. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «RENAULT LOGAN» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 137594229. 17.09.2020 до ПрАТ «СК «УНІКА» звернувся син загиблої [PERSON] - [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим ПрАТ «СК «УНІКА» на виконання обов`язків, передбачених умовами полісу № 137594229, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 113352 грн 00 коп., з яких 56676 грн 00 коп. - витрати на поховання, згідно наданого розрахункового документу та у ліміті згідно статті 24.4 ЗУ «Про обов`язкове страхування ЦПВВНТЗ»; 56676 грн 00 коп. - відшкодування моральної шкоди згідно ст. 27.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування ЦПВВНТЗ», із зазначених сум утримано податки відповідно до податкового законодавства України. Оскільки вироком Ірпінського міського суду Київської області від 04.12.2020 у кримінальній справі № 367/4913/0 встановлено, що [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то з відповідача повинна бути стягнута сума сплаченого страхового відшкодування в розмірі 113352 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 14.08.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного провадження. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від сторін судом у встановлений строк не отримано. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Від відповідача [PERSON] 29.08.2023 до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з відміткою про отримання копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками. Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши письмові матеріали справи, суд доходить такого висновку. Відповідно до вироку Ірпінського міського суду Київської області від 04.12.2020 [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 роки. Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь потерпілого [PERSON] 200 000 (двісті тисяч) грн 00 коп. завданої моральної шкоди. За правилами Глави 82 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 № 6 (із змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на зміст вироку Ірпінського міського суду Київської області від 04.12.2020 [PERSON] є винним і відповідальним за скоєння кримінального правопорушення, що потягло за собою смерть особи та спричинило матеріальну шкоду, а також витрати, пов`язані з її похованням. Судом встановлено та підтверджено Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 137594229, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «RENAULT LOGAN» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА» із лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, - 260 000 грн на одного потерпілого. Потерпілим у кримінальному провадженні № 367/4913/20 є [PERSON] - син загиблої [PERSON] . 17.09.2020 [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА» із письмовою заявою про виплату страхового відшкодування шкоди в зв`язку зі смертю [PERSON] ПрАТ «СК «УНІКА» на виконання обов`язків, передбачених умовами полісу № 137594229, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 113352 грн 00 коп., з яких 56676 грн 00 коп. - витрати на поховання, згідно з наданим розрахунковим документом та у ліміті згідно з пунктом 27.4 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961- IV (далі - Закон № 1961- IV); 56676 грн 00 коп. - відшкодування моральної шкоди згідно з пунктом 27.3 статті 27 Закону № № 1961- IV, із зазначених сум утримано податки відповідно до податкового законодавства України. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини з приводу стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, на користь страхової компанії. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого, визначений статтею 27 Закону № 1961- IV. Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону № 1961-ІV страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Згідно з п. 27.4 ст. 27 Закону № 1961- IV страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. За правилами статті 35 Закону № 1961- IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Дана позиція знайшла своє підтвердження і в ч. 1 ст. 1191 ЦК України, відповідно до якої, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Аналогічна позиція викладена у постанові ВСУВ у справі № 6-2188цс16 від 16.11.2016р. (відшкодування витрат в порядку регресу). Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд: за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до підпункту а) п. 38.1.1 ст. 38 Закону № 1961- IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в п. 2 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому з нього на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» слід стягнути в порядку регресу виплачене страхове відшкодування (моральну шкоду, витрати на поховання) в загальному розмірі 113352 грн 00 коп., в зв`язку з чим позов належить задовольнити. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684 грн 00 коп., понесені при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved