Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач, [PERSON] ), звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач, [PERSON] ), про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому вказала, що 06 січня 2015 року між сторонами було укладено шлюб. Після укладення та реєстрації шлюбу вона з відповідачем стали проживати однією сім`єю та вести спільне господарство, відносини в сім`ї були нормальні. Тривалий час вони проживали у орендованому житловому приміщенні, оскільки власного житла ні вона, ні відповідач по справі не мали. [INFO] від вказаного шлюбу у сторін народилася спільна дитина, син - [PERSON] . Протягом усього періоду спільного сімейного проживання у шлюбі як і позивач, відповідач дбав про сім`ю, приймав участь у матеріально-фінансовому забезпеченні, активно допомагав по господарству, у вирішенні житлово-побутових питань. На початку 2022 року відповідач перестав дбати про сім`ю, перестав приходити додому та фактично ухиляється від участі у житті сім`ї. Періодично став зловживати спиртними напоями, на ґрунті чого відбувалися сварки. Це створило обстановку напруженості та дратівливості у наших відносинах. Протягом тривалого періоду позивачка намагалася розмовляти із відповідачем щодо ситуації, що склалася у їх сімейному житті, та запропонувала йому прийняти рішення - або він повертається до сім`ї і дбає про неї, або ми розриваємо наш шлюб, і кожен живе окремо своїм життям. Однак на її розмови відповідач не звертає уваги і у результаті цього у жовтні 2022 року вона була вимушена разом із дитиною переїхати жити у будинок до своїх діда та баби, за вищевказаною адресою, де проживаємо і на даний час. З тих пір відповідач взагалі перестав цікавитися інтересами та проблемами всієї сім`ї, при цьому не приділяючи елементарної уваги спільній дитині. Переставши підтримувати сімейні відносини, відповідач маючи можливість і обов`язок, ніяких дій щодо участі в утриманні дитини не здійснює. На даний час між позивачем та відповідачем склалися неприязні відносини, стосунки між сторонами вже давно перестали бути як у подружжя, шлюбні відносини тривалий час припинені і не будуть відновлені. Спільне господарство нами не ведеться, подальше спільне життя суперечить особистим інтересам кожного зі сторін. Примирення і подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і не мають ніякого сенсу. Враховуючи викладене, заявниця просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований 06.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції, актовий запис № 1, а також стягнути з відповідача, [PERSON] , [INFO] на користь позивачки, [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 25 % від загальної суми доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. Ухвалою суду від 02.11.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 02.11.2023 року та позовну заяву з додатками [PERSON] отримав 02.12.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0600235047583. Проте, відзиву, заяв та клопотань до суду не заявляв. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.01.2014 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 06.01.2015 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області зроблено актовий запис № 1. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] ». За час перебування сторін у шлюбі у них народився син: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29.03.2022 року). Як вказала позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, на початку 2022 року відповідач перестав дбати про сім`ю, перестав приходити додому та фактично ухиляється від участі у житті сім`ї. Періодично став зловживати спиртними напоями, на ґрунті чого відбувалися сварки. Це створило обстановку напруженості та дратівливості у наших відносинах. Переставши підтримувати сімейні відносини, відповідач маючи можливість і обов`язок, ніяких дій щодо участі в утриманні дитини не здійснює. На даний час між позивачем та відповідачем склалися неприязні відносини, стосунки між сторонами вже давно перестали бути як у подружжя, шлюбні відносини тривалий час припинені і не будуть відновлені. Спільне господарство нами не ведеться, подальше спільне життя суперечить особистим інтересам кожного зі сторін. Примирення і подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і не мають ніякого сенсу. Дитина проживає разом з матір`ю - [PERSON] . Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Також між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох з подружжя, також судом встановлено, що відповідач-батько дитини, повинен утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено, а з урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір заявлених до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1073,60 грн. судового збору. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved