Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

У липні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. В обґрунтування позову посилається на те що позивач перебували з відповідачкою в шлюбі, мають сина [PERSON] , син після розірвання шлюбу залишився проживати з матір`ю. Однак відповідачка чинить перешкоди в спілкуванні з сином, тому позивач просить визначити спосіб участі у вихованні сина, а\~\~саме встановити графік побачень та спілкування з малолітнім сином. 21.07.2023 від представника позивача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого заперечує щодо задоволення позовних вимог, вважає, що таке спілкування не сприятиме повноцінному стабільному розвитку дитини, і що такі побачення можливі тільки у присутності матері. Ухвалою судді\~від 07.07.2023\~відкрити провадження\~у справі,\~призначено підготовче\~засідання,\~зобов`язано у орган опіки та піклування подати до суду висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою судді від 19.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу\~до судового\~розгляду по\~суті. Ухвалою судді від 19.10.2024 відмовлено відповідачу [PERSON] в задоволенні клопотання про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 31.01.2022 (а.с.9). Відповідно до висновку органу опіки та піклування про встановлення способу участі батька у спілкуванні та вихованні сина та прядку побачення з ним орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні сина у наступний спосіб: у неробочі дні матері [PERSON] проводити час із дитиною у м. Прилуки з 11.00 до 15.00, враховуючи присутність матері, бажання та стан хлопчика (а.с.17-19). Крім того, судом безспірно встановлено, що сторони проживають окремо, їхній син проживає разом з матір`ю, позивач та відповідач не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів участі батька\~\~у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття обопільного рішення. Місце проживання дитини [PERSON] визначено разом з матір`ю згідно рішення суду. [PERSON] на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Надані стороною відповідача разом із відзивом фотознімки суд не приймає до уваги, оскільки неможливо встановити, яким чином такі відносяться до предмету спору. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН\~\~20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод статтею 8 визначено, що держава Україна має позитивний обов`язок вжити всіх можливих заходів для сприяння контактам дитини і того з батьків, хто проживає окремо, а непорозуміння між батьками не позбавляють державу від її обов`язків. Відповідно до Конвенції про контакт з дітьми (ратифікована Верховною Радою України 20 вересня 2006 року і набула чинності для нашої держави 1 квітня 2007 року) ч.1 ст.4 встановлює право дитини та її батьків на встановлення та підтримку регулярного контакту одне з одним. Також п. с) ст.7 Конвенції про контакт з дітьми визначено, що: «Під час вирішення спорів стосовно контакту органи вживають усіх належних заходів для: забезпечення перед прийняттям рішення наявності достатньої інформації, зокрема від носіїв батьківської відповідальності, для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і, коли необхідно, одержання додаткової інформації від інших відповідних органів чи осіб.» Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано,\~\~що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати,батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України\~передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів\~ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України\~передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч. 1, 2ст. 159\~СК України). Враховуючи викладене вище та найкращі інтереси дитини, суд вважає за доцільне визначити спосіб участі батька у вихованні сина у спосіб визначений позовною заявою. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при подачі позовної заяви 1073,60 грн.

Outcome: approved