Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 09 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №183712957. 28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОЕА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі - ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС») було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт з зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Реєстру боржників №125 від 16.03.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між TOB «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 183712957. 20.10.2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 (витяг з Реєстру прав вимоги додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 59146.96 грн., з яких:-11745.96 грн. - сума заборгованості по основному боргу; -47401 грн. - сума заборгованості по відсотками. Також, 11 грудня 2020р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-2126020. 22.12.2022 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 22122022/2, у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає ТОВ «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 22.12.2022 до Договору факторингу №22122022/2 від 22.12.2022 року (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 11022.75 грн., з яких: 4500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6522.75 грн. - сума заборгованості за звичайними відсотками. Представник позивача вказав, що в порушення умов даних договорів свої боргові зобов`язання відповідач не виконав, не погасив кредитну заборгованість ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Зважаючи на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитним договором №183712957 та кредитним договором № 00-2126020 у розмірі: 70 169,71 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2023 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. 10.01.2024 року, використовуючи систему «Електронний суд», [PERSON] подав письмові пояснення на позовну заяву про стягнення заборгованості. Вказав, що позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення заборгованості не визнає. Щодо кредитного договору №183712957 від 09.07.2020 року, позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення боргу за кредитним договором №183712957 від 09.07.2020 року, що укладений між відповідачем та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", за яким тіло кредиту становить - 11 750 грн. із сплатою відсотків за його користування в межах погодженого строку кредитування. Надана до суду копія кредитного договору №183712957 від 09.07.2020 року не містить цифрового електронного підпису відповідача в порядку ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію". Додатком №1 до кредитного договору було погоджено суму до повернення у розмірі 12 948,56 грн., що складається з тіла наданого кредиту - 11 750 грн 00 коп. та відсотків за його користування в розмірі 1 198 грн 56 коп. Розрахунок заборгованості від первинного кредитора відсутній. Наданий до суду розрахунок боргу містить розрахунок боргу в період дії карантинних обмежень та воєнного стану). Виписку із відомостями про розмір сплачених грошових коштів в рахунок погашення боргу не надано. Позивачем зазначено про те, що до нього, як правонаступника, 20.10.2022 року від ТОВ "Таліон Плюс" було відступлено право грошової вимоги за договором факторингу №20102022 за кредитним договором № 183712957 від 09.07.2020 року, що укладений відповідачем із первинним кредитором ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" в розмірі - 59 146,96 грн., з яких : 11 745,96 грн. - основний борг (за тілом кредиту) та 47 401 грн. - заборгованості за відсотками, що нараховані, після закінчення строку кредитування. Внесені грошові кошти в рахунок погашення боргу за кредитним договором не враховані та виписка по рахунку не надана. Тобто, позивачем не надано документів первинного бухгалтерського обліку до договору факторингу. Права грошової вимоги від первинного кредитора ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" до ТОВ "Таліон Плюс" від 28.11.2018 року, що укладений до того, як було укладено кредитний договір від 09.07.2020 року за яким заявлено позов про стягнення боргу. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що від первинного кредитора ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" до ТОВ "Таліон Плюс" було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 183712957 від 09.07.2020 року. Відповідно відсутні підстави вважати про подальше відступлення права грошової вимоги від ТОВ "Таліон Плюс" до позивача за кредитним договором. Окрім того вказав, що є військовослужбовцем та учасником бойових дій, тому стягнення відсотків за користування кредитними коштами та за неправомірне користування коштами, після закінчення строку кредитування безпідставне. Також звернув увагу, що відсотки були нараховані поза межами дії кредитного договору. Щодо кредитного договору із ТОВ «Качай Гроші» вказав, що 23.12.2022 року від первинного кредитора ТОВ "Качай Гроші" було відступлено право грошової вимоги до позивача за договором факторингу № 22122022/2 в розмірі 4 500 грн. основного боргу та 6 522,75 грн. заборгованості за відсотками. Нарахований розмір боргу він не визнає з вищезазначених аналогічних підстав. А також зазначає, що згідно ч.15 ст.14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Дане положення закону розповсюджується на фінансові організації та короткострокові договори позики. В тому числі, згідно ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо споживчого кредитування і формування та обігу кредитних історій", за порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача. Тому, нарахування відсотків за ст. 1048 ЦКУ та відсотків за ст. 625 ЦКУ, після закінчення погодженого строку кредитування за завищеною відсотковою ставкою за невчасне виконання грошового зобов`язання з позичальника, який є військовослужбовцем - є неправомірним. 11.01.2024 року, використовуючи систему «Електронний суд», представник позивача "ЄАПБ" подав письмові пояснення на позовну заяву про стягнення заборгованості. Щодо кредитного договору № 183712957 вказав, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальник погодився на умови визначені Договором щодо його пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, тому твердження Відповідача про незаконність нарахування процентів є необгрунтованим. До заперечень додав детальний розрахунок заборгованості за договором № 183712957 від 09 липня 2020 року та докази що підтверджують надання (перерахування коштів [PERSON] за укладеним договором. Щодо кредитного договору № 00-2126020 вказав, що Кошти кредиту надавались у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 4500,00 грн. на карту Позичальника № [NUMBER] , емітовану банком України. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. позичальник погодився на умови визначені Договором щодо його пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, тому твердження відповідача про незаконність нарахування процентів є необґрунтованим. До заперечень додав детальний розрахунок заборгованості за договором № 00-2126020 від 11 грудня 2020 року та докази що підтверджують надання (перерахування коштів [PERSON] за укладеним договором. Щодо тверджень Відповідача про безпідставність нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору, звернув увагу на те що, Постановою Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, зокрема, зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч.2 ст.625 ЦК України. Щодо посилання відповідача на те, що він є військовослужбовцем та відповідні відсотки за кредитом не підлягають нарахуванню, однак вказані доводи є безпідставними, з огляду на те, що відповідач не повідомив первісного кредитора про те, що він є військовослужбовцем та не надав відповідні підтверджуючі документи. Відповідно до наданих документів є військовослужбовцем з 2022 року, а договори з відповідачем були укладені в 2020 році, тому первісні кредитори правомірно нараховували відсотки за договорами. Позивач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт переходу права грошової вимоги від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відносно [PERSON] , а твердження Відповідача щодо не доведення Позивачем факту переходу права грошової вимоги є необґрунтованими та безпідставними. В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглядати судову справу без його участі з урахуванням заперечень щодо заявленого позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що 09 липня 2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №183712957. (а.с.7-8) Відповідно до п.1.1. за цим Договором, а цим Договором Товариство зобов`язується надати Позичальникові Кредит без конкретної споживчої мети, на суму 11750 грн 00 коп. (одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, нараховані згідно п. 1.3., п. 1.4. або п. 1.5. цього Договору. Відповідно п.п. 1.2, 1.4. за цим Договором, Кредит надається (Договір укладається) строком на 12 (дванадцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником. Відповідно п.1.3. за цим Договором, На період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,85 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом. Відповідно п.1.4. за цим Договором, У випадку користування Кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом. Зазначений договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Також, позивач надає Додаткові угоди до Договору №183712957, а саме які датовані 21.07.2020 року, 22.07.2020 року, 16.08.2020 року, 16.09.2020 року, 18.10.2020 року, 14.11.2020 року, 17.12.2020 року, 16.01.2021 року, відповідно до умов яких строк дії договору. При цьому суд звертає увагу, що вказані додаткові угоди не містять жодних підписів ані [PERSON] , ані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Факт передачі коштів підтверджується копією Платіжного доручення 61de60a1-c666-4fdb-89cc-7a3a465b7dde від 09.07.2020 року, відповідно до якої на рахунок [PERSON] було перераховані кредитні кошти у сумі 11750 грн. (а.с.104) 31 грудня 2020 року між ТОВ «ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» була укладена Додаткова угода №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до умов якої ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язується відступити Фактору ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. (а.с.17-19) Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №125 від 16.03.2021 року, ТОВ «ФК «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №183712957 від 09.07.2020 у сумі 49762,00 гривень, з яких: 11745,96 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 38016,04 гривень - заборгованість по відсотках. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20102022 у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. (а.с.20-21) Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №183712957 від 09.07.2020 у сумі 59146,96 гривень, з яких: 11745,96 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 47 401,00 гривень - заборгованість по відсотках. (а.с.22) Проте, всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №183712957 від 09 липня 2020 року за період з 06 березня року по 31 серпня 2023 року, станом на 31 серпня 2023 року заборгованість складає 59 146,96 грн, з них: заборгованість за основною сумою боргу 11 745,96 грн, сума заборгованості за відсотками 47401,00 грн (а.с.23). Окрім того, позивачем надано повний розрахунок заборгованості за кредитним договором №183712957 від 09.07.2020 року, з якого вбачається, що саме первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з 09.07.2020 року по 16.03.2021 року було нараховано заборгованість за основною сумою боргу 11 745,96 грн. та сумою заборгованості за відсотками 47401,00 грн. Також, 11 грудня 2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-2126020. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону Відповідача, про що свідчить п.п.7.10 та п.8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п.1.1. п.1 Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених Кредитним договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Кредитним договором. Відповідно до п.1.2. за цим Договором, Сума кредиту складає: 4500,00 (чотири тисячі п`ятсот ) гривень. Відповідно п.1.3. за цим Договором, Строк дії кредиту: 10 (десять ) днів. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю «21» грудня 2020 р. або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку передбаченому пп.1.3.1.-1.3.3. цього Договору (далі - День повернення кредиту). Відповідно п.1.4. за цим Договором, Процентна ставка за користування коштами кредиту: 1,45(один цілих 45 сотих) % в день (522 % річних) - стандартна процентна ставка. Відповідно п.п. 1.4.1. за цим Договором, Сторони вирішили, що нарахування процентів за користування Кредитом за стандартною процентною ставкою здійснюється з 1 (першого) дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90 (дев`яностого) дня прострочення і застосовується відповідно до умов п.6.3 Договору. Відповідно п.2.1. за цим Договором, Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 4500,00 грн. на карту Позичальника № [NUMBER] , емітовану банком України. До Кредитного Договору також додано Графік платежів, який також підписаний електронним підписом позичальника [PERSON] , шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора. (а.с.30) Відповідно до Паспорту споживчого кредиту, сума кредиту 4500 грн.,строк кредитування 10 (десять) календарних днів. Метою отримання кредиту є споживчі потреби. Загальні витрати за кредитом 652,50 грн. Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 5125,50 грн.(а.с.31,32) 22 грудня 2022року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ»» та ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»» було укладено Договір факторингу № 22122022/2, у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с.33-35) Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників до Договору Факторингу №22122022/2 від 22 грудня 2022 року, сторони уклали цей акт про те, що ТОВ «Качай гроші» передав, а ТОВ «ЄАПБ» прийняв реєстр Боржників від 22 грудня 2022 року. (а.с.36) Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №22122022 від 22.12.2022 року, ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №22122022 від 22.12.2022 у сумі 11 022,75 гривень, з яких: 4500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 6 522,75 гривень - заборгованість по відсотках. Проте, всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №00-2126020 від 11 грудня 2020 року за період з 22 грудня 2022 року по 31 серпня 2023 року, станом на 31 серпня 2023 року заборгованість складає 11 022,75 грн, з них: заборгованість за основною сумою боргу 4 000 грн, сума заборгованості за відсотками 6522,75 грн (а.с.38). Окрім того, позивачем надано повний розрахунок заборгованості за кредитним договором №00-2126020 від 11 грудня 2020 року, з якого вбачається, що саме первісним кредитором ТОВ «Качай гроші» з 11.12.2020 року по 22.12.2022 року було нараховано заборгованість в сумі 11 022,75 грн, з них: заборгованість за основною сумою боргу 4 000 грн, сума заборгованості за відсотками 6522,75 грн. (а.с.101-103) Відповідно до ч. 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 Кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 статті 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, загальні правила щодо форми договору визначено у статті 639 Цивільного кодексу України, згідно з якою: - договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; - якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; - якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 Кодексу). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитним договором може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина 1 ст. 1056-1 Кодексу). Договір №183712957 від 09.07.2020 року, укладений з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано одноразовим ідентифікатором. При цьому суд звертає увагу, що в реквізитах позичальника зазначений номер мобільного телефону « [NUMBER] » який останній зазначає в якості контакту в своїх заявах до суду. (а.с.8 зв.) Договір №00-2126020 від 11.12.2020 року, укладений з ТОВ «Качай гроші» підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний номер « [NUMBER] » який останній зазначає в якості контакту в своїх заявах до суду. (а.с.29 зв.) З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку що сторони узгодили розмір кредитів (позики), грошову одиницю, в якій надані кредити (позики), строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення правочинів на таких умовах. Факт укладення договорів з відповідачем та виникнення між ними зобов`язальних правовідносин чітко підтверджується матеріалами справи. Згідно з ч. 1, 3 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу). Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до [PERSON] а саме додаткова угода № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладена між ТОВ «Таліон плюс» з первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з Витягом з реєстру прав до нього, Договір Факторингу №20102022 від 20.10.2022 року з Витягом з Реєстру прав вимоги до нього, Договір Факторингу №22122022/2від 22.11.2022 року з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників та та Витягом з Реєстру боржників до нього. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор, набуло право вимоги до [PERSON] за укладеними кредитними договорами. Відповідач [PERSON] посилався, що наявність прав кредитора у позивача є спірною, через надання позивачем до суду копії договору відступлення права грошової вимоги від первинного кредитора ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" до ТОВ "Таліон Плюс" від 28.11.2018 року, що укладений до того, як було укладено кредитний договір від 09.07.2020 року за яким заявлено позов про стягнення боргу. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що від первинного кредитора ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" до ТОВ "Таліон Плюс" було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 183712957 від 09.07.2020 року. Суд вважає вказані доводи помилковими, з огляду на п.4.1. вказаного Договору факторингу, відповідно до якого наявне право вимогу переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру права вимоги по формі встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. У своїх заперечення на додаткові пояснення від 11.01.204 року, представник позивача надала Витяг з реєстру прав Вимоги №125 від 16.03.2021 року, якому суд надав оцінку та визнав належним доказом. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Проте всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, [PERSON] не виконав своїх зобов`язань, не погасив наявну заборгованість ні попередньому кредитору, ні новому, а тому вона підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до розрахунків заборгованості вбачається, що заборгованість відповідачки по тілу кредиту складає: - за договором № 183712957 від 09 липня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - 59 146,96 грн, з яких: 11 745,96 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 47401,00 грн - заборгованість по відсотках; - за договором № 00-2126020, від 11 грудня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «Качай Гроші» - 11 022,75 грн, з яких: 4 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6522,75 грн - сума заборгованості за відсотками. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Суд враховує, що сторонами при укладанні договору № 183712957 від 09 липня 2020 року в графіку розрахунку було погоджено нараховані відсотки у розмірі 1198 грн. 56 коп., що разом з тілом кредиту становить 12 944,52 грн. Також при укладанні договору № 00-2126020 від 11 грудня 2020 року, в графіку платежів було погоджено розмір відсотків за користування кредитом у розмірі 652 грн. 50 коп., що разом з тілом кредиту становить 5152,50 грн. Оскільки [PERSON] отримано кошти за кредитними договорами, проте, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів згідно з умовами Договорів не виконано, заборгованість не була погашена ні попереднім кредиторам, ні позивачу, то вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в частині вимог щодо стягнення заборгованості за основним боргом та відсотками за користування кредитом, які були погоджені з відповідачем при укладанні договору у сумі 18 097,02 грн. = (12 944,52 грн + 5152,50 грн.) є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню. Щодо іншої частини позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає наступне. Поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, тобто виключається одночасне застосування ст. 1048 та ст. 625 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс/18, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до умов кредитних договорів кредити надавалися на наступні строки: - кредитний договір № 183712957 від 09 липня 2020 року строком на 12 днів, тобто до 21 липня 2020 року; - кредитний договір № 00-2126020 від 11 грудня 2020 року строком на 10 днів, тобто до 21 грудня 2020 року. Умовами кредитних договорів передбачені можливість автоматичного продовження строку його дії, зокрема, у випадку здійснення оплати на суму не менше суми процентів, однак, матеріали справи не містять доказів здійснення позичальником платежів, що свідчить про відсутність підстав для автоматичної пролонгації кредитних договорів. Суд не може прийняти до уваги надані позивачем Додаткові угоди до Договору №183712957, а саме які датовані 21.07.2020 року, 22.07.2020 року, 16.08.2020 року, 16.09.2020 року, 18.10.2020 року, 14.11.2020 року, 17.12.2020 року, 16.01.2021 року, відповідно до умов яких строк дії договору продовжувався, оскільки вивчаючи докази суд звертав увагу, що вказані додаткові угоди не містять жодних підписів ані [PERSON] , ані ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором № 09158-07/2021 від 15 липня 2021 року розраховуються до 30 липня 2021 року, за кредитним договором № 2924610926/448475 від 18 липня 2021 року, який було за заявою відповідача пролонгований розраховуються до 16 серпня 2021 року, за кредитним договором № 2924610926/709402 від 22 липня 2021 року розраховуються до 05 серпня 2021 року. З розрахунків заборгованості за договором № 183712957 від 09 липня 2020 року та договором №00-2126020 від 11 грудня 2020 року, вбачається що нарахування відсотків здійснювалося поза межами дії договорів, тобто за періоди, коли у позивача вже не виникало права на нарахування відсотків за користування кредитними коштами. У постанові об`єднаної палати Касаційного Господарського Суду Верховного Суду від 02.10.2020 N 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. З огляду на вищевикладене, суд бере до уваги строки кредитування, розміри відсотків, визначені в кредитних договорах та вважає що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування лише в в межах дії договору. Суд також звернув увагу на посилання відповідача на ч.15 ст.14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", згідно якої військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі й стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Дійсно, з наданої копії військового квитка серії [NUMBER] від 12 травня 2022 року вбачається, що [PERSON] є військовослужбовцем та проходить військову службу в умовах дії воєнного стану в Україні. Однак, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що вказані пільги не стосуються погашення основного боргу за кредитною заборгованістю (тіла кредиту), а як вбачається з розрахунків відсотки нараховувались до початку дії військового стану 24.02.2022 року. Відповідно до ст.89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, оцінивши всі докази, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість у сумі 18 097,02 грн., з яких заборгованість: -за кредитним договором № 183712957 від 09 липня 2020 року - у сумі 12 944,52 грн, з яких: 11 745,96 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 1198,56 грн - заборгованість по відсотках; -за кредитним договором № 00-2126020 від 11 грудня 2020 року - у сумі 5152,50 грн, з яких: 4500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 652,50 грн - заборгованість по відсотках. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 692.20 грн. (пропорційно задоволеним позовним вимогам).

Outcome: partial