Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

[PERSON] 14.11.2022 року звернулась до Залізничного районного суду м. Львова з позовною заявою та уточненнями до неї /а. с. 43-47/, в якій просить: визнати свідоцтво про право власності від 11.09.2008 року серії [NUMBER] та наказ № 1762-Ж-З від 11.09.2008 року Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на квартиру за адресою [ADDRESS] на ім`я [PERSON] незаконними та скасувати їх; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на 1/2 частку квартири за адресою [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру від 06.04.1995 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 1987 року вона мешкає зі своєю сім`єю за адресою [ADDRESS] , квартира має загальну площу 26,8 кв.м. По сусідству в цьому ж будинку мешкали дві жінки похилого віку, які були сестрами, [PERSON] та [PERSON] , яким на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру від 06.04.1995 року, загальною площею 48,5 кв.м., виданого Львівською міською радою народних депутатів. Згідно технічного плану квартира має дві кімнати, площею17,8 кв.м. та 16,3 кв.м. Після смерті [PERSON] позивач за заповітом від 14.08.2006 року, виданого державним нотаріусом Другої львівської нотаріальної контори Щебивовк О. О. успадкувала 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку зареєстроване належним чином ОКП Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 14.09.2006 року № 10418. [PERSON] склала на користь позивача заповіт від 06.02.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Копиляк К. М. [INFO] , [PERSON] померла. Вона подала у шестимісячний термін до Другої львівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, як єдиний спадкоємець. Другою львівською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа. По закінченню шестимісячного строку зі дня відкриття спадщини, тобто з 01.12.2019 року вона мала отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, проте не отримала таке. Листом від 20.09.2022 року їй було відмовлено держаним нотаріусом у видачі свідоцтва та рекомендовано звернутись до суду за визнанням права власності в порядку спадкування за заповітом на частку квартири, оскільки нотаріусом було встановлено, що на квартиру за адресою [ADDRESS] існує два правоустановчих документа, які мають протиріччя один до одного ,а саме :1) згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру від 06.04.1995 року, квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] ,загальна площа квартири становить 48,5 кв.м.; 2) згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 11.09.2008 року, виданого на підставі наказу № 1762-Ж-3 від 11.09.2008 року Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та складається з однієї житлової кімнати площею 16,3 кв.м., загальна площа квартири 30,7 кв.м.-відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно. Вважає, що свідоцтво про право власності на квартиру від 11.09.2008 року на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 11.09.2008 року № 1762-Ж-З видано з порушенням закону за таких підстав: після смерті [PERSON] право спільної сумісної власності на квартиру за адресою [ADDRESS] було припинено, співвласниками стали [PERSON] та [PERSON] по1/2 частки кожному. Частки співвласників квартири за адресою [ADDRESS] ніколи не виділялись в натурі Виділення в натурі часток неможливо через те, що житлові кімнати мають різну площу: 16,3 кв.м. та 17,8 кв.м., в загальному користуванні знаходиться коридор, кухня, ванна з вбиральнею, які неможливо розділити в натурі; будь яких рішень міської влади або суду стосовно надання дозволу на реконструкцію або зміну планування, або виділу в натурі даної квартири не було; відсутній договір між співвласниками про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності. У зв`язку з чим просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 24.11.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 20.04.2023 року відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності, оскільки оскаржувані свідоцтво про право власності на квартиру № [NUMBER] серії [NUMBER] та наказ Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради № 1762-Ж-З видані 11.09.2008 року, відповідно строк позовної давності сплив ще 11.09.2011 року, позивачем не наведено жодних підстав для його поновлення. З оглянутої інвентаризаційної справи вбачається, що 05.11.2019 року видано [PERSON] . Висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. 22.06.2022 року від позивача надійшла заява про визнання причин пропуску строку позовної давності поважно, оскільки в період часу з 11.09.2008 року по 11.09.2011 року вона не знала і не могла знати про наявність свідоцтва про права власності від 11.09.2008 року серії [NUMBER] та наказу № 1762-Ж-З від 11.09.2008 року Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, про наявність таких їй стало відомо від нотаріуса під час оформлення спадщини у Другій Львівській державній нотаріальній конторі. 20.09.2022 року їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва та рекомендовано звернутись до суду за визнанням права власності в порядку спадкування за заповітом на частку квартири. Таким чином саме 20.09.2022 року вона офіційно взнала про порушення свої прав та у жовтні 2022 року звернулась з позовом до суду. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовну заяву, покликаючись на мотиви такої, просили позов задовольнити. Представник позивача додала, що відповідач фактично незаконно припинив право спільної дольової власності співвласників [PERSON] та [PERSON] , порушивши рівність часток в праві спільної часткової власності співвласників. На даний час позивачка не може оформити спадщину. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову за безпідставністю позовних вимог та подав заяву про застосування строку позовної давності. Додав, що зоглянутої інвентаризаційної справи вбачається, що 05.11.2019 року видано [PERSON] . Висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Третя особа, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру від 06.04.1995 року квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , загальна площа квартири становить 48,5 кв.м.До квартири належить комора в підвалі, площею 3,0 кв.м /а.с. 11/. Згідно свідоцтва про смерть від 10.02.2006 року серії [NUMBER] , [INFO] у м. Львові померла [PERSON] у віці 76 років /а.с. 13/. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.08.2006 року серії ВЕА № 457246 виданого державним нотаріусом Другої львівської державною нотаріальною конторою Щербивовк О. О., на підставі заповіту посвідченого Мішаковою С. Ф., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 10.02.2006 року і зареєстрованого у реєстрі № 278, спадкоємцем зазначеного в заповіті всього майна [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] . Спадкове майно, на яке в указаній частці видане це свідоцтво, складається з: 1/2 (однієї другої) частини квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] , виданого виконкому Львівської міської Ради народних депутатів 06 квітня 1995 року, зареєстрованого у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації за номером запису 10418, в книзі 14, реєстраційний номер 13773059. Вказана квартира в цілому складається з двох кімнат, житловою площею 34,1 кв.м. та кухні. Загальна площа квартири складає 48,5 кв.м. До квартири належить комора в підвалі, площею 3,0 кв.м /а.с. 14/. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11841328 від 14.09.2006 року серії ССВ № 472665, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-1655 від 14.08.2006 року на праві спільної часткової власності належить 1/2 квартири за адресою [ADDRESS] /а.с. 15/. Рішенням Залізничного районного суду від 27.12.2007 року задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою. Зобов`язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди користуванні квартирою [ADDRESS] . Встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] , а саме: виділено в користування [PERSON] кімнату площею 17,8 кв.м., залишивши в користуванні [PERSON] кімнату площею 16,3 кв.м. та інші нежитлові приміщення спірної квартири /а.с. 22/. З матеріалів реєстраційної справи на квартиру по [ADDRESS] вбачається, що 11.09.2008 року Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради винесено наказ № 1762-Ж-З «Про оформлення права приватної власності на квартиру [ADDRESS] », згідно якого, розглянувши заяву [PERSON] , рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27.12.07 справа № 2-2619/07 та представлені документи,

Outcome: dismissed