Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ТОВ «Фоззі-Фуд», в якому просить стягнути з відповідача матеріальні збитки, завдані внаслідок ДТП у розмірі 278695,20 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що \~ \~ \~ \~04 вересня 2016 року близько 10 годин, 3-тя особа у справі, [PERSON] , керуючи автомобілем водій DAF 95 XF 380 державний номер [NUMBER] , рухаючись по автодорозі Київ-Харків-Довжанський, з боку вул. Л. Свободи в напрямку вул. Табірної у м. Харкові, перевищивши допустиму швидкість руху, чим порушивши п. 12.9б Правил дорожнього руху України, в району АЗС «Ніколь» (що розташована за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 341-а) здійснив маневр ліворуч на зустрічну смугу руху, не переконавшись, що маневр буде безпечним, чим порушив п.п.10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «FORD FOCUS»державний номерний знак [NUMBER] під керуванням дружини позивача [PERSON] , який належить позивачу на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрації [NUMBER] від 04.11.2011 року. Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 червня 2019 року у справі № 638/9568/18 [PERSON] визнаний винним у пред`явленому звинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки та в силу ст. 75 КК України звільнений від виконання покарання нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно висновку судової-автотоварознавчої експертизи № 10548 від 02.03.2017 року, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «FORD FOCUS» р.н. [NUMBER] в результаті ДТП, що відбулася 04.09.2016 року визначається ринковою вартістю автомобіля на момент ДТП та складає 278\~695, 20 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 22.01.2020 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідача ТОВ «Фоззі-Фуд» надано відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі з огляду на наступне. На підставі викладеного просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «АРКС» (попередня назва ПАТ «СК «АХА Страхування») зі страховим лімітом на момент страхового випадку у розмірі 100 000 грн. Обов`язок відшкодувати шкоду позивачу покладається на страховика і вимоги про стягнення збитків з ТОВ «Фоззі-Фуд» у даному випадку задоволенню бути не можуть. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «АРКС» своїм правом подання відзиву після залучення у якості співвідповідача по справі не скористався. Ухвалою суду від 13.12.2021 року у якості співвідповідача залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС». Позивач у заяві до суду позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлялась належним чиним, про причини неявки суду не повідомили. Третя особа в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В даному випадку спірні правовідносини регулюються\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року\~та\~Цивільним кодексом України. \~ \~ \~ \~04 вересня 2016 року близько 10 годин, [PERSON] , керуючи автомобілем водій DAF 95 XF 380 державний номер [NUMBER] , рухаючись по автодорозі Київ-Харків-Довжанський, з боку вул. Л. Свободи в напрямку вул. Табірної у м. Харкові, перевищивши допустиму швидкість руху, чим порушивши п. 12.9 б Правил дорожнього руху України, в району АЗС «Ніколь» (що розташована за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 341-а) здійснив маневр ліворуч на зустрічну смугу руху, не переконавшись, що маневр буде безпечним, чим порушив п.п.10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «FORD FOCUS» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням дружини позивача - [PERSON] , який належить позивачу на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрації [NUMBER] від 04.11.2011 року. Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 червня 2019 року у справі № 638/9568/18 [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки, в силу ст. 75 КК України звільнений від виконання основного покарання з випробуванням строком на 2 роки. Вироком суду з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто шкоду, завдану в результаті ДТП. Як встановлено вироком суду, [PERSON] , 04.09.2016 року, керуючи автомобілем DAF 95 XF 380 державний номер [NUMBER] , порушив п.п.10.1, 13.1 та 2.9 Правил Дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «FORD FOCUS» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водію [PERSON] спричинені важкі тілесні ушкодження, позивачу та неповнолітній доньці [PERSON] легкі тілесні ушкодження, а також позивачу спричинена матеріальна шкода внаслідок пошкодження автомобіля. Позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження автомобіля, матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок отримання позивачем та неповнолітньою донькою легких тілесних ушкоджень та моральної шкоди в рамках кримінальної справи не розглядалися. Відповідно Висновку судової автотоварознавчої експертизи № 10548 від 02.03.2017 року, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «FORD FOCUS» р.н. [NUMBER] в результаті ДТП, що відбулася 04.09.2016 року визначається ринковою вартістю автомобіля на момент ДТП та складає 278\~695, 20 грн. Як вбачається зі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль DAF 95 XF 380 (вантажний фургон-рефрижератор), реєстраційний номер [NUMBER] , 2001 року випуску належить на праві приватної власності ТОВ «ФОЗІ-ФУД», яке розташоване за адресою: Київська область, Київо-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова,5. Цивільно-правова відповідальність цього автомобіля застрахована в АТ СК «АХА Страхування» відповідно до страхового полісу № АІ/9504695, строк дії якого з 01.04.2016 року по 31.03.2017 року. Як пояснив у судовому засіданні під час розгляду судом кримінального провадження водій [PERSON] він є працівником ТОВ «Фоззі-Фуд» та під час скоєння ДТП виконував робочі обов`язки. Цей факт підтверджується також подорожнім листом № 204972 від 04 вересня 2016 року (виданий о 4 год .35 хв.) виданим ТОВ «Фоззі-Фуд» на автомобіль DAF 95 XF 380 державний номер [NUMBER] , ім`я водія [PERSON] , маршрут Харків-Харків. Після набрання чинності вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.06.2019 року у справі № 638/9568/18, яким [PERSON] визнаний винним у скоєнні ДТП 04.09.2016 року, позивач [PERSON] звернувся із заявою ЦВ у м. Харкові АТ «СК «АРКС» (попередня назва АТ СК «АХА Страхування») про виплату страхового відшкодування. Листом № 01100/19/21 від 12.09.2019 року у виплаті страхового відшкодування йому було відмовлено внаслідок спливу строків подачі заяви про страхове відшкодування. Згідно ч.1\~ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною 1\~статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1993 року №6 (з урахуванням змін та доповнень), під час розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди за\~ст. 1172 ЦК України, суди повинні враховувати, що крім загальних підстав, передбачених\~ст. 1166 ЦК України, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коди особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває у трудових відносинах з цією організацією і шкоду було заподіяно нею у звязку з виконанням трудових (службових) обовязків незалежно від того, яким саме працівником цієї організації (постійним. Сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах) вона була. Для покладення на юридичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності, а саме: протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного звязку та вини), так і певних спеціальних умов. До таких спеціальних умов відноситься зокрема завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обовязків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обовязків труба розуміти виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обовязків працівника. Аналогічні висновки зазначені в правових позиціях Верховного Суду України №6-108цс13 від 06.11.2013 року, №6-229цс14 від 28.01.2015 року та №6-933цс16 від 21.09.2016 року. Як зазначалося вище дорожньо-транспортна пригода 04.09.2016 року, внаслідок якої мені спричинено матеріальні збитки, була скоєна з вини водія [PERSON] , який під час її скоєння виконував свої трудові обов`язки у ТОВ «Фоззі-Фуд», що підтверджується подорожнім листом № 204972 вантажного автомобіля. З наведених норм чинного цивільного законодавства та фактичних обставин справи випливає, що відповідач має відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, що спричинена механічним пошкодженням належного мені автомобіля «FORD FOCUS»державний номерний знак [NUMBER] , розмір якої згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи становить 278695,20 грн. У жовтні 2019 року позивач звернувся до ТОВ Фоззі-Фуд» із досудовою вимогою про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 278695,20 грн. Однак, листом № УРВ/10/14-133 від 08.11.2019 року у виплаті було відмовлено внаслідок того, що останнім не оскаржені дії страхової компанії. Проте, з такою позицією відповідача суд не погоджуюся с наступних підстав. Відповідно до Постанови Верховного суду України від 14.02.2018 року по справі №754/1114/15-ц завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника\~відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника\~в договірному зобов`язанні ним є страховик. Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання\~первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування\~виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Відповідно до ст. 511 ЦК України\~зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, установлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно із чч.1 та 4\~ст. 636 ЦК України\~договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду\~на вищенаведене,\~моє право\~потерпілого на\~відшкодування шкоди\~за рахунок\~особи,\~яка завдала\~шкоди,\~є абсолютним\~і не\~може бути\~припинене чи\~обмежене договором,\~стороною якого\~я не\~був,\~хоч цей\~договір і\~укладений на\~користь третіх\~осіб.\~Закон надає\~потерпілому право\~одержати страхове\~відшкодування,\~але не\~зобов`язує\~одержувати його.\~При цьому\~відмова потерпілого\~від права\~на одержання\~страхового відшкодування\~за договором\~не припиняє\~його права\~на відшкодування\~шкоди в\~деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань\~деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України\~підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язковогострахування цивільно-правової відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved