Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

06.12.2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , посилаючись на наступні обставини: вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який 04.05.2020 року розірвано. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дочка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. З 01.09.2023 року дочка навчається у Полтавському фаховому кооперативному коледжі, є студенткою 1 курсу денної форми навчання, стипендію не отримує. Вона не в змозі самостійно оплачувати навчання, проїзд до місця навчання, проживання, харчування, одяг, підручники та інше, пов`язано з навчанням. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно на період навчання. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 грудня 2023 року було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду (а.с. 20). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 22), надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 26). Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 23). надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 24), надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначивши, що проти позовних вимог не заперечує (а.с.27). Суд, відповідно до ч.ч.1, 3 статті 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 04.05.2020 року, що вбачається із рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04.05.2020 року (а.с. 3-4). Сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить запис у свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а.с. 2). Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі\~ст. 200 Сімейного Кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року\~зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, дочка сторін [PERSON] згідно з довідкою №47 від 28.11.2023 року (а.с. 5) навчається в Полтавському фаховому кооперативному коледжі на І курсі денного відділення з 01.09.2023 (наказ №121 від 31.08.2022) по 28.02.2025. Навчальний рік 10 місяців. Стипендію не отримує в зв`язку з тим, що навчається за кошти фізичних або юридичних осіб. Крім того,\~як вбачається\~з договору\~про підготовку\~кваліфікованого робітника\~№0723\~від 01.09.2023\~року між Полтавським фаховим кооперативним коледжем та [PERSON] , [PERSON] перебуває на денній формі навчання, назва спеціальності кухар-кондитер, термін підготовки фахівця з 01.09.2023 по 28.02.2025 року, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 8250,00 грн. (а.с. 6). Таким чином,\~вказаними доказами\~доведений факт\~навчання [PERSON] \~у вказаному\~навчальному закладі,\~форма навчання\~денна, на платній основі, на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Суд також враховує, що навчальний заклад знаходиться не за місцем проживання [PERSON] , форма навчання є денною, платна основа, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків. Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання повнолітніх окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Так, згідно з паспортом громадянина України, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7 зворот). Місце проживання [PERSON] , [INFO] зареєстроване за цією ж адресою, що вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с.13). Таким чином, оскільки [PERSON] проживає разом з позивачкою, наявні підстави для стягнення аліментів на користь позивачки, оскільки право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналіз ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави п`ятої розділу першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов. Позивачем суду надані докази, що підтверджують існування обставин, з яким закон пов`язує можливість покладення на батька (мати) обов`язку надавати допомогу дитині, яка продовжує навчання. Разом з тим, у справі відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували неспроможність відповідача надавати допомогу своїй дочці. Таким чином,\~беручи до\~уваги обов`язковість\~сукупності таких\~юридичних фактів\~-\~як досягнення\~дочкою сторін\~повнолітнього віку,\~продовження нею\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~існування потреби\~у матеріальній\~допомозі, матеріальне становище платника аліментів, який є молодою, працездатною особою, відсутність даних щодо неможливості надавати таку допомогу, визнання позову відповідачем, конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] аліменти\~в розмірі\~ частини\~заробітку (доходу)\~щомісячно,\~починаючи стягнення\~з 06.12.2023 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У разі припинення [PERSON] навчання у навчальному закладі відповідно до вимог частини 2 статті 199 СК України право на її утримання припиняється. В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5\~Закону України «Про судовий збір». З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі ст. ст.\~182,\~199,\~200 СК України\~та

Outcome: approved