Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

01.11.2023 року позивач ТзОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 18.11.2021 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (ТзОВ «Манівео») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 465403614, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними. 28.11.2018 року між ТзОВ «Манівео» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого, з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою № 174 від 22.02.2022 року, до останнього перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 465403614 від 18.11.2021 року. У свою чергу, 20.10.2022 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого до позивача, з-поміж іншого, перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 465403614 від 18.11.2021 року, розмір заборгованості позичальника за яким становить 32212,37 грн. з яких: 15915,81 грн. основного боргу та 16296,56 грн. відсотків. Всупереч умовам кредитного договору № 465403614 від 18.11.2021 року відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості суму заборгованості за кредитним договором № 465403614 від 18.11.2021 року в загальному розмірі 32212,37 грн., а також понесені судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, у своєму позові просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до початку судового засідання також подала до канцелярії суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає (а.с. 54). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.11.2021 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (ТзОВ «Манівео») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 465403614, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. 28.11.2018 року між ТзОВ «Манівео» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого, з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою № 174 від 22.02.2022 року, до останнього перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 465403614 від 18.11.2021 року. У свою чергу, 20.10.2022 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого до позивача, з-поміж іншого, перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 465403614 від 18.11.2021 року. Відповідно до Реєстру права вимоги № 2 від 06.03.2023 року до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, року ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 32212,37 грн. з яких: 15915,81 грн. основного боргу та 16296,56 грн. відсотків. Всупереч умовам кредитного договору № 465403614 від 18.11.2021 року відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ТзОВ «ФК «ЄАПБ». За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2684 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 509,\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України, \~

Outcome: approved