Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає,\~що вона\~перебувала в\~зареєстрованому шлюбі\~з відповідачем.\~Від спільного\~життя мають\~малолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який є\~дитиною з\~інвалідністю,\~у зв`язку\~з чим\~потребує додаткових\~витрат на\~реабілітацію.\~Рішенням Здолбунівського\~районного суду\~Рівненської області\~від 14\~листопада 2017\~року з\~відповідача на\~її користь\~стягнуто аліменти\~на утримання\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,в розмірі 713 (Сімсот тринадцять) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Аліментів, які вона отримує на утримання сина, не достатньо для належного матеріального забезпечення дитини. Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на утримання сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,визначивши аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Савурко О.В. подав до суду відзив, вказуючи, що відповідач має на утриманні крім сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,ще одну малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Тому просить задовольнити позовні вимоги частково та стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/9 частини від усіх доходів. У відповіді на відзив позивач [PERSON] зазначає, що батьки не мають права збільшувати матеріальне забезпечення однієї дитини за рахунок зменшення такого утримання іншої, а тому перебування на утриманні відповідача іншої дитини не надає йому переваги в утриманні над дитиною від попереднього шлюбу. Батьки повинні забезпечити дитині рівень життя необхідний і достатній для його нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. З огляду на те, що відповідач є працездатною та здоровою особою, має у власності нерухоме майно, а також враховуючи, що малолітній син [PERSON] є дитиною з інвалідністю і за станом здоров`я потребує постійної реабілітації та лікування, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Савурко О.В. подав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності та без участі відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.ст.150, 180 Сімейного кодексу України передбачають, що батьки повинні проявляти турботу про дітей, утримувати їх до досягнення повноліття. Згідно з ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2013 року до 30 жовтня 2015 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 лютого 2014 року, виданим Відділом деражвної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2017 року в справі № 562/3400/17 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 713 (Сімсот тринадцять) гривень щомісячно, починаючи з 21 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що аліментів, які вона отримує на утримання малолітнього сина, не вистачає для забезпечення його достатнього матеріального, культурного, соціального та духовного розвитку. Крім того, син є дитиною з інвалідністю, за станом здоров`я потребує постійної реабілітації та лікування. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ч.1\~ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч.3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів - в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі. Платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд враховує обставини, визначені ст.182 СК України, та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ \~ \~ \~Даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний розмір аліментів, виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривні. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд враховує, що відповідач має на утриманні ще одну малолітню дитину, однак суд не приймає до уваги твердження позивача про неможливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у запропонованому позивачем розмірі в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, оскільки обов`язок утримувати дитину покладається на батьків незалежно від їх матеріального становища. Враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стан здоров`я малолітнього сина сторін, який є дитиною з інвалідністю, а також те, що відповідач, як батько, зобов`язаний забезпечити достатній для дитини фізичний, духовний та соціальний розвиток, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному об`ємі. Згідно роз`яснень, які містяться в абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст.141 ЦПК України, з огляду на те, що позивач при подачі позову про зміну способу стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення присуджує стягнення судового збору з відповідача в дохід держави в розмірі 1073 (Одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Outcome: approved