Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

04.12.2023 року представник позивача адвокат Кассир Є.О. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 11 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 247, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Позовна заява обґрунтована тим, що від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до розірвання сімейних відносин, спілкування не підтримують. Шлюбні стосунки припинились, сторони проживають окремо з 27.02.2022 року, спільного господарства не ведуть, позивач з дітьми на даний час проживають з дітьми. Враховуючи зазначене вище, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Кассир Є.О. в судове засідання не з`явилися, до канцелярії суду представник надала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без їх участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, жодних заперечень або клопотань не надавав, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази, а також шляхом оголошення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.12.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 247. Від шлюбу в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , яке видане 10 квітня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 97, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , яке видане 13 квітня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 90, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , яке видане 9 липня 2013 року Відділом держаної реєстрації реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 401. Причиною розпаду сім`ї є непорозуміння, різні погляди на життя. Сторони припинили спільне проживання, перестали вести спільне господарство, [PERSON] проживає з дітьми в Німеччині. Позивач на розірвання шлюбу згодна та наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а також п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, дослідивши надані по справі докази, давши їм оцінку, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишить прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, суд, при вирішенні питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне залишити позивачці прізвище, яке вона обрала після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексуУкраїни - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п. 1.3. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачений позивачкою при зверненні до суду в повному обсязі у сумі 1073,60 грн. На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved