Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

16 жовтня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 29 листопада 2022 року позивач уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу спільних дітей не мають. З січня 2023 року шлюбні відносини фактично припинились, на теперішній час вони проживають за різними адресами. У зв`язку з тим, що вони не зійшлись характерами, постійними сварками, різними поглядами на подальше спільне проживання та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. На підставі чого в сім`ї відбулись сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подальше спільне життя та збереження сім`ї суперечить інтересам позивача. Просить не надавати строк на примирення. На теперішній час вони спільного господарства не ведуть, та проживають за різними адресами. Примирення з відповідачем неможливе. Питання про поділ майна між сторонами не вирішувався у зв`язку з його відсутністю. Під час останнього спілкування з відповідачем, він добровільно розривати шлюб відмовився мотивуючи це зайнятістю та небажанням займатися даним питанням. Просить розірвати шлюб між [PERSON] і [PERSON] зареєстрований у Роздільнянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №321. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилась, у матеріалах справи наявне клопотання, в якому вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного сану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29 листопада 2022 року, актовий запис №321. Від вказаного шлюбу спільних дітей не мають. На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають. У позовній заяві позивач зазначила, що у наданні строку для примирення для збереження родини не має потреби, відновлювати подружні відносини не має наміру. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядкуст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь [PERSON] .

Outcome: approved