Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

08 червня 2023 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ФОП [PERSON] про розірвання договору та повернення грошових коштів. (а.с.1-5) Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2023 року дану позовну заяву було передано за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. (а.с.32) Після чого ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2023 року дану позовну заяву було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. (а.с.40) В обґрунтування позову, з урахуванням уточненої позовної заяви, зазначено, що 03 серпня 2022 року позивачка придбала мобільний телефон MaxCom MM-760 (imei [NUMBER] ) у магазині побутової техніки та мобільних пристроїв, власником якого відповідно до інформації, що розміщена у приміщенні торгової точки, є ФОП [PERSON] . Протягом 2-х місяців вищевказаний мобільний телефон вийшов зі строю. 03 жовтня 2022 року позивачка здала мобільний телефон MaxCom MM-760 (imei [NUMBER] ) на гарантійний ремонт до торгової точки відповідачки. Станом на 05 листопада 2022 року телефон позивачці не був повернутий, строки ремонту, що викладені в акті прийому-передачі не дотримані. 05 листопада 2022 року позивачка подала відповідачці заяву щодо негайного розірвання договору купівлі-продажу товару, а саме мобільного телефону MaxCom MM-760 (imei [NUMBER] ), та повернення позивачці грошових коштів сплачених за вказаний телефон в розмірі 1\~375 грн. 20 грудня 2022 року позивачка поштою направила на адресу відповідачки досудову вимогу щодо розірвання договору купівлі-продажу товару та повернення позивачці грошових коштів сплачених за товар в розмірі 1\~375 грн., яка була проігнорована відповідачкою. У зв`язку із вищевикладеним позивачка, в судовому порядку, просить суд розірвати договір купівлі-продажу мобільного телефону MaxCom MM-760 (imei [NUMBER] ) від 03 серпня 2022 року, стягнути на свою користь з відповідачки грошові кошти сплачені за товар у розмірі 1 375 грн., неустойку у розмірі 4\~510 грн. та моральну шкоду у розмірі 5\~000 грн. (а.с.а.с.1-5, 54-58) З урахуванням того, що згідно ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.49-50) 03 листопада 2023 року від позивачки надійшла уточнена позовна заява, в якій уточнено вимоги тільки щодо стягнення неустойки, а саме перераховано суму неустойки на дату прийняття позовної заяви судом. (а.с.54-58) В судове засідання 09 листопада 2023 року з`явився представник позивачки, відповідачка в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному судовому засіданні було ухвалено долучити уточнену позовну заяву до матеріалів справи та відкласти розгляд справи на 08 грудня 2023 року для повторного виклику відповідачки. (а.с.64) Судове засідання 08 грудня 2023 року не відбулося у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні. (а.с.69) В судовому засіданні 15 січня 2024 року за участю представника позивачки було проведено розгляд справи по суті. Представник позивачки в судовому засіданні позовну заяву підтримав та наполягав на її задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судові засідання не з`явилась, відзив на позов до суду не находив. Відповідачка про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась шляхом направлення на її адресу судових повісток та СМС повідомлень. (а.с.а.с.51,\~66,\~67,\~71,\~72) Клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідачка не надала, про причини неявки не повідомила. Судові повістки, направлені на адресу відповідачки, нею отримані, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. (а.с.а.с.53, 68) З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України,\~розгляд справи проведено в заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до наступних висновків, з таких підстав. Судом встановлено, що 03 серпня 2022 року [PERSON] придбала у магазині побутової техніки та мобільних пристроїв за адресою: [ADDRESS] , де здійснює роздрібну торгівлю ФОП [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про сплату єдиного податку (а.с.23), мобільний телефон MaxCom MM-760 (imei [NUMBER] ) ціною 1 375 грн., що підтверджується копією товарного чека. За умовами вказаного договору гарантійний термін на даний товар складає 12 місяців. (а.с.10) Під час дії гарантійного терміну придбаний позивачкою мобільний телефон вийшов зі строю, а саме перестав працювати мікрофон телефона, тому 03 жовтня 2022 року позивачка здала придбаний мобільний телефон MaxCom MM-760 (imei [NUMBER] ) на гарантійний ремонт до торгової точки відповідачки, що підтверджується копією квитанції від 03 жовтня 2022 року. (а.с.12) Згідно вищевказаної квитанції позивачка погодилась на строк ремонту понад 14 днів, але не більше ніж 30 днів. 05 листопада 2022 року позивачка подала відповідачці заяву, у якій вказала, що ФОП [PERSON] прострочено строки гарантійного ремонту придбанего нею мобільного телефону MaxCom MM-760 (imei [NUMBER] ), та просила негайного розірвати договір купівлі-продажу товару і повернути їй грошові кошти сплачені за вказаний телефон в розмірі 1\~375 грн. (а.с.13) 20 грудня 2022 року позивачка поштою направила на адресу відповідачки досудову вимогу щодо розірвання договору купівлі-продажу товару та повернення позивачці грошових коштів сплачених за товар в розмірі 1\~375 грн. (а.с.а.с.14-16, 17) Як зазначає позивачка та не спростовано відповідачкою мобільний телефон позивачці повернуто не було, а відповідь на досудову вимогу, на час подання позову до суду, позивачка так і не отримала. Відповідно до ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу є консенсуальним. Він є відплатним та двостороннім (взаємним). При цьому він має чітко виражену мету, зміст якої полягає у відчуженні майна (товару) від однієї сторони та передання його у власність іншій стороні. Отже, договір купівлі-продажу опосередковує процес динаміки (переходу) майна (товару) від однієї сторони до іншої. Продавцем за договором купівлі-продажу може бути будь-який учасник цивільних відносин, який відчужує майно, що знаходиться у його власності. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічний договір - це договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети (ч.ч.1, 2 ст.673 ЦК України ). У той же час, за змістом ст.698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Умови договору, що обмежують права покупця-фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними. Покупець має право на відшкодування збитків, завданих йому продавцем внаслідок використання ним переваг свого становища у виробничій або торговельній діяльності. Договір роздрібної купівлі-продажу вважається укладеним з моменту видачі продавцем покупцю товарного чи фіскального чека або надання іншого документа, що підтверджує оплату товару. Фіскальний і товарний чек - письмові документи, що підтверджують факт укладення договору і його умови (предмет і ціну). Сторонами у договорі роздрібної купівлі-продажу виступають, з одного боку, продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, а з другого - покупець - фізична чи юридична особа, що набуває у власність товар. Отже, у випадках роздрібної купівлі-продажу продавцем повинен бути не просто учасник цивільних відносин, а саме такий учасник, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товарів. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. У статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що продавцем є суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації. Згідно п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У відповідності до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Відповідно до ст.708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Згідно п.12 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником. У відповідності до абз.1 ч.5 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором (ст.675 ЦК України). Гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Гарантійний строк, встановлений договором купівлі-продажу, продовжується на час, протягом якого покупець не міг використовувати товар у зв`язку з обставинами, що залежать від продавця, до усунення їх продавцем. Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого товар не міг використовуватися у зв`язку з виявленими в ньому недоліками, за умови повідомлення про це продавця в порядку, встановленому статтею 688 цього Кодексу. Гарантійний строк на комплектуючий виріб дорівнює гарантійному строку на основний виріб і починає спливати одночасно з ним. У разі заміни товару (комплектуючого виробу) неналежної якості на товар (комплектуючий виріб), що відповідає умовам договору купівлі-продажу, гарантійний строк на нього починає спливати з моменту заміни (ст.676 ЦК України). Відповідно до положень ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Право покупця відмовитись від договору та вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми передбачено п.1 ч.2 ст.678 ЦК України, а саме у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення). За змістом абз.2 ч.3 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч.2 ст.678 ЦК України у споживача виникає право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми у разі істотного порушення вимог щодо якості товару, якими є, зокрема, виявлення недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними затратами часу. Як встановлено судом, квитанцію на здачу телефону на гарантійний ремонт оформлено 03 жовтня 2022 року, а сам телефон того ж дня передано на ремонт. Сторони у вищевказаній квитанції, відповідно до ч.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», визначили розумний строк не більше 30 днів, але телефон з ремонту позивачці так і не був повернутий. При цьому, факт затримки ремонту телефону та не повернення останнього у строк понад 30 днів відповідачкою не спростовано. Відтак, суд дійшов переконливого висновку, що позовні вимоги щодо розірвання, укладеного між позивачкою та відповідачкою, договору купівлі-продажу мобільного телефону MaxCom MM-760 (imei [NUMBER] ) та стягнення з відповідачки коштів за його придбання в розмірі 1\~375 грн. підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з відповідачки неустойки суд виходить з наступного. Згідно п.3 ч.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. З наданого позивачкою розрахунку, який не спростований відповідачкою, відповідачка має сплатити позивачці неустойку, з розрахунку 1% від вартості телефону 13,75 грн. * 328 днів (з 05.11.2022 р. по 29.09.2023 р. дата прийняття позовної заяви до розгляду судом), яка становить 4 510 грн. Оскільки, станом на дату прийняття позовної заяви судом та відкриття провадження по справі, у встановлений строк поновлення прав позивачки як споживача не відбулося, вимогу про стягнення з відповідачки неустойки в розмірі одного відсотку вартості товару за кожен день затримки безоплатного усунення недоліку у розмірі 4\~510 грн., суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд враховує наступне. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За змістом ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Відповідно до п.п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд приймає до уваги зазначені у позовній заяві обставини про те, що внаслідок дій відповідачки позивачці було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевному хвилюванні, погіршенні стосунків з оточуючими та неможливість спілкування довгий час із родичами та близькими через відсутність телефону. Тому при вирішенні питання щодо розміру грошової компенсації, суд виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим стягнути на користь позивачки з відповідачки 1 000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивачка пережила, частково задовольнивши при цьому позовні вимоги в цій частині. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Враховуючи задоволення позовної вимоги про розірвання договору, стягнення коштів за придбаний товар, неустойки і часткове задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди, а також враховуючи що позивачку звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволення позовних вимог у розмірі 1 133 грн. 45 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial