Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача МТСБУ звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів у розмірі понесених витрат в сумі 18358 гривень 54 копійки, 3 % річних у розмірі 1118 гривень та інфляційних у розмірі 7009 гривень 79 копійок. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 07 серпня 2016 року, близько 13 години 12 хвилин, у м. Чернігові, на вулиці Кільцева, з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «Ford sierra» реєстраційний номер [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння даної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача підтверджується постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 вересня 2016 року. У зв`язку із залученням аварійного комісара, МТСБУ понесло витрати в розмірі 1300 гривень. У результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль «Chevrolet aveo», реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] . цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» згідно Полісу № AE/3945156, строк дії з 08 жовтня 2015 року по 07 жовтня 2016 року. Згідно Звіту № 305 від 16 вересня 2016 року, складеного ФОП [PERSON] розмір завданих потерпілому збитків склав 49 197 гривень 03 копійок. 12 серпня 2016 року потерпілий повідомив про ДТП, та з метою отримання відшкодування, звернувся в МТСБУ. Договірних зобов`язань між МТСБУ та потерпілою особою не виникало. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п."а" п. 41.1 ст.41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБ 14 листопада 2016 року перерахувало потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 49 197 гривень 03 копійки. 25 листопада 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про порядок повернення коштів за вищевказаною подією. За період з 10 січня 2019 року по 12 березня 2021 року відповідач добровільно сплатив суму боргу в розмірі 32 135 гривень 49 копійок, що свідчить про визнання ним боргу. Однак, 29 червня 2021 року відповідач в одностронньому порядку відмовився від виконання своїх зобов`язань за цим договором, пославшись на наявність у нього розписки від імені потерпілого за 28.10.2016 року. Тобто, підписуючи 25.11.2018 року договір про порядок повернення коштів, та сплачуючи на рахунок МТСБУ на протязі двох років борг за вказаним страховим випадком, відповідач, з невідомих причин, про вказані обставини позивача не проінформував. Даний факт розцінюється МТСБУ, як недобросовісна поведінка відповідача, що направлена завдати шкоди позивачу та уникнути відповідальності. Залишок суми боргу становить 18358 гривень 54 копійки. Моторне (транспортне) страхове бюро вважає, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні та 3% річних, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, починаючи з 13 березня 2021 року, тобто з дня припинення виконання зобов`язання. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.04.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Ухвалою суду від 13.07.2023 до участі в справі в якості третіх осіб залучено [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 6). Відповідач у судове засідання не з`явився, про про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, відзиву не надав. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку, пояснення щодо позову не надали. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 07 серпня 2016 року о 13 год 12 хв у м. Чернігові по вул. Кільцева, [PERSON] керував автомобілем «FORD SIERRA» реєстраційний номер [NUMBER] та не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «CHEVROLET AVEO» реєстраційний номер [NUMBER] , після чого місце ДТП залишив. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих осіб немає. [PERSON] порушив п.п.12.1; 2.10 (а) ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до постанови Деснянського районного суду міста Чернігова від 21.09.2016 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за статтями 124,122-4 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки «FORD SIERRA» реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] (а.с.10, на звороті). Згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/3945156 автомобіль «CHEVROLET AVEO», номерний знак [NUMBER] , застрахований у ПАТ «Страхова група «ТАС» (а.с. 13). Відповідно до Інформації з Централізованої бази даних МТСБ пошук наявності чинного полісу внутрішнього страхування за параметрами ТЗ, державний номер транспортного засобу: В5742 PM не дав результатів (а.с.13, на звороті). 10.08.2016 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилася 07.08.2016 року (а.с. 8). 12.10.2016 року [PERSON] звернувся до Моторно (транспортне) страхове бюро України із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталося 07.08.2016 року (а.с. 9). Відповідно до звіту №305 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу складеного 16 вересня 2016 року вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля «Chevrolet aveo», державний реєстраційний номер [NUMBER] , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 07.08.2016 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників, станом на час проведення дослідження - 16.09.2016 року, складає: 49197 гривень 03 копійки (а.с. 14-25). Згідно із наказом Моторне (транспортне) страхове бюро України №8806 від 10.11.2016 року та довідки №1 від 01.11.2016 року розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] складає 49197 гривень 03 копійки (а.с. 33). Відповідно до платіжного доручення №35348рв від 08.11.2016 року МТСБУ оплатило послуги ПрАТ СК «ВУСО» з врегулювання, згідно рахунка №35348 від 18.10.2016 року по справі №35348 у розмірі 1300 гривень (а.с. 31). Відповідно до платіжного доручення №8806рв від 11.11.2016 року МТСБУ здійснило страхове відшкодування [PERSON] , згідно наказу №8806 від 10.11.2016 року у розмірі 49197 гривень 03 копійки (а.с. 32). 25 листопада 2018 року між Моторне (транспортне) страхове бюро України (кредитор) та [PERSON] (боржник) укладений договір №35348/0826 про порядок повернення коштів. За умовами договору боржник зобов`язався компенсувати витрати понесені кредитором по справі №35348 у зв`язку з виплатою відшкодування за шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.08.2016 року, а саме: 49197 грн 03 коп. рівними платежами протягом тридцяти трьох місяців за узгодженим графіком. Пунктом 3 договору передбачено, що у разі порушення Боржником умов даного договору, Кредитор має право у будь-який момент звернутися до суду із позовом про стягнення з боржника заборгованості за даним договором, включивши при цьому санкції, передбачені положеннями чинного законодавства (а.с. 34). 29.06.2021 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про списання залишку боргу у зв`язку з новими обставинами, що стали відомими (а.с. 35). Відповідно до розписки від 17.09.2016 року [PERSON] отримав кошти від [PERSON] в рахунок майбутнього платежу 2100 доларів США, у розмірі 900 доларів США на ремонт автомобіля Шевроле Авео [NUMBER] який постраждав у результаті ДТП, 21.09.2016 року [PERSON] отримав - 300 Євро, 27.09.2016 року - 200 доларів США, 28.10.2016 року 300 доларів США (а.с. 36). Згідно із карткою рахунку [NUMBER] за січень 2016 - січень 2023 року [PERSON] сплатив на користь МТСБУ в порядку регресу 32135 гривень 49 копійок. (а.с. 38-40). Відповідно до листа МТСБУ №4-06/29184 від 13.08.2021 року повідомило [PERSON] , що немає повноважень на списання боргу за укладеним договором та просить сплатити заборгованість 18591 грн 75 коп, у строк до 22.08.2021 року ( а.с. 37). Відповідно до копій квитанцій [PERSON] сплачено 12 платежів по 1530 гривень 30 копійок та 9 платежів по 1530 гривень 21 копійок, за період з січня 2019 по березень 2021 року, на загальну суму 32135 гривень 49 копійок (а.с.79-89). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п.п. а) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] на день пред`явлення позову в добровільному порядку кошти не сплатив, тому на підставі ч.1 ст.1191 ЦК України позовні вимоги слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача витрати в порядку регресу, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, у розмірі 18358 гривень 54 копійок. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положення ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Така правова позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18 (№ 686/21962/15-ц). З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги МТСБУ щодо інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання є обґрунтованими. На підставі даної норми Закону, з відповідача на користь позивача, починаючи з 13 березня 2021 року до дня звернення до суду з позовом, підлягають до стягнення інфляційні в розмірі 7009 гривень 79 копійок та 3 % річних - 1118 гривень. V. Розподіл судових витрат Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2684 гривень судового збору (а.с.1), які згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved