Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1127-0788 від 16.12.2022 у розмірі 35 008 грн. з яких: прострочена заборгованість за кредитом 7 200 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 27 808 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.12.2022 між ТОВ «Укркредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою «Веб -сайту», який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1127-0788. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 7 200 грн., строк кредитування 300 днів; заявлений строк 18 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця. Позивач зазначає, що на офіційному веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https://navse.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: договір кредиту (примірний договір на момент укладення); правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору);згода на обробку персональних даних; публічна інформація; положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Станом на день подання позовної заяви загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору становить 35 008 грн. з яких: прострочена заборгованість за кредитом 7 200 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 27 808 грн.. Відповідно до умов договору у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту у повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування. Просить позов задоволити. Процесуальні дії Ухвалою суду від 02.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень. На електронну адресу суду 21.09.2023 надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений . Ухвалою суду від 19.10.2023 розгляд справи відкладено на 16.11.2023. На електронну адресу суду 14.11.2023 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Ухвалою суду від 16.11.2023 розгляд справи відкладено на 14.12.2023. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву , у якому просить відмовити в позові в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що не погоджується з заявленою позивачем сумою процентів до стягнення, оскільки такі не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку. Вказав, що розмір нарахованих відсотків, значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. Також зазначив, що надані позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені робітниками організації - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Зазначив, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів, оформлених згідно з нормами ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Також відповідач вказав, що він є військовослужбовцем, з 16.11.2023 призваний до лав Збройних Сил України та згідно з п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнений від сплати штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також процентів за користування кредитом. Зазначив, що матеріали справи не містять доказів направлення позивачем (банком) на адресу відповідача (позичальника) досудової вимоги про повне дострокове погашення заборгованості, процентів та штрафних санкцій за кредитним договором. На електронну адресу суду 24.11.2023 надійшла заява від [PERSON] про розгляд справи у його відсутності. За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено, що 16.12.2022 між позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та відповідачем [PERSON] (позичальником)укладено кредитний договір № 1127-0788 від 16.10.2022, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 7 200 грн., строком 18 днів зі сплатою відсотків. За умовами договору, цей договір укладається у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 3.3 договору про відкриття кредитної лінії №1127-0788 від 16.12.2022 при поданні інформації відповідно до п.3.2. договору позичальником вперше, відбувається реєстрація позичальника на веб-сайті кредитодавця та формується позичальнику його особистий розділ на веб-сайті кредитодавця (Особистий Кабінет). доступ до особистого кабінету здійснюється позичальником після авторизації шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надсилається кредитодавцем позичальнику в СМС-повідомленні або надається шляхом дзвінку на номер телефону, який вказаний позичальником відповідно до п.3.2 на веб-сайті кредитодавця, і який має юридичне значення ідентифікації позичальника в розумінні ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 4.6., 4.8., договору про відкриття кредитної лінії №1127-0788 від 16.12.2022 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 3.00% (три цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою). Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі - Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 12.10.2023 року. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов?язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов?язань за договором .Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Подовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника. У Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 1127-0788, Паспорті споживчого кредиту визначено основні умови кредитування, порядок повернення кредиту, інформація щодо орієнтовної реальної процентної ставки. Відповідно до довідки щодо видачі кредиту № 1127-0788 від 16.12.2022, позивач перерахував кошти у розмірі 7200 грн. на платіжну картку № [NUMBER] за договором № 1127-0788 від 16.12.2022. Відповідно до листа, виданого АТ КБ «Приват банк», ТОВ «Укр кредит фінанс» перерахувало кошти у розмірі 7 200 грн. через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 по платежам, номер договору №1127-0788 від 16.12.2022 на карту №5375*67. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.05.2023 сума заборгованості відповідача становить 35 008 грн. з яких: прострочена заборгованість за кредитом 7 200 грн., прострочена заборгованість за нарахованими за період з 16.12.2022 по 30.05.2023 процентами 27 808 грн. Норми права, які застосував суд До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України) Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України). За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Окрім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію » У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач [PERSON] в інформаційно- телекомунікаційній системі кредитора, підписав кредитний договір №1127-0788 від 16.12.2022 шляхом введення одноразового ідентифікатора; Відповідно до п. 3.3 договору про відкриття кредитної лінії №1127-0788 від 16.12.2022 при поданні інформації відповідно до п. 3.2. договору позичальником вперше, відбувається реєстрація позичальника на веб-сайті кредитодавця та формується позичальнику його особистий розділ на веб-сайті кредитодавця (Особистий Кабінет). Доступ до особистого кабінету здійснюється позичальником після авторизації шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надсилається кредитодавцем позичальнику в СМС-повідомленні або надається шляхом дзвінку на номер телефону, який вказаний позичальником відповідно до п.3.2 на веб-сайті кредитодавця, і який має юридичне значення ідентифікації позичальника в розумінні ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] у т.ч. правилами відкриття кредитної лінії, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику та підписані [PERSON] шляхом накладення електронного цифрового підпису. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що кредитний договір, укладений між сторонами у справі, укладений у спосіб визначений Законом України «Про електронну комерцію » дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням істотних умов. Надаючи оцінку аргументам позивача суд зауважує, що відповідач, підписавши кредитний договір та, в подальшому, вчиняючи дії, а саме: користуючись кредитними коштами і здійснюючи погашення заборгованості, що підтверджується матеріалами справи (зокрема випискою по рахунку), фактично висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Щодо посилання відповідача про звільнення його від сплати процентів за невиконання зобов`язання у зв`язку із тим, що він має статус військовослужбовця на підставі положень ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд зазначає наступне. Пунктом 15статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та або/автомобіля. Згідно з довідкою №20 від 21.11.2023, виданою командиром військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] . Як вбачається з військового квитка відповідача та зазначається ним у відзиві на позов, він призваний до лав Збройних Сил України 16.11.2023. Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Враховуючи період нарахування [PERSON] процентів за кредитним договором, вважає відсутніми підстави для звільнення останнього від сплати процентів за невиконання зобов`язання, оскільки такі проценти за кредитним договором були нараховані до призову [PERSON] на військову службу, а саме до 16.11.2023. Стосовно інших заперечень викладених у відзиві на позов, суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, досудова вимога про усунення порушень умов договору №1127-0788 від 16.12.2022 щодо сплати процентів надсилалася на адресу відповідача - [ADDRESS] рекомендованим листом з описом кладення. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунках, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, відповідачем не спростовано правильності розрахунку заборгованості позивача, про витребування будь- яких доказів на підтримання своїх доводів у суді не просив. В той же час, відповідачем так і не було подано до суду жодних розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості долучених до матеріалів справи позивачем, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року у справі №753/7883/15 (рішення у ЄДРСР № 75498350), доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості (в даному випадку - заборгованості за нарахованими процентами) є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку, оскільки спростування доказів позивача є процесуальним обов`язком саме відповідача. Із копії наявних у матеріалах справи електронного договору вбачається, що [PERSON] , як позичальник за кредитним договором, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційних системах, надавши Кредитодавцю персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, дані паспорта, місце проживання, РНОКПП та мобільного телефону, необхідні для укладення договору та формування одноразового ідентифікатора. За наведених обставин, доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, не підтверджені належними та допустимими доказами. За таких обставин, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, чим допустив заборгованість перед позивачем. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1127-0788 від 16.12.2022 у сумі 35 008 грн. Розподіл між сторонами судових витрат. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2147 гривень стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі статей 207,526, 549,625,626,628,633,634,638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved