Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

13.07.2023 позивач звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської ради про встановлення юридичного факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є двоюрідною тіткою [PERSON] , [INFO] ; визнання за [PERSON] , [INFO] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] . В обгрунтування позову позивач зазначила, що [INFO] померла двоюрідна тітка позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно, що знаходиться на території міста Чернігів - квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позивач 17.01.2023 року звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Першої чернігівської державної нотаріальної контори. 16.05.2023 року державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Підгайною О.І. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] . Постанова мотивована тим, що: « [PERSON] є двоюрідною тіткою [PERSON] по лінії її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Для підтвердження цього факту спадкоємцем надано ряд документів, відповідно до яких встановлюється, що: [PERSON] (дошлюбу [PERSON] , яка народилася [INFO] ), була донькою [PERSON] ( [PERSON] , яка народилася [INFO] від батьків [PERSON] та дружини його [PERSON] . [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , двоюрідного брата [PERSON] , який народився [INFO] та був сином [PERSON] , яка народилася [INFO] від батьків [PERSON] та дружини його [PERSON] та була рідною сестрою [PERSON] . За даними архіву підтвердити шлюб [PERSON] не має можливості, у зв`язку з відсутністю в архіві даного актового запису. З метою захисту спадкових прав, позивач змушена звертатися до суду із позовом про встановлення фату родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] та визнання права власності в порядку спадкування за законом на вищезазначену квартиру, що належала [PERSON] . Протокольною ухвалою суду від 30.10.2023 залучено в якості співвідповідача по справі [PERSON] . У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали. Представник відповідача Чернігівської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався н алежним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася у встановленому законом порядку. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнанених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно, що знаходиться на території міста Чернігів - квартира за адресою: [ADDRESS] . 17.01.2023 року позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Першої чернігівської державної нотаріальної контори. За заявою позивача було заведено спадкову справу № 3/2023 (номер у спадковому реєстрі № 70148705). Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, хоча за життя [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] , [INFO] , яка, є громадянкою російської федерації (а.с. 14). 16.05.2023 року державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Підгайною О.І. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] . Постанова мотивована тим, що: « [PERSON] є двоюрідною тіткою [PERSON] по лінії її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Для підтвердження цього факту спадкоємцем надано ряд документів, відповідно до яких встановлюється, що: [PERSON] (до шлюбу [PERSON] , яка народилася [INFO] ), була донькою [PERSON] ( [PERSON] , яка народилася [INFO] від батьків [PERSON] та дружини його [PERSON] ; [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , двоюрідного брата [PERSON] , який народився [INFO] та був сином [PERSON] , яка народилася [INFO] від батьків [PERSON] та дружини його [PERSON] та була рідною сестрою [PERSON] (а.с. 16-18). За даними архіву підтвердити шлюб [PERSON] не має можливості, у зв`язку з відсутністю в архіві даного актового запису. У зв`язку із цим та невідповідністю наявної інформації підтвердити родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] у безспірному порядку не є можливим» (а.с. 20). Встановлення факту родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] безпосередньо породжує юридичні наслідки - право на спадщину, оскільки позивач є спадкоємцем п`ятої черги. Померла [INFO] [PERSON] є двоюрідною тіткою по лінії батька позивача [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується наступними документами: архівна довідка №-1422 від 21.10.2022 року; архівна довідка № А-1408 від 17.10.2022 року; архівна довідка № М-1423 від 21.10.2022 року; копія посвідки про народження [NUMBER] ; копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.11.1972 року; копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] 03.07.1929 року; копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.09.1957 року народження; копією свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 23.02.1990 року. Із вказаних документів вбачається, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON] , яка народилася [INFO] ), була донькою [PERSON] ( [PERSON] , яка народилася [INFO] від батьків [PERSON] та дружини його [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , двоюрідного брата [PERSON] , який народився [INFO] та був сином [PERSON] , яка народилася [INFO] від батьків [PERSON] та дружини його [PERSON] та була рідною сестрою [PERSON] . Відповідно до архівних довідок № Ф-1401 від 14.10.2022 року, № Ф-1640 від 14.12.2022 року, № Ф-1522 від 17.11.2022 року, в Державному архіві Чернігівської області відсутні дані про шлюб [PERSON] та [PERSON] , адже інформація за 1923 та 1926 про одруження по Виблівській сільраді та Бакланово-Муравійській сільраді до архіву не надходила, за інші вірогідні роки укладання шлюбу інформація в архіві відсутня. Відповідно до інформації з Куликівської селищної ради від 14.06.2023 року повідомлено, що місцезнаходження книг реєстрації первинних актових записів про укладення шлюбів по Бакланово-Муравійській та Виблівській сільських радах за 1923 та 1926 роки відсутня відповідно до інформацій старост Бакланово-Муравійського та Виблівського старостинських округів (а.с. 32). Місцезнаходження книг реєстрації первинних актових записів про укладання шлюбів по Бакланово-Муравійській та Виблівській сільських радах за 1923 та 1926 роки невідоме. Таким чином, відсутній документ на підтвердження шлюбу [PERSON] ), що і було причиною винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, однак всі вищезазначені документи у взаємозв`язку опосередковано підтверджують факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4 статті 41 Конституції України). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх пфушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1265 ЦК України визначено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами, а також можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що близько 30 років була сусідкою [PERSON] . [PERSON] є донькою двоюрідного брата [PERSON] . За життя позивач часто відвідувала [PERSON] , надавала їй допомогу. Свідку відомо, що [PERSON] склала заповіт на іншу племінницю [PERSON] , яка мешкає в Російській Федерації та приїздити до України не буде. Свідок спілкувалася з [PERSON] , яка повідомила, що не заперечує про прийняття спадщини іншою племінницею [PERSON] . Свідок [PERSON] дала свідчення суду, що була подругою [PERSON] , разом працювали з 1970 року на комбінаті. За життя [PERSON] позивач часто відвідувала свою двоюрідну тітку - [PERSON] . Таким чином, суд дійшов висновку, що з метою реалізації права на спадщину [PERSON] , слід встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , яка померла [INFO] є двоюрідною тіткою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Разом з тим, як встановлено судом, квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на праві власності на житло від 25.10.1995 року (а.с. 37). Згідно інформаційної довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» від 09.05.2023 року №4330 право власності на квартиру [ADDRESS] в цілому зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.10.1995 року №13-8567 (а.с. 36). Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , як передчасно заявлену, оскільки позивач має правовстановлюючі документи на вказану квартиру, а тому нотаріус зобов`язаний вирішити питання щодо видачі свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: partial