Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції. 20\~листопада 2023 ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитними договорами. Вимоги обгрунтовані тим, що 22 лютого 2021 між ТОВ "Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 7855252795, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 17 571,55 грн. строком на 36 місяців, а також 14 березня 2018 між [PERSON] та АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/4498782-СК строком на 365 днів. На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАС "ЦФР"-10-2016 від 07.10.2016 ТОВ «ФК «ЦФР» відступило новому кредитору АТ «ТАСКОМБАНК» свої права вимоги до позичальників. 21.03.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023, відповідно до умов якого вказане товариство передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржником. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги, в тому числі до [PERSON] за вказаними договорами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 7855252795 від 22.02.2021 в розмірі 29\~107,81 грн. та за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/4498782-СК від 14.03.2018 в розмірі 6\~241,14 грн. Загальна сума заборгованості складає 35\~348,95 грн. Посилаючись на викладене вище, а також на те, що згідно кредитних договорів відповідач зобов`язувалась повернути кредитні кошти та виконати інші зобов`язання за кредитом в повному обсязі у строки і на умовах, визначених договорами, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" просить стягнути з [PERSON] на свою користь вказану суму боргу, а також понесені судові витрати. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 27 листопада 2023 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 48). Заяви, клопотання. Представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у клопотанні зазначив про проведення розгляду справи за їх відсутності, про підтримання позову та ухвалення заочного рішення (а. с. 50). Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явилась,\~будучи сповіщеною\~про розгляд\~справи за\~місцем реєстрації\~(а.\~с.54\~). В установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк до суду не надано відзиву на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст.178 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. З матеріалів справи вбачається, що 22 лютого 2021 між ТОВ "Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 7855252795, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 17 571,55 грн., за яким товариство зобов`язалось надати відповідачу кредит на 36 міс., а остання зобов`язалась повернути кредит. За умовами вказаного кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі у строки і на умовах, передбаченим цим Договором (а. с. 7-8). На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 ТОВ «ФК «ЦФР» відступило новому кредитору АТ «ТАСКОМБАНК» свої права вимоги до позичальників (а. с. 13-14). Також, 14 березня 2018 між [PERSON] та АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/4498782-СК строком на 365 днів (а. с. 23-27). 21.03.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023, відповідно до умов якого вказане товариство передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржником (а. с. 15-17). Відповідно до Витягу з реєстру боржників, що є додатком до Договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитними договорами на загальну суму 35 348,95 грн. (а. с. 18). З моменту отримання права вимоги до боржників, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитними договорами на загальну суму 35\~348,95 грн., з якої 29\~107,81 грн. за кредитним договором № 7855252795 від 22.02.2021 та 6\~241,14 грн. за договором №002/4498782-СК від 14.03.2018 (а. с. 12, 32). Таким чином, позичальником було порушено умови вказаного вище кредитного договору, укладеного між сторонами. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджується кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). У ч. 3 ст. 12, ст. ст. 76 - 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідач [PERSON] не використала можливість і право реалізувати свої процесуальні права, заперечувати проти позову, надати докази у підтвердження своїх заперечень, на виклик суду не з`явилась. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються нормами ЦК України. Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини щодо виконання зобов`язань, зокрема, за договором позики. За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з положеннями ст. 634 Цивільного кодексу України Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позичальник повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Висновки суду. Аналізуючи вище наведені норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що між сторонами у справі було укладено договір у встановленій законом формі, з визначенням усіх істотних умов такого договору. Постачальник виконав свої зобов`язання за договором, надавши [PERSON] кредит, який було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в договорі. Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі не виконала. Таким чином, наявність очевидних ознак неспроможності Позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов Договорів має наслідком виникнення у Банку права вимагати повернення суми кредитних коштів, що в т.ч. передбачено нормами ч. 2 ст. 1054 ЦK України. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягненню із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 35 348,95 грн. При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні в справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне 18 вересня 2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову на відповідача. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 2 684 грн., оскільки позовні вимоги задоволені повністю (а. с. 43). На підставі викладеного,

Outcome: approved