Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу та розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Вишгородського районного суд Київської області зобов`язано відповідача сплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки - [PERSON] [INFO] , та сина - [PERSON] [INFO] в розмірі 3000 грн., починаючи з 23 грудня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначає, що на даний час її матеріальний стан змінився, оскільки зросли витрати на утримання дітей у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку і їй важко одній забезпечувати належний рівень для розвитку та належного проживання спільних дітей, а відповідач окрім 3000 грн., присуджених рішенням суду жодної допомоги не надає. Зауважує, що три тисячі гривень є недостатнім розміром аліментів які сплачує відповідач, зважаючи на те, що індексація ДВС не проводиться і сума коштів не змінюється, а ціни зростають майже щодня і також витрати на дітей зростають, тому просить змінити розмір аліментів і визначити його з твердої грошової суми на 1/3 частку з усіх доходів відповідача. Ухвалою суду від 18.09.2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 30.10.2023 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти наданого позову не заперечив, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Вишгородського районного суд Київської області зобов`язано відповідача сплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки - [PERSON] [INFO] , та сина - [PERSON] [INFO] в розмірі 3000 грн., починаючи з 23 грудня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме з твердої грошової суми у розмірі 3000грн. на 1/3 частку з усіх доходів щомісячно, починаючи з дати надходження позовної заяви, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. З огляду на вищенаведене, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Вирішуючи питання щодо, стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. суддя приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано Договір про надання правової допомоги від 28.08.2023 року, укладений між адвокатом Калініченко О.В. та позивачем [PERSON] , ордер на надання правової допомоги адвокатом Калініченко О.В., [PERSON]., серія АІ № 1448937 від 28.08.2023 року, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4453/10, акт виконаних робіт 28.08.2023 року, згідно яких підготовка та передача до суду позовної заяви вартістю 3000,00 грн. та участь у судовому засіданні вартістю 3000,00 грн., а також квитанція до прибуткового касового ордера від 28.08.2023 року на сумму 6000,00грн., загальна сума за виконані роботи складає 6000,00 грн. Враховуючи вищенаведене та подані суду документи, відсутність клопотання відповідача щодо зменшення розміру таких витрат, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн., як такий, що є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для позивача. За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved