Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

позивач адвокат Сілкіна М.В. від імені та в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи позовні вимоги тим, що з позивач та відповідач з 28 квітня 2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 06 липня 2020 року було розірвано. Від шлюбних відносин мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Батько дитини належним чином не піклується про доньку, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з донькою, що свідчить про ухилення відповідача від виховання дитини та свідоме нехтування своїми обов`язками та підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, зобов`язано службу у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] ; витребувано докази у справі. Ухвалою суду від 01 грудня 2023 року підготовче судове засідання закрите та справу призначено до розгляду. В судовому засіданні позивач надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, підтримала вимоги позову та просила його задовільнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Представник виконавчого комітету Довгинцівської в місті ради (як орган опіки та піклування) Займукова І.А. в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила його задовольнити. Згідно із вимогами статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити у цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вони із [PERSON] є подругами. Після розлучення із [PERSON] [PERSON] , а саме з 2020 року, не спілкується із Євою, вона не знає свого біологічного батька, дитина називає батьком нового чоловіка [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що вона є хрещеною матір`ю [PERSON] . Останній раз бачила [PERSON] , коли [PERSON] ще не було двох рочків. Він з дитиною не спілкується, аліменти не сплачує. Вихованням дитини займається [PERSON] та її новий чоловік. [PERSON] любив випити, грав в онлайн казіно та на гральних автоматах. Свідок [PERSON] суду пояснив, що його старша донька товаришує із [PERSON] . Колишній чоловік [PERSON] , навіть коли вони були у шлюбі, дитиною не займався, [PERSON] йому про це жалілася. Зараз дитину виховує [PERSON] та її новий чоловік. Вислухавши позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Вирішуючи даний позов, суд згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Судом встановлено, що з 28 квітня 2018 року [PERSON] перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2020 року був розірваний, рішення не оскаржене, набрало законної сили 07.08.2020 (а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб, а.с. 8 - копія рішення суду). Сторони мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), яка зареєстрована та проживає з матір`ю (а.с. 15 - копія довідки). Судовим наказом, виданим Довгинцівським районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 03 липня 2020 року за заявою [PERSON] , з [PERSON] , на користь матері [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05 червня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. 09 липня 2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та набула прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 8 - копія свідоцтва про шлюб). Згідно із характеристикою [PERSON] , [INFO] , має гарні умови для проживання, дитина проживає з матір`ю, молодшим братом та чоловіком матері у двокімнатній квартирі, у дітей є власна кімната, яка мебльована власними ліжками, шафою для одягу, у [PERSON] є власний столик для малювання та ліплення, велика кількість різнопланових іграшок, між членами родини панує взаєморозуміння. Голова родина наразі боронить цілісність країни (а.с. 9, 14). Відповідно до довідки-розрахунку від 29.08.2023 за № 107513, наданої відділом державної виконавчої служби, борг по сплаті аліментів [PERSON] за період з 05.06.2020 по 29.08.2023 у справі №211/3282/20 становить 146 746,28 грн. (а.с. 11, 12 - копія довідки). Згідно із довідкою з КЗДО №111 КМР, вихованням дитини займається мати, батько не бере участі у вихованні доньки (а.с. 10). Відповідно до витребуваної судом довідки з державної податкової служби [PERSON] у період з 2020 року по січень 2023 року доходів у вигляді заробітної плати не отримував (а.с. 33). Згідно зі статтями 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За положеннями ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. За положеннями ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Виконкомом Довгинцівської районної в місті ради (як органом опіки та піклування) надано висновок від 17.01.2024 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу України. При вирішенні питання щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , суд враховує їх характер, який з огляду на надані до матеріалів позовної заяви документи, свідчать про відсутність підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків. Також суд бере до уваги показання свідків та висновок виконкому щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої доньки, відповідно до якого [PERSON] вважає своїм батьком [PERSON] , який виховує дитину та піклується про неї. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, оскільки позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 073,60 грн.

Outcome: approved