Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в Ленінський районний суд м. Харкова з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди посилаючись на те, що вона є власником кв. [ADDRESS] . 10.01.2020 20 год. 00 хв. її квартира була залита холодною водою з кв. [ADDRESS] , яка розташована поверхом вище. 17.01.2020 р. комісією у складі начальника та інженера дільниці № 27 КП «Жилкомсервіс» проведено обстеження квартири з метою виявлення причин і розміру заподіяної шкоди та складання відповідного акту. Відповідно до Акту огляду від 17.01.2020 причиною залиття квартири [ADDRESS] стало недбале користування сантехнічними приладами у кв. [ADDRESS] , власниками якої є відповідачі по справі. Відповідно до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 3863 вартість ремонтно-будівельних робіт належної позивачу квартири, після її залиття станом на час складання висновку становить 32 233, 00 грн., які просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь. Крім того, внаслідок залиття її квартири позивачу завдано моральну шкоду, яка виразилась у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири, через що остання стала непридатною для використання без проведення ремонту. Було порушено звичний та розмірений спосіб її життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання свого власного часу для вирішення проблем пов`язаних з усуненням наслідків залиття. Моральну шкоду оцінює в 50 000 грн., яку просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 7/0/9-22 від 14.03.2022 на підставі ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова за Київським районним судом м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 30 травня 2023 року справа прийнята до провадження. Судове засідання проведене в режимі відео конференції. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома, відзив на позовну заяву не надходив. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками кв. [ADDRESS] є : [PERSON] - частина, [PERSON] -1/2 частина. Співвласниками кв. [ADDRESS] є позивач [PERSON] та її син [PERSON] . 10.01.2020 близько 20 год. 00 хв. квартира позивача була залита холодною водою. Відповідно до Акту Залиття житлових приміщень від 17.01.2020 року, комісією у складі начальника та інженера дільниці № 27 КП «Жилкомсервіс» , відповідно до звернення [PERSON] , виявлено, що в результаті події, зі слів заявника, 10.01.2020 року о 20 год. приміщення його квартири за вищевказаною адресою, були залиті холодною водою з кв. [ADDRESS] , розташованою вище поверхом, залиття в приміщенні коридору сталося: - намокання шпалер стін і стелі по всій площі; намокання і деформація деревостружкових (ДВП) покриття підлоги; намокання і здуття лінолеуму підлоги; намокання скритої електропроводки і освітлювальних приладів верхнього світла. - у житловій кімнаті сталося: намокання гіпсокартону стін і стелі з утворенням тріщин; відшарування шпалер стін; деформація лінолеуму підлоги; намокання скритої електропроводки і освітлювальних приладів верхнього світла; - у ванній кімнаті сталося: намокання гіпсокартону стін і стелі з утворенням тріщин; намокання дерев`яного дверного блоку з подальшою його деформацією. Комісія прийшла до висновку , що причиною залиття квартири [ADDRESS] стало недбале користування сантехнічними приладами власником квартири [ADDRESS] . (а.с. 9) Відповідно до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 3863, проведеного експертами ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса», вартість ремонтно-будівельних робіт квартири [ADDRESS] , після її залиття станом на час складання висновку становить 32 233, 00 грн. За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Нормами статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.4,5 ст. 83 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Судом установлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2021 року по цивільній справі № 642/1750/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди у задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 28 грудня 2021 року. Рішенням суду встановлено, що позивач [PERSON] , який є співвласником кв. [ADDRESS] звернувся в суд з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири 10 січня 2020 року близько 20 год. Матеріальну шкоду згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 3863, проведеного експертами ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса», оцінив у 32 233, 00 грн., моральну у 50 000 грн. Предметом позову є стягнення шкоди внаслідок залиття 10 січня 2020 року близько 20 год. кв. [ADDRESS] . Докази на які посилався позивач [PERSON] є ідентичними доказам на які посилається позивач [PERSON] . Рішенням суду встановлено, що Акт про залиття від 17.01.2020 року не відповідає вимогам діючого законодавства, він складений лише начальником та інженером дільниці № 27КП «Жилкомсервіс», за відсутності ремонтних майстрів та без присутності відповідачів. Також в акті відсутнє зазначення про огляд квартири відповідачів та засвідченої відмітки про відмову відповідачів у наданні доступу до неї або про те, що двері ніким не відчинені. Крім того, зазначене вказує також на те, що комісією проведено огляд пошкоджень лише в приміщенні квартири позивача. Також в акті зазначено про «можливе» затоплення з квартири [ADDRESS] поверхом вище, і такі відомості зазначені зі слів заявника - позивача [PERSON] . Отже, судом встановлено, що огляд квартири та приміщення, з яких можливо було здійснено залиття, комісією взагалі не проводився, відмітки про неможливість проведення такого огляду у зв`язку з ненаданням відповідачами доступу до квартири акт не містить. Окрім цього, в акті відсутній висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття квартири. Таким чином, судом встановлено, що акт про залиття від 17.01.2020 складений з порушенням вимог п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, а інформація, що міститься в наданому акті, має суперечливий характер і не підтверджує факту залиття квартири позивача саме з квартири, власниками якої є відповідачі, з одночасним фіксуванням відомостей щодо винної сторони. Таким чином, при розгляді цивільної справи № 642/1750/21 встановлено, що доказ на який посилається позивач, а саме Акт Залиття житлових приміщень від 17 січня 2020 року при розгляді аналогічної справи за позовом іншого співвласника - сина позивача [PERSON] визнаний рішенням суду як неналежний доказ, оскільки складений з порушенням норм діючого законодавства. У ході розгляду даної справи, позивачем [PERSON] , не надано суду належних доказів у розумінні ст. 76-81 ЦПК України на спростування зазначених обставин встановлених рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2021 року. Враховуючи вище викладене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed