Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

[PERSON] 21 вересня 2023 року через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, який канцелярією суду було зареєстровано 21 вересня 2023 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2023 року позов було залишено без руху і запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких представником позивача 27 вересня 2023 року було направлено через систему «Електронний суд» докази сплати судового збору. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2023 року позов було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2023 року підготовче засідання було закрито і призначено справу до судового розгляду. Позивач у своєму позові посилався на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно квартиру [ADDRESS] . 22 червня 2021 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті батька та приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Куркчи Г.І. заведено спадкову справу. У зв`язку із військовим вторгненням РФ в Україну територія м. Маріуполя відноситься до тимчасово окупованих територій, на якій не здійснюють свою діяльність органи державної влади, а також не провадиться нотаріальна діяльність. Справи приватного нотаріуса Куркчи Г.І. з окупованої території на підконтрольну не вивезені та будь-якій нотаріальній конторі не передані, а рішенням ВКК нотаріату при Міністерстві юстиції України № 5 від 13 березня 2023 року свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю, видане [PERSON] , анульовано. Згідно з положеннями Порядку вчинення нотаріальних дій, у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявникові у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право подачі за місцем знаходження цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначене місце відкриття спадщини), витребовує цю справу для подальшого провадження. Тому позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька. Просив суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Представник відповідача Маріупольської міськради у своїй заяві до суду просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечував, просив ухвалити рішення згідно з чинним законодавством. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 7 ст. 147 ЗУ «Про\~судоустрій і\~статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06\~березня 2022\~року №\~1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ, підсудних Приморському районному судові м. Маріуполя Донецької області, Орджонікідзевському районному судові м. Маріуполя Донецької області та Першотравневому районному судові Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 57). На підставі свідоцтва про право власності на житло квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] і [PERSON] (а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 17 оберт). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частину квартири. 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької обл. Куркчи Г.І. було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 12 оберт). Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому було неодноразово продовжено, та станом на теперішній час воєнний стан не скасовано. Враховуючи, що наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25 квітня 2022 року (у редакції від 17 жовтня 2022 року) Маріупольська територіальна громада віднесена до територій, які перебувають в тимчасовій окупації. Державні нотаріальні контори або приватні нотаріуси нотаріальну діяльність не здійснюють. Рішенням ВКК нотаріату Міністерства юстиції України № 5 від 13 березня 2023 року (а.с. 13-17) свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю, видане на ім`я [PERSON] анульовано. Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29 березня 2023 року нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Куркчи Г.І. припинена та зобов`язано передати усі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса до Донецького обласного державного нотаріального архіву після закінчення дії воєнного стану та обставин, які створюють загрозу життю та здоров`ю на території Донецької області. Станом на 07 вересня 2023 року документи не передавалися, встановити їх місцезнаходження та стан збереження неможливо (а.с. 18). Згідно з ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем за життя цього права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Сам по собі факт анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 23 липня 2009 року на ім`я [PERSON] , також не може бути підтвердженням порушення права позивача. Позивачем зазначено, що він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , проте, із копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі не вбачається, за заявою кого саме було заведено спадкову справу. Також, із наданих позивачем доказів неможливо встановити коло спадкоємців після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачем не надано достатніх доказів, які давали би підстави стверджувати, що він є єдиним спадкоємцем після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , інші спадкоємці відсутні або із заявами про прийняття спадщини не зверталися, чи є особи, які після смерті [PERSON] мають право на спадкування за заповітом. Сама по собі наявність родинних відносин та перебування нерухомого майна в спільній частковій власності позивача і померлого не можуть бути беззаперечним фактом набуття права [PERSON] на майно в порядку спадкування після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Частиною 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови від позову на позивача. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне сплачений позивачем судовий збір віднести за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed