Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив виключити відомості про його батьківство з актового запису № 153 від 05.06.2009 про народження [PERSON] та зобов`язати Чугуївський відділ ДРАЦС Харківської області внести змінити до вказаного актового запису. Позивач в заяві вказав, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.02.2012, який розірвано за рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 06.07.2020. У 2009 році в них народилась донька [PERSON] , яку після укладення шлюбу позивач записав на себе. До укладення шлюбу сторони разом не проживали, але мали нетривалі стосунки, тому він вважав що [PERSON] його донька. У травні 2021 року [PERSON] подала до суду позовну заяву про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, які стягуються дотепер. У 2022 році через повномасштабне вторгнення позивач був вимушений залишити смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області та оселитися в м. Гадяч Миргородського району Полтавської області. Під час однієї із телефонних розмов він дізнався що він не є батьком дитини, оскільки дочка [PERSON] отримала в той час дзвінок від її біологічного батька. До цього часу у нього періодично виникали сумніви щодо його батьківства, оскільки не проживав з відповідачкою до 2012 року. Позивач звертався до Гадяцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо внесення змін до актового запису про народження доньки, але в усній формі йому було відмовлено в цьому, оскільки відсутнє рішення суду про виключення відомостей з актового запису про народження. Вважає, що актовий запис про народження дитини, в якому він записаний батьком [PERSON] , не відповідає дійсності, тому він звернувся до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] надала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити без її участі. Представник третьої особи Чугуївського відділу ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо батьківства. На підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 06.07.2020 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що був зареєстрований 04.02.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 24 (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.08.2014 батьками [PERSON] , [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. Відповідно до п. 2.16.4., п. 2.1.6 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За змістом п. 2.18 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у п.2.28 цього розділу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вище викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач ухвалою суду від 06.12.2023 звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати на користь держави.

Outcome: approved