Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вироком Нікопольського міськрайонного суду від 11 травня 2023 року по кримінальній справі № 182/2208/23 відповідач був визнаний винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України та йому було призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Під час розгляду вищевказаної кримінальної справи, було встановлено, що [PERSON] 15 квітня 2023 року, приблизно о 08:30 год., знаходився на території «Селянського ринку» за адресою: Дніпропетровська обл., м.Нікополь, вул.Героїв Чорнобиля, буд.102, де в ході раптово виниклого конфлікту із позивачем, на ґрунті особистих неприязних відносин, у [PERSON] \~виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень\~ позивачу. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, перебуваючи в тому самому місці, діючи умисно, незаконно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, наніс позивачу один удар кулаком правої руки в область правої частини обличчя, чим спричинив потерпілому, згідно висновку експерта № 275 від 04.05.2023 року, тілесні ушкодження у вигляді:закритого перелому кісток носу, синців обличчя, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Дії відповідача кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Так, в результаті вищевказаних дій, позивачу була завдана матеріальна шкода в розмірі 1 778 грн. 41 коп., яка полягає в тому, що останній змушений був нести витрати на своє лікування. Крім цього, діями відповідача йому була спричинена моральна шкода, яка полягає у перенесенні фізичного болю, душевних страждань та порушенні нормального способу життя, оскільки він був змушений докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав та для лікування у закладах охорони здоров`я. Позивач страждає від емоційних та тілесних реакцій при згадуванні психотравмуючої події, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, страху можливого повторення подій. Тому, з урахуванням вищевикладених обставин, позивач моральну шкоду оцінює в розмірі 60\~000 грн. 00 коп., яку також просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2023 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до\~ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.31-32). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством, не скористався, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надав. Конверт, який був направлений за адресою його місця проживання та перебування, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.35). Тому відповідача про розгляд справи було повідомлено на офіційному сайті «Судова влада» (а.с.33). Згідно ч.8\~ст.178 ЦПК України,\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст.80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 2\~ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що вироком Нікопольського міськрайонного суду від 11 травня 2023 року по кримінальній справі № 182/2208/23 відповідач був визнаний винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України та йому було призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. (а.с.9-12). Вказаним вироком суду встановлено, що [PERSON] 15 квітня 2023 року, приблизно о 08:30 год., знаходився на території «Селянського ринку» за адресою: Дніпропетровська обл., м.Нікополь, вул.Героїв Чорнобиля, буд.102, де в ході раптово виниклого конфлікту із позивачем, на ґрунті особистих неприязних відносин, у [PERSON] \~виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень\~позивачу. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, в той же день та час, перебуваючи в тому самому місці, діючи умисно, незаконно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, наніс позивачу один удар кулаком правої руки в область правої частини обличчя, чим спричинив потерпілому,\~ згідно висновку експерта № 275 від 04.05.2023 року, тілесні ушкодження у вигляді:закритого перелому кісток носу, синців обличчя, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з матеріалів справи, а також долучених до позовної заяви квитанцій, позивачем [PERSON] були понесені матеріальні збитки, пов`язані з лікуванням, у розмірі 1 778 грн. 41 коп. (а.с.15). Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, є акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Так, відповідно до ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Враховуючи, що з вини [PERSON] позивачеві було завдано ушкоджень здоров`я та витрати на лікування підтверджені належними доказами, вони підлягають відшкодуванню у заявленому в позові розмірі в сумі 1 778 грн. 41 коп. Стосовно вимог позивача про стягнення моральної шкоди, судом приймається до уваги, що, відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 ст.23\~ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується одноразово (ч.ч.4, 5 ст.23 ЦК України, ч.1\~ст.1168 ЦК України). Згідно п.п.5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами, внесеними, згідно з Постановами Пленуму Верховного суду № 5 від 25 травня 2001 року, № 1 від 27 лютого 2009 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Доказами можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги й заперечення сторін та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями свідків, висновками експертів, письмовими доказами (наприклад медичними довідками, висновками). Суд погоджується з доводами позивача про те, що, внаслідок завданої відповідачем травми, він відчував фізичний біль і страх, проходив лікування, вимушений був змінювати свій життєвий уклад та докладати додаткових зусиль для організації побуту. Вина [PERSON] встановлена вироком суду та не підлягає доведенню. Проаналізувавши встановлені обставини по даній справі, що стосуються наявності порушених нормальних життєвих зв`язків позивача, та, враховуючи негативні зміни, які пов`язані з наслідками психотравмуючої події, суд вважає доведеними обставини наявності душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, однак, розмір моральної шкоди, визначений в позовній заяві, є завищеним, а тому суддя вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. 00 коп., що, на думку суду, відповідає вимогам розумності і справедливості. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Щодо стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті\~133\~та частин 1, 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3статті 134ЦПК України\~визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позову було додано договір про надання правничої (правової) допомоги від № 050523 від 05 травня 2023 року, укладеного між позивачем та адвокатським бюро «Ревункова Віталія» об?єднанням «Вакуленко» в особі керівника Ревункова В.М. (а.с.13-14). Згідно з вказаним актом про надання правової допомоги, до складу послуг входить: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості, розмір якої становить 5 000 грн. 00 коп. (а.с.15). Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 5 000 грн. 00 коп., які складаються з витрат на правничу допомогу. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3 757 грн.60 коп., сплачений. Останнім при подачі позову до суду (а.с.7).

Outcome: partial