Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального-управління юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства, звернулась адвокат Драус Ольга Олегівна. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 16 червня 2020 року шлюб, між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано. [INFO] [PERSON] народила сина. Позивач [PERSON] , та [PERSON] , звернулись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, з метою реєстрації новонародженої дитини. Однак, їм було повідомлено, що оскільки з часу розірвання шлюбу та народження дитини не пройшло більше 10 місяців, відомості про розірвання шлюбу не внесені до реєстру, а тому дитина вважається такою, що народжена у шлюбі. Шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , зареєстровано 15.12.2022 року, актовий запис № 2592. Позивач стверджує, що він та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 901. Крім іншого, батьківство [PERSON] по відношенню до дитини доведено результатом молекулярно-генетичного дослідження, згідно якого ймовірність батьківства позивача становить 99,99997%. На підставі викладеного представник позивача просить: поновити [PERSON] строк звернення до суду із позовними вимогами про визнання батьківства; визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця с. Максима Горького Каланчацького району, Херсонської області, Україна, адреса реєстрації: [ADDRESS] - батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Херсон; внести зміни до актового запису про народження № 901 від 18.12.2020 року, вчиненого Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про народження дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Херсон, громадянина України адреса реєстрації: [ADDRESS] , який проживає за адресою, як ВПО [ADDRESS] ; виключити відомості про [PERSON] , як про батька дитини [PERSON] , [INFO] ; зазначити батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », змінити по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », Ім`я, дату та місце народження - залишити без змін. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою суду від 19 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Сторонам направлено ухвалу суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.44-45). В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. На адресу суду 17.01.2024 року (вх. № 1597) надійшла заява представника позивача [PERSON] адвокат Драус Ольги Олегівни про розгляд справи за відсутності сторони позивача, згідно поданої заяви представник позивача зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.49-50). Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» - суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (Частина перша статті 12 - 1 в редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022). Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення (Частина друга статті 12 - 1 в редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022). Треті особи: [PERSON] та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального-управління юстиції (м. Одеса) про час та місце слухання справи повідомлені, звернулись на адресу суду з заявами про можливість проведення судового засідання за їх відсутності. [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник Відділу ДРАЦС вирішення питання залишив на розсуд та компетентність суду (а.с.35; 47). Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно, представник позивача та треті особи звернулась з заявами про розгляд справи за їх відсутності, не явка відповідача який сповіщений про час та місце слухання справи не є підставою для відкладення слухання справи, підстав для відкладення слухання справи передбачених ст. 223 ЦПК України не встановлено. Ухвалою суду від 18 січня 2024 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача зазначила, що рішенням суду від 16 червня 2020 року шлюб між [PERSON] (третя особа [PERSON] ) та [PERSON] (відповідач у справі) було розірвано. [INFO] у [PERSON] народився син. З метою отримання свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] звернулися до відділу ДРАЦС, де пред`явили рішення суду про розірвання шлюбу. Проте працівниками відділу їм повідомлено, що інформація щодо судового рішення в базі реєстру відсутня, а отже дитина вважається такою, що народжена у шлюбі. Також повідомили, що навіть після внесення відомостей щодо розлучення, з часу ухвалення рішення не пройшло більше 10 місяців, а відтак батьком дитини вони зобов`язані зазначити [PERSON] 15 грудня 2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 15 грудня 2022 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області складно актовий запис № 2592. Позивач та його дружина стверджують, що біологічним батьком [PERSON] , який народився [INFO] - є саме [PERSON] . Позивач для усунення будь яких сумнівів звернувся до діагностичного центру ТОВ НМГЦ «ЛеоГЕН» та відповідно до результатів молекулярно-генетичного дослідження ймовірність батьківства [PERSON] та [PERSON] становить 99.99997% . Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , актовий запис про народження № 901. Батьками дитини зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно копії рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16.06.2020 року (справа № 650/731/20) шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 05.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 69 - розірвано (а.с.16). Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] [INFO] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.12.2022 року. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.17). Отже, з огляду на досліджені докази судом встановлено, що шлюб між подружжям [PERSON] було розірвано на підставі рішення суду від 16.06.2020 року, а дитина, батьківство якої хоче визнати відповідач народилась [INFO] . Мати дитини після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Позивач зазначає, що є біологічним батьком дитини. Крім іншого, в матеріалах справи є копія заяви [PERSON] , який надає згоду на позбавлення його батьківських прав щодо [PERSON] . Справжність підпису [PERSON] засвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Місюр В.М. 27.08.2021 р. та зареєстровано в реєстрі за № 3236 (а.с. 13). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 128 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно з п. 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»(надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови). Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. Судом встановлено згідно Результатів молекулярно-генетичного дослідження (дата реєстрації: 16.05.2023 року, результат 17.05.2023 року) ТОВ НМГЦ «ЛеоГЕН» ймовірність батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] становить 99.99997% (а.с.12). Таким чином біологічне батьківство позивача [PERSON] стосовно [PERSON] доведено лабораторним шляхом. Верховний суд у постановах від 23.10.2019, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що позивач є біологічним батьком [PERSON] . Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази, враховуючи висновок експерта, суд приходить до висновку про те, що позивач є біологічним батьком [PERSON] , а отже позов [PERSON] про визнання батьківства є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved