Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

1. Стислий виклад позиції Позивача [PERSON] (далі [PERSON] , Позивач, Орендодавець) звернулася до суду з позовом до Селянського (фермерського) господарства «Віталія» (далі СФГ «Віталія», Відповідач, Орендар) та просила розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 20 червня 2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] », що зареєстрований у Ярмолинецькому відділі Хмельницької регіональної філії ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20 червня 2007 року за №040776500130, предметом якого є строкове оплатне користування земельною ділянкою площею 2,28 га з кадастровим номером 6825889600:02:009:0021; усунути їй перешкоди у користуванні та володінні належною їй на праві приватної власності ділянкою та повернути її з незаконного володіння та користування СФГ «Віталія» (т.1 а.с. 251-258). Позов мотивувала тим, що з 4 травня 2023 року вона набула право приватної власності на земельну ділянку на підставі договору дарування. Про існування спірного договору оренди між попереднім власником [PERSON] та СФГ «Віталія» від 20 червня 2007 року їй не було відомо.\~ Зазначила, що бажає самостійно користуватись та володіти своєю ділянкою. Спірний договір містить пункт 36, відповідно до якого перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для розірвання договору. 2. Стислий виклад заперечень Відповідача Відповідач заперечував проти позову з підстав: 20 червня 2007 р між СФГ «Віталія» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки на 49 років; попри це 7 травня 2017 року між ПП «ГВМ-Агро» (орендар) та [PERSON] (орендодавець) укладено договір оренди цієї ж ділянки, речове право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до 7 травня 2017 року; до\~ укладання договору з ПП «ГВМ-Агро» та передачі йому ділянки,\~ [PERSON] отримувала орендну плату від СФГ «Віталія», що підтверджується відомостями про видачу зерна в рахунок орендної плати орендодавцем СФГ «Віталія» за 2007 р., 2010 р., та 2011 р.; після укладання договору з ПП «ГВМ-Агро» ділянка позивачки перебуває у користуванні ПП «ГВМ-Агро», а тому вимога до СФГ «Віталія» про повернення безпідставна, її слід пред`являти до ПП «ГВМ-Агро»; позивачка намагається захистити своє право користування, однак СФГ «Віталія» на даний час не користується ділянкою. У відповідності до пунктів 32-36 договору від 20 червня 2007 року його виконання в частині розірвання здійснюється виключно за згодою сторін. Звертає увагу на висновки п.6.31 та 6.44. постанови Великої Палати Верховного Суду від 8 вересня 2020 року у справі №920/418/19. Зміна власника земельної ділянки під час розгляду справи та відповідно зміна підстави позову прояв недобросовісної поведінки [PERSON] та [PERSON] . З посиланням на статті 256, 257, 2060-262, 267 ЦК України просив застосувати позовну давність\~ три роки як підставу для відмови у позові (т.1 а.с. 174-176, т.2 а.с. 67-69, т.2 а.с. 87). 3. Процесуальні дії та рішення у справі [PERSON] звернулась до суду разом з іншими позивачами із спільним позовом до СФГ «Віталія» у липні 2022 року (т.1 а.с. 4-17, 124-132). Ухвалою від 28 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі (суддя Кульбаба А.В. ) (т.1 а.с. 147). Ухвалою від 21 березня 2023 року заяву про відвід судді Кульбаби А.В. задоволено (т.1 а.с. 169-170). Ухвалою від 23 березня 2023 року прийнято до розгляду цивільну справу (суддя Шевчик О.М.) (т.1 а.с. 171). Ухвалою від 09 травня 2023 року заяву про самовідвід судді Шевчик О.М. задоволено (т.1 а.с. 172). Ухвалою від 17 травня 2023 року прийнято до провадження справу за спільним позовом [PERSON] до відповідача, призначено підготовче судове засідання загального позовного провадження (т.1 а.с. 173).\~ Ухвалою від 6 червня 2023 року роз`єднані позовні вимоги та виділено в самостійне провадження вимогу [PERSON] до СФГ «Віталія».\~ Призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 28 червня 2023 року\~ (т.1 а.с. 1-2). Ухвалою від 28 червня 2023 року замінено позивача [PERSON] на її правонаступника [PERSON] , залучено третю особу [PERSON] \~ (т.1 а.с. 235-237). Ухвалою від 30 серпня 2023 року прийнято до провадження уточнену позовну заяву правонаступника позивача\~ [PERSON] - [PERSON] , призначено у справі підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи, встановлено відповідачу СФГ «Віталія» строк для подання до суду відзиву (а.с. 45-46). Ухвалою від 2 жовтня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні (т.2 а.с. 74-75). 4. Рішення щодо позову Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з підстав. 5. Фактичні обставини, встановлені судом Громадянка України [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2,28 га, кадастровий номер 6825889600:02:009:0021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1274060968258, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Хмельницька обл., Ярмолинецький р., с/рада Ясенівська. Ця обставина підтверджена копією державного акта на право приватної власності на землю, що виданий Ясенівською сільською Радою народних депутатів 4 квітня 2005 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010576501002; інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі спірна земельна ділянка) (т.2 а.с.1-6). Був укладений договір оренди земельної ділянки б/н від 20 червня 2007 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем Селянським (фермерським) господарством «Віталія», який зареєстрований у Ярмолинецькому відділі Хмельницької регіональної філії ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20 червня 2007 року за №040776500130 (т.1 а.с. 64, 168А, т.2 а.с. 24, т.2 а.с. 52-56). Предметом договору є строкове оплатне користування земельною ділянкою площею 2,28 га з кадастровим номером 6825889600:02:009:0021. Договір укладено на 49 років (пункти 1 та 7 договору). Серед інших умов сторони погодили пункт 36 договору, відповідно до якого перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни або розірвання договору. Відповідно до акту про передачу та прийом земельної ділянки від 20 червня 2007 року [PERSON] здала, а голова СФГ «Віталія» [PERSON] прийняла спірну земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1 а.с. 66, 168Б). 4 травня 2023 року [PERSON] подарувала своїй доньці [PERSON] спірну земельну ділянку, що підтверджується договором дарування та витягом з Державного реєстру речових прав (т.1 а.с. 206тил-208тил, т.2 а.с.1-4, 14-17). Відповідно до копії вимоги від 22 травня 2023 року, адресованої СФГ «Віталія», нова власниця земельної ділянки [PERSON] на підставі пункту 36 договору оренди земельної ділянки висловила бажання розірвати (припинити) даний договір. Дана вимога направлена на дві адреси Відповідача що підтверджується описами вкладення у цінний лист та\~ накладними (т.1 а.с. 258-259тил.). У вересні 2023 року позивачка [PERSON] направила Відповідачу проєкт угоди про розірвання договору (т.2 а.с. 62-64). 6. Зміст спірних правовідносин Предметом спору є матеріально-правова вимога Позивачки до Відповідача, стосовно якої вона просить прийняти судове рішення. Позивачка просить розірвати договір оренди земельної ділянки; усунути їй перешкоди у користуванні та володінні належною їй на праві приватної власності ділянкою та повернути їй дану спірну земельну ділянку з незаконного володіння та користування СФГ «Віталія». 7. Оцінка судом аргументів учасників справи, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Частинами першою та четвертою статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У статті 3 ЦК України визначені основні засади цивільного законодавства, до яких віднесено свободу договору (пункт 3). Частиною першою статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В силу частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно з частиною четвертою статті 124 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначається Законом України від 6 жовтня 1998 року №161-ХІV «Про оренду землі» (далі Закон №161-ХІV). Згідно статті 13 Закону №161-ХІV договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини п`ятої статті 32 Закону №161-ХІV перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини та виборі контрагента, а також у вільному визначенні особою умов договору, в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін. Реалізація принципу свободи договору передбачає також право його сторін змінити (повністю або частково) та припинити (розірвати) договір, якщо інше не передбачено законом або договором. За загальним правилом зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відносини, пов`язані з орендою землі, здійснюються на договірних засадах. Договір оренди землі є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої орендодавець зобов`язується передати орендареві земельну ділянку у строкове володіння та користування, а орендар, у свою чергу, зобов`язується використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням для особистої мети та вносити орендодавцеві плату за землю (орендну плату). У разі зміни особи орендаря чи орендодавця договір оренди землі може бути розірваний на вимогу однієї з сторін, якщо така підстава припинення договору передбачена його умовами. Умовами договору оренди землі сторони визначили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для розірвання договору (пункт 36). Отже, наявні підстави для розірвання договору оренди землі. Позивачка просить розірвати договір не у зв`язку з істотним порушенням договору орендарем, а у зв`язку із настанням події, яку сторони, на власний розсуд,

Outcome: partial