Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обгрунтування\~своїх вимог\~вказуючи на\~те,\~що 12.03.2021\~ між\~нею та\~відповідачем Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану по\~містах Лисичанськ\~та Ровеньки\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Харків),\~зареєстровано шлюб,\~актовий запис\~№ 44.Від цього шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . \~Сімейні стосунки з відповідачем не склалися, через різні погляди на життя, втрати почуття любові, поваги та взаєморозуміння, що призвело до відчуження між подружжям та втрати почуттів, які тримають чоловіка і жінку разом. Сімейно-шлюбні відносини між подружжям припинені з квітня 2022 року,\~на даний час не проживають однією сім`єю, вона разом зі своїми дітьми проживає зараз в смт. Карнаухівка, як внутрішньо переміщена особа. Строк на примирення позивачці не потрібен. Спільного господарства не ведуть,\~не підтримують сімейні відносини як подружжя. Тому, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них.\~Після розірвання шлюбу діти проживатимуть і надалі з нею. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. За наданою позивачкою інформацією, останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] є адреса: [ADDRESS] . За загальними правилами підсудності позов підсудний Станично-Луганському районному суду Луганської області за останнім відомим місцем проживання відповідача. Відповідно до\~частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Станично-Луганського районного суду Луганської області. Такі справи визначені за територіальною підсудністю Юр`ївському районному суду Дніпропетровської області. Ухвалою від 15.12.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове\~засідання не з`явилася, про дату, час та місце\~розгляду справи повідомлена\~своєчасно та належним чином,\~але\~станом на 10.01.2024 від\~її\~імені до суду направлено\~письмове\~клопотання про розгляд справи за її\~відсутністі, позовні\~вимоги\~підтримує у повному\~обсязі (а.с. 30).\~ Оскільки останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача є адреса: [ADDRESS] , суд не мав можливості перевірити його зареєстроване місце проживання у встановленому порядку. [PERSON] викликався до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 29). З огляду на те, що відповідач в судове засідання не з`явився, на виконання вимог ч.\~11 ст.\~128 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних документів. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 12\~березня 2021 року між сторонами укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містах Лисичанськ та Ровеньки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 12.03.2021 (а.с.12). Подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1 від 12.02.2019, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим\~Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містах Лисичанськ та Ровеньки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повторно 10.07.2021 (а.с.\~8) та [PERSON] , [INFO] , актовий запис 430 від 01.12.2021, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Лисичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 01.12.2021 (а.с. 9), які після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачкою по справі. Шлюбно сімейні\~ відносини між\~ сторонами\~ припинені\~ з квітня 2022 року, проживають окремо один від одного. Спільне господарство не ведеться. Строк на примирення\~позивачці не потрібен.\~На момент розгляду справи спору про поділ майна, що є сумісною власністю та щодо місця проживання дітей судом не виявлено. При викладених вище обставинах, враховуючи, що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, суд знаходить збереження сім`ї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їхніх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Дані положення узгоджуються з ч. 1, 2 ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, де зазначено, що чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України та ст. 16 Загальної декларації прав людини. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України,\~коженз подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з вказаним позовом. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо судових витрат. Позивачкою при поданні позовної заяви сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією № 8542-1555-2583-9629 від 28.11.2023 у сумі 1073,60 грн. (а.с. 1,15). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 1073,60 грн. у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України. \~

Outcome: approved