Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - адвокат Замковенко В.М. звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання, а саме заявника [PERSON] зі своєю матір`ю, [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] з грудня 2022 року по [INFO] , тобто до дня смерті його матері. В обґрунтування заяви зазначає, що у зв`язку з незадовільним станом здоров`я мати заявника потребувала постійнього стороннього догляду тому з грудня 2022 року вона фактично проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла мати заявника. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку площею 4,2844 га, що розташована за адресою: Черкаська область, Звенигородський район, Мокрокалигірська сільська рада, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 674719 від 16.05.2011 року. Батько заявника, [PERSON] , помер [INFO] . Також вказує, що заявник є спадкоємцем першої черги в зв`язку з чим звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини в порядку встановленому ст. 1261 ЦК України у чому йому було відмовлено оскільки пропущено строк подання заяви для прийняття спадщини та відсутній факт прийняття спадщини. Оскільки в позасудовому порядку заявник не може підтвердити факт спільного проживання із спадкодавцем, він вимушений звернутися для вирішення даного питання до суду. Ухвалою суду від 25.12.2023 року відкрито провадження по цивільній справі окремого провадження та призначено справу до судового розгляду на 17.01.2024 року. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Замковенко В.М. в судовому засіданні вимоги заяви про встановлення факту постійного проживання підтримали, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в заяві, просили її задовольнити. Представник Мокрокалигірської сільської ради в судове засідання не з`явився, згідно поданої до суду заяви просили справу розглядати без участі їх представника, з вимогами заяви згідні. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, покази свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази, дійшов висновку про те, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 24.05.2023 року, виданого Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , померла [INFO] . Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 03.08.2009 року, виданого Мокрокалигірською сільською радою Катеринопільського району Черкаської області, [PERSON] , помер [INFO] . Із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09.04.1977 року вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] , його батьком зазначено [PERSON] , а у графі мати зазначено [PERSON] . Із копії паспорта громадянина України серія [NUMBER] від 11.05.2000 року встановлено, що [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки від 07.12.2023 року № 168 виданої виконавчим комітетом Мокрокалигірської сільської ради, [PERSON] , у зв`язку зі станом здоров`я проживала з грудня 2022 року без реєстрації разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії Державного акта на право приватної власності на землю серія ЯЛ № 674719 від 16.05.2011 року, [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.08.2010 року № 1570, є власником земельної ділянки площею 4,2844 га, яка розташована на території Мокрокалигірської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7122283700:02:002:0011. Постановою приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,2844 га, що розташована за адресою: Черкаська область, Звенигородський район, Мокрокалигірська сільська рада після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропущенням ним установленого шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю факту прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що заявнику [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила суду, що вона є сусідкою заявника [PERSON] та їй відомо, що він забрав свою маму до себе та з грудня 2022 року по 22.05.2023 року, тобто до дня смерті його матері фактично проживав разом зі своєю матір`ю однією сім`єю, оскільки вона хворіла та потребувала стронього догляду. Зазначила, що [PERSON] після смерті його мами займався організацією її поховання. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою заявника [PERSON] .. Зазначила, що у грудні 2022 року [PERSON] забрав свою маму до себе за адресою: [ADDRESS] та вони постійно проживали разом, оскільки вона хворіла та потребувала догляду, вели спільне господарство. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця першої черги за законом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У приписах ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За правилом ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Обставини проживання заявника [PERSON] , разом зі своєю матір`ю, [PERSON] , підтверджуються вищенаведеними належними та допустимими доказам, а саме показаннями свідків та письмовими доказами. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] , постійно проживав разом зі своєю матір`ю, [PERSON] , в період часу з грудня 2022 року по день смерті [PERSON] [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , здійснював за нею догляд та вели спільне господарство. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved