Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулось до Московського районного суд м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві в розмірі 68 810, 00 грн. та судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.10.2019 року між ПРАТ "СК "Арсенал Страхування" та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 1524/19-Т/Х/01, згідно якого ПРАТ "СК "Арсенал Страхування" взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобілів марки "Audi А7", д/н [NUMBER] . 30.12.2019 року в м. Харкові на просп. Московському, буд. 51Б, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Audi", д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля "Ford", д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водія автомобіля "Ford", д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/649/20. Згідно розрахунку № 1 від 09.01.2020 року вартість відновлювального ремонту складає 145 670, 00 грн. Проте згідно звіту № 30897 від 02.02.2022 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Audi А7", д.н.з. [NUMBER] складає 223 177, 60 грн. Відповідно до умов договору страхування позивач відшкодував на ремонт автомобіля суму в розмірі 145 670, 00 грн. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Ford", д/н [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 9819672 виданого ПАТ "НАСК "Оранта". ПАТ "НАСК "Оранта" в добровільному порядку відшкодувало позивачу збитки на суму 76 800, 00 грн. в межах ліміту страхової відповідальності. Невідшкодованою частиною збитку залишається сума 68 810, 00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. Ухвалою Московського районного суд м. Харкова від 19.04.2023 року матеріали цивільної\~справи за\~позовом Приватного\~акціонерного товариства\~"Страхова\~компанія "Арсенал\~Страхування" до [PERSON] про стягнення заборгованості було направлено до Жовтневого районного суду м. Харкова для розгляду по суті відповідно до ст. 31 ЦПК України. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.05.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.08.2023 року заяву представника відповідача\~ [PERSON] \~-\~адвоката Літвінової\~А.С. задоволено\~та залучено\~до участі\~у справі\~у якості\~третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"" (код: 00034186, 02081, Україна, Київ, вул. Здолбунівська, 7Д, корпус Г). У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] \~та його\~представник -\~адвокат Літвінова\~А.С.\~в судове\~засідання не\~з`явилися,\~представником відповідача\~адвокатом Літвіновою\~А.С.\~подано до суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності відповідача та його представника, проти задоволення позову заперечує. Представник третьої особи ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"" в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу місцезнаходження, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 30.12.2019 року в м. Харкові на просп. Московському, буд. 51Б, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Audi", д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля "Ford", д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . З постанови Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2020 року по справі № 643/649/20 встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON] . 02.01.2020\~року власник\~автомобіля "Ford",\~д/н\~ [NUMBER] ,\~ [PERSON] \~звернувся до\~ПрАТ "Страхова\~компанія "Арсенал\~Страхування" з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. Згідно розрахунку страхового\~відшкодування від 29.01.2020 року вартість страхового відшкодування складає 145 670, 00 грн. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспорту № 23/01-20 від 17.01.2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Audi А7", д.н.з. [NUMBER] складає 223 177, 60 грн. Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 1524/19-Т/Х/01 від 25.10.2019 р. пошкоджений автомобіль"Audi\~А7",\~д/н\~ [NUMBER] 2015 року випуску. Відповідно до копії платіжного доручення № 5515222 від 31.01.2020 року ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" сплачено потерпілому страхове відшкодування у розмірі 145 670, 00 грн. Згідно копії платіжної інструкції № 25317 від 29.05.2020 року ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"" відшкодувало позивачу збитки на суму 76 800, 00 грн. Відповідно до ст. 1.6. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. [PERSON] , скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», подав заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем. Відповідно до ст..11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування`та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У ч. 1 ст. 1166 ЦК України зазначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2. ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 145 670, 00 грн, до ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" перейшло право на отримання від [PERSON] , як винуватця ДТП, компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобілю. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно ст. 993 ЦК України до страховщика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із положеннями ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Разом з тим, ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Частинами 1 та 6 ст.9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення. Згідно з п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395) (надалі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості); Відповідно до п. п. 7.38, 7.39 Методики, коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ тощо. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4. Враховуючи, що на час ДТП (25.10.2019 року ) строк експлуатації транспортного засобу автомобіль AUDI A7 реєстраційний номер [NUMBER] 2015 року випуску, не перевищував 5 років, то коефіцієнт фізичного зносу в даному випадку дорівнює нулю. За змістом позовної заяви зазначено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ НАСКОРАНТА згідно полісу АМ/9819672, та 29.05.2020 року ПАТ НАСКОРАНТА сплатила на користь Позивача відшкодування у розмірі 76 860, 00 грн., звідки позивачем здійснено розрахунок позовних вимог: 145 670, 00 грн. - 76 860, 00 грн. = 68 810, 00 грн. Однак, відповідно до полісу АМ/9819672 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн, розмір франшизи - 2000 грн. Таким чином, ПАТ НАСКОРАНТА мало сплатити позивачеві згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9819672 за мінусом франшизи, суму в розмірі 98 000,00 грн., а не 76800 грн. яку фактично сплатило. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що представник відповідача [PERSON] - адвокат Літвінова А.С. просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності, про що подала відповідну заяву. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що строк позовної давності позивачем при зверненні до суду не пропущено. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial