Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

20.11.2023 представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором №DNABRX03300365 від 13.08.2007 в загальному розмірі 37117,01 грн., з яких заборгованість за процентами 35721,67 грн., заборгованість з комісії у розмірі 1347,90 грн. та 47,44 грн. загальна сума нарахованої пені. В обґрунтування пред`явлених вимог представник позивача вказував, що 13.08.2007 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг № DNABRX03300365, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 3744, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписала заява разом із «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період оплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками , комісією, а також інші витрати згідно Умов. Свої зобов`язання за вказаним кредитним договором банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Натомість відповідач, в порушення умов договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню на користь позивача в примусовому порядку, а також сплачений за подання позову судовий збір. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 2, зворот). Відповідач [PERSON] повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 27), однак до суду не з`явився (а.с. 32), про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, відзиву не подано. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.08.2007 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг № DNABRX03300365. Своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписала заява разом із «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період оплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов (а.с. 7-14). По суті вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно умов вказаного Договору позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 3744 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами договору визначено, що у випадку порушення позичальником зобов`язань із погашення кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 11,83 % в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Умовами договору передбачена й щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту в розмірі 89,86 грн щомісячно. Договором визначено строк дії договору з 13.08.2007 по 12.08.2009, а також період здійснення щомісячних платежів з 15 по 20 число кожного місяця, у сумі 266,39 грн, що складає суму заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди та комісії, а також інших витрат (а.с. 7-11). [PERSON] користувався кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем (а.с. 3. зворот - а.с. 6). Відповідно до п. 4.2 Умов Договору за користування кредитом у період з дати укладення Договору до дати погашення Кредиту позичальник щомісяця в період сплати оплачує відсотки в розмірі, зазначеному у Тарифах та Заяві. Згідно п. 5.1 Умов Договору при порушенні позичальником будь-якого зобов`язання передбаченого Заявою та п.п. 3.2.2., 3.2.3. даних Умов банк має право нараховувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідач отримавши кредит, належним чином свої зобов`язання з його повернення не виконував, у зв`язку з чим у нього сформувалася заборгованість. Враховуючи відсутність будь-яких повідомлень від сторін щодо припинення дії кредитного договору №DNABRX03300365 від 13.08.2007 року, суд приходить до висновку, що він є діючим. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором №DNABRX03300365 від 13.08.2007 виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 3744, 00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 3. зворот а.с.6). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобов`язання не виконував належним чином, допускаючи їх прострочення, в результаті чого станом на 10.11.2023 утворилась заборгованість в загальному розмірі 37117,01 грн., з яких заборгованість за процентами 35721,67 грн., заборгованість з комісії у розмірі 1347,90 грн. та 47,44 грн. загальна сума нарахованої пені, яка підтверджується розрахунком заборгованості, який відповідач не заперечив, та яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Виходячи зі змісту ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є\~грошова\~сума або\~інше\~майно,\~які\~боржник\~повинен передати\~кредиторові\~у\~разі порушення\~боржником\~зобов`язання. Штрафом\~є\~неустойка,\~що\~обчислюється\~у відсотках\~від\~суми\~невиконаного або\~неналежно\~виконаного\~зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Оскільки умовами договору, які відповідач не заперечив, визначено право позивача на отримання пені у разі прострочення зобов`язань, то виходячи з доведеності факту порушення грошового зобов`язання, відсутності заперечень відповідача щодо нарахування та розміру пені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача нараховану пеню за прострочене зобов`язання, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем і який відповідач не заперечив. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, встановивши обставини неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNABRX03300365 від 13.08.2007 станом на 10.11.2023, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 37117,01 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: approved