Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] в особі представника адвоката Горбенка К.О. звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , [INFO] , яка був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, яке було у власності померлого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] . Позивач 19.07.2023 року звернулась після смерті батька до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гришко Н.В. для заведення спадкової справи щодо майно її померлого батька. Втім позивачу було відмовлено в заведенні спадкової справи через відсутність на той момент у позивача документа, який встановлює її особу. Вказана ситуація виникла внаслідок того, що 18.07.2023 року у позивача було вилучено паспорт (паспорт «книжечку» старого зразка, який позивач вирішила обміняти на ID-картку). І новий паспорт (ID-картку) було видано позивачці лише 21.07.2023 року, а саме в останній день для прийняття спадщини, позивачка через стан здоров`я не встигла звернутися до нотаріуса для подання відповідної заяви. Таким чином, на думку позивачки, причини, з яких нею було пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , є поважними, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості своєчасно оформити свої спадкові права, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка просила суд визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька - [PERSON] , який помер [INFO] , терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою від 25.03.2023 цивільну справу прийнято до провадження судді Петрова Д.В. та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні. Від представника позивачки адвоката Горбенка К.О. надійшла заява про витребування доказів у справі. Ухвалою від 23.10.2023 клопотання представника позивачки [PERSON] адвоката Горбенка Костянтина Олеговича про витребування доказів у справі за позовом [PERSON] в особі представника адвоката Горбенка Костянтина Олеговича до Київської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гришко Наталья Валеріївна, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гришко Наталії Валеріївни ( [ADDRESS] ) інформацію зі Спадкового реєстру щодо наявності/відсутності спадкової справи, заведеної внаслідок смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Витребувано у Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори (проспект Правди, 33, м. Київ, 04108) інформацію зі Спадкового реєстру щодо наявності/відсутності спадкової справи, заведеної внаслідок смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив прийняти законне та обґрунтоване рішення по справі, просив про слухання справи без участі представника Київської міської ради. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.01.2023, виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , актовий запис № 1637. З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , є рідною дочкою померлого [PERSON] . Це підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим повторно 04.08.2023 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ). Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гришко Н.В. № 165/01-16 від 04.08.2023 року, 19 липня 2023 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гришко Н.В., звернулась [PERSON] для заведення спадкової справи до майна померлого батька [PERSON] , який помер [INFO] , згідно ст. 43 Закону України «Про нотаріат» та Глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус встановлює особу, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи та перевірка її дієздатності, здійснюється за поданими особою документами, передбаченими Законом України «Про нотаріат» та «Про Єдиний демографічний державний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», а саме: паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичним паспортом, національним паспортом іноземця або документом, що його змінює тощо. Також згідно п.п. 1-3 Глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріусом не приймаються документи, які подані особою і є порваними, в яких містяться дописи, закреслені слова чи інші виправлення, які не відповідають вимогам чинного законодавства. 19 липня 2023 року у [PERSON] не було документа, який встановлює її особу, в зв`язку із чим не вдалося встановити особу громадянки, що звернулася, не вдалося перевірити обсяг її дієздатності, та їй було відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] , хворіє на низку хронічних захворювань та являється інвалідом 2-ої групи з дитинства, відповідно до посвідчння серії [NUMBER] , виданим 20 лютого 2006 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.06.1994 року виданим Шевченківською районною державною адміністрацією, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності громадянину [PERSON] , та членам його сім`ї [PERSON] в рівних частках кожному. Згідно з відповіді завідувача Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипчук О. від 14.11.2023, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою спадкова справа до майна померлого в Спадковому реєстрі - відсутня. Згідно з відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гришко Н.В. від 22.11.2023 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] спадкова справа до майна померлого в Спадковому реєстрі - відсутня. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачкою свого права на спадкування після померлої матері, у зв`язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в пункті 3 зазначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. 19 червня 2023 року, набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану». Було виключено пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яким було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті батька позивачка пропустила з поважних причин, оскільки 18.07.2023 у позивачки було вилучено паспорт (паспорт «книжечку» старого зразка, який позивач вирішила обміняти на ID-картку), і новий паспорт (ID-картку) було видано позивачці лише 21.07.2023 року, а саме в останній день для прийняття спадщини, а позивачка через стан здоров`я (є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства) не встигла звернутися до нотаріуса для подання відповідної заявою. Суд дійшов висновку, що вищенаведені обставини свідчать про поважність причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , який в свою чергу не залежав від волі позивачки та пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємиці при поданні заяви про прийняття спадщини. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18). Ураховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд, враховує наявні у справі докази та взаємовідносини сторін, за сукупності яких приходить до висновку про наявність підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved