Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

АТ\~«СЕНС БАНК»\~звернулося до\~суду з\~позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що 01.10.2008\~р.\~між акціонерно-комерційним\~банком соціального\~розвитку «Укрсоцбанк»,\~правонаступником якого\~є АТ\~«СЕНС БАНК»\~та [PERSON] \~був укладений\~Договір кредиту\~№ 902/06-034-521,\~відповідно до\~якого позивач\~надав позичальнику\~у тимчасове\~користування грошові\~кошти в\~сумі 50\~000,00\~доларів США\~зі сплатою\~15,00%\~річних та\~кінцевим терміном\~погашення заборгованості\~до 30.09.2018.\~В якості\~забезпечення виконання\~позичальником своїх\~зобов`язань за\~Дoгoвopoм\~кредиту 01.10.2008\~між АКБ\~«Укрсоцбанк»,\~позичальником,\~та [PERSON] \~було укладено\~Договір поруки\~№ДП 902/06-034-521,\~відповідно до\~якого поручитель\~зобов`язався перед\~кредитором у\~повному обсязі\~солідарно відповідати\~за виконання\~позичальником зобов`язань\~щодо повернення\~суми кредиту,\~сплати процентів\~за користування\~кредитом,\~а також\~можливих штрафних\~санкцій,\~у розмірі\~та у\~випадках,\~передбачених Договором\~кредиту.\~Позивачем належним\~чином виконано\~свої зобов`язання,\~визначені п.п.\~3.1.\~Договору кредиту,\~адже відповідачу\~відкрито позичковий\~рахунок в\~Уманському відділенні\~ЧОФ АКБ\~«Укрсоцбанк» та\~надано суму\~кредиту,\~а [PERSON] \~не виконуються\~умови Договору\~кредиту,\~оскільки порушуються\~строки повернення\~кредиту та\~сплати процентів.\~Неналежне виконання\~взятих на\~себе зобов`язань\~відповідачем за\~Договором кредиту\~призвели до\~виникнення заборгованості,\~яка станом\~на 03.11.2016\~згідно з\~розрахунками заборгованості\~становить 40\~139,57\~доларів США,\~що еквівалентно\~гривні в\~розмірі 1025914,26\~грн.\~Враховуючи наявний\~договір поруки,\~позивач за\~зустрічним позовом\~просить стягнути\~заборгованість,\~яка виникла,\~з відповідачів\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~солідарно.\~Крім того,\~просить стягнути\~з відповідачів\~понесені судові\~витрати в\~розмірі 15\~388,71\~грн. 19.03.2018\~від представника\~відповідача [PERSON] \~ [PERSON] \~надійшов відзив\~на позовну\~заяву ПАТ «Укрсоцбанк», в якому зазначено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. В кредитному договорі сторони встановили як строк дії договору - 30 вересня 2018 року, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів до 10 числа кожного місяця, починаючи з листопада 2008 року. Графіками платежів, які є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов?язання, яке виникло на основі договору. З долучених документів вбачається, що [PERSON] припинив сплачувати строкову заборгованість за кредитним договором в січні 2014 року, тому, у позивача за зустрічним позовом виникло право вимагати дострокове повернення кредиту та пред`явити вимогу до поручителів 12 січня 2013 року - наступний день після встановлення факту невиконання Договору кредиту № 902/06-034-521 від 01 жовтня 2008 року. Оскільки протягом визначеного терміну позивач не пред?явив вимоги до поручителя, то порука припинилася 13 липня 2014 року. Тому, у поданому відзиві представник відповідача за зустрічним позовом просить відмовити ПАТ «Укрсоцбанк» в задоволені його позовних вимог, викладених в зустрічній позовній заяві від 21.11.2016 року, в частині пред`явлення позову до [PERSON] , як поручителя. 20.03.2018\~від відповідача\~ [PERSON] \~надійшов відзив\~на позовну\~заяву ПАТ «Укрсоцбанк», в якому зазначено, що відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність складає три роки, а відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність за пенею складає один рік. Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов`язань, так і строки виконання зобов?язань зі щомісячним погашенням платежів. Також, вказує, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою відмови в позові. При цьому, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, тому він просить застосувати позовну давність. Також, у відзиві зазначено, що [PERSON] має сумнів щодо його підпису в графі «Підпис отримувача» в заяві на видачу готівки. В прохальній частині позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідачів 23 312,00 доларів США заборгованості за кредитом, однак в Додатку 6 - Розрахунку заборгованості зазначено, що заборгованість за кредитом (залишок) в валюті станом на 01.11.2016 становить 9968,00. Таким чином, сума заборгованості за кредитом в прохальній частині на 13344,00 доларів США більша від фактичної. Заперечує також щодо позовної вимоги про нарахування та стягнення з нього пені в розмірі 7165,76 доларів США, адже згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня, тому вона не може бути нарахована в доларах, а також в такому розмірі, як нарахував банк. Отже, нарахування пені в іноземній валюті є незаконним, а тому не підлягає стягнення, тому він просить в задоволенні позовних вимог відмовити. 12.04.2018 від представника ПАТ «Укрсоцбанк» надійшла відповідь на відзиви на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності, в якій вказано, що наведений висновок [PERSON] з приводу виникнення у нього сумнівів щодо його підпису суперечить обставинам, викладеним у позовній заяві до ПАТ «Укрсоцбанк» від 01.09.2015, адже, у позовній заяві про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, визнання договору поруки припиненим [PERSON] стверджує, що між ним та банком 01.10.2008 укладено кредитний договір №902/06-034-521, відповідно до умов якого він отримав кредитні кошти у розмірі 50 000,00 доларів США. Також вказує, що після отримання кредитних коштів своєчасно сплачував грошові кошти на погашення боргу по кредиту та відсотків за його користування. Тобто, позичальник визнає факт укладання кредитного договору з банком, отримання грошових коштів та виконання взятих на себе зобов`язань. Крім того, [PERSON] стверджує, що в прохальній частині позивач просить суд стягнути з відповідачів 23321,00 доларів США заборгованості за кредитом, однак, у стовбці 5 Розрахунку заборгованості зазначає, що заборгованість за кредитом (залишок) в валюті станом на 01.11.2016 становить 9 968,00 дол. США, у зв`язку з чим вважає, що сума заборгованості за кредитом в прохальній частині на 13 344,00 дол. США або в 2,3 рази більша від фактичної. Проте, він робить хибні висновки, адже, пунктом 2.10 кредитного договору визначено, що у разі непогашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами у строки, визначені п. 1.1.1, 2.4 цього Договору, зазначена непогашена сума заборгованості за кредитом та процентами вважається простроченою та переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості наступного робочого дня після спливу строку погашення кредиту (частини кредиту) та нарахованих процентів, обумовлених п. 1.1.1, 2.4 цього Договору. На виконання цього пункту кредитного договору ПАТ «Укрсоцбанк» проводить облік строкової та простроченої заборгованості за кредитом та процентами. У табличці 1 «Розрахунок заборгованості за кредитом (строкова заборгованість)» розрахунку заборгованості за кредитним договором, доданому до зустрічної позовної заяви, відображено нарахований борг за строковим тілом кредиту, який за період з 11.10.2016 по 02.11.2016 становить 9 968,00 дол. США. В той же час у табличці 2 «Розрахунок заборгованості за кредитом (прострочена заборгованість)» за період з 11.10.2016 по 02.11.2016 зазначено прострочений борг за тілом кредиту в розмірі 13 344,00 дол. США. Отже, нарахована позивачем за зустрічним позовом заборгованість за кредитом у розмірі 23 312,00 дол. США є сумою заборгованості строкової та простроченої (9 968,00+13 344,00 = 23 312,00), що узгоджується з порядком нарахування заборгованості, визначеному умовами кредитного договору. Крім того, позивач не погоджується із заявленою [PERSON] вимогою про застосування строків позовної давності, оскільки [PERSON] вказує, що виходячи з розрахунку заборгованості він може з впевненістю заявити, що прострочення (порушення умов договору) виникали: з 11.06.2010 по 26.06.2010 - кількість днів прострочення - 45; з 11.03.2011 по 11.05.2011 - кількість днів прострочення - 60; а починаючи з 27.03.2012 по дату позову оплата проводилася з постійним простроченням. Тому він вважає, що право на звернення з позовом до [PERSON] та [PERSON] у ПАТ «Укрсоцбанк» виникло ще 12.07.2010, 12.04.2011 та кожного наступного дня, після встановлення факту порушення виконання умов договору зі сторони відповідача. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором, доданого до зустрічної позовної заяви вбачається, що останні платежі [PERSON] здійснено: за строковим тілом кредиту 11.12.2013 - 417 дол. США; за простроченим тілом кредиту 11.03.2014 - 417 дол. США; за відсотками 11.03.2014 - 333,00 дол. США. Тобто, із «Таблиці погашення нарахованих відсотків» розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що платежі на погашення боргу за відсотками [PERSON] здійснював щомісячно, крім червня 2010 року та квітня 2011 року. Тому, враховуючи те, що платежі на погашення заборгованості за відсотками були регулярними і останній з них було здійснено 11.03.2014, а банк звернувся до суду з позовом до відповідачів 28.11.2016, позивачем за зустрічним позовом не було пропущено трирічного строку звернення до суду з вимогами до відповідачів. Перебіг трирічного строку позовної давності для звернення ПАТ «Укрсоцбанк» з позовними вимогами до відповідачів розпочався з 11.04.2014, тобто з невнесення [PERSON] чергового платежу на погашення заборгованості та закінчився 04.2017, тобто подача банком позову про стягнення заборгованості з відповідачів відбулася в межах трирічного строку позовної давності. Щодо відзиву представника відповідача [PERSON] на позовну заяву, зазначає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Тобто, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. В даному випадку боржник, а відтак і поручитель, узяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 30 вересня 2018 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. В разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Як вбачається з підпункту 1.1.1 кредитного договору, позичальник зобов`язався частково погашати заборгованість за кредитом, починаючи з листопада 2008 року, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного місяця, у сумі не менш як 417 доларів США. Відповідно до підпункту 3.1.2 Договору поруки у разі невиконання позичальником або поручителем забезпеченого порукою зобов`язання, поручитель зобов`язаний відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники всім своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України може бути звернено стягнення. Останній платіж [PERSON] сплатив 11 березня 2014 року, а наступний термін платежу за договором був визначений до 10 квітня 2014 року (включно), який він не здійснив, а тому з 11 квітня 2014 року несплачена заборгованість вважається простроченою. Тому, з часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого ч. 4 ст. 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя щодо окремих зобов`язань за кредитом. Тобто, банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором з 11 квітня 2014 року) пред`явити вимоги до поручителя. У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. При цьому, правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань. Закінчення строку, встановленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не пред`явить вимоги до поручителя. Кредитним договором передбачено виконання грошових зобов`язань шляхом здійснення щомісячних платежів (згідно з графіком), а за договором поруки відповідальність поручителя настає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Цим правом скористався банк, звернувшись з позовом до суду 28.11.2016, адже, порука припинилася лише в частині певних щомісячних платежів, а не в повному обсязі. У цьому випадку відлік строку, за який з [PERSON] повинна бути стягнута заборгованість, розпочинається з 28.05.2016, тобто з дати, отриманої шляхом віднімання від 28.11.2016 шість місяців назад, і не може звільняти поручителя від відповідальності за майбутні платежі, 6-місячний строк сплати по яких ще не сплинув. Банк вимоги до поручителя в межах 6 місяців по кожному щомісячному платежу не пред`являв, порука [PERSON] по платежам, нарахованим до 28.05.2016, припинилася, тому з поручителя підлягає стягненню заборгованість, що нарахована починаючи з 28.05.2016. 24.01.2024\~від представника\~відповідача [PERSON] \~ [PERSON] \~до суду\~надійшли письмові\~пояснення по\~суті спору в\~яких зазначає,\~що рішенням Уманського міськрайонного суду від 11 травня 2022 року у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до АТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, визнання договору поруки припиненим відмовлено. Провадження за зустрічним позовом АТ «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - закрито. Постановою Черкаського апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року апеляційну скаргу представника АТ «Альфа-Банк» - адвоката Луньової А.Г. залишено без задоволення, рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2022 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року касаційну скаргу АТ «Альфа-Банк» задоволено. Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2022 року в частині закриття провадження у справі за зустрічнім позовом та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року скасовано, справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Оскаржуючи судове рішення в частині закриття провадження, позивач за зустрічним позовом звертався до норми права, що закриття провадження у справі здійснюється судом винесенням процесуальної ухвали, а не постановленням судового рішення. Повертаючи справу до суду першої інстанції Верховний Суд виходив з того, що сама по собі реєстрація права власності за іпотекодержателем на предмет іпотеки в позасудовому порядку не свідчить про відсутність предмета спору, враховуючи і позицію банку, який наполягає на вирішенні і задоволенні його зустрічного позову, а тому наведені судами обставини не можуть бути підставою для закриття провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України. Відтак, Верховний Суд вказав що обставини, викладені в запереченнях відповідачів, не є підставами для закриття провадження у справі, однак можуть бути підставами для відмови в задоволенні позову. За таких обставин, сторона відповідача звертає увагу на те, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості № 128957398, яка наявна в матеріалах справи, 21.06.2018 об 13:00:11 державним реєстратором Каленчуком Микитою Андрійовичем Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» проведено реєстрацію зміни власника на квартиру що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (номер запису про право власності 26743461). Власник: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», код ЄДРПОУ: 00039019. Підставою виникнення права власності є повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 131/18, виданий 02.03.2018, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; Рекомендоване повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 02.03.2018р., видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; Договір кредиту, серія та номер: 902/06-034-521, виданий 01.10.2008, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; Іпотечний договір, серія та номер: 902/06-034-521, виданий 01.10.2008, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк; Довіреність, серія та номер: НМО242066, виданий 16.11.2017, видавник: приватний нотаріус Саваріна О.С. Підставою для внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41738178 від 22.06.2018 08:50:59, Каленчука Микити Андрійовича Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості». Таким чином, скористувавшись своїм правом, наданим йому статтями 36 та 37 Закону України «Про іпотеку», ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнив свої вимоги за кредитним договором шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Крім того, у своєму листі від 07.05.2019 року за № 04.3-02/96-2504 позивач за зустрічним позовом повідомив відповідачів про те, що на момент набуття Банком права власності на предмет іпотеки було виконано анулювання (прощення) кредитної заборгованості за Договором кредиту № 902/06-034-521 від 01.10.2008 р. З вище викладеного випливає, що з 07 травня 2019 року, зобов`язання за Договором кредиту № 902/06-034-521 від 01.10.2008 р. вважаються виконаними в повному обсязі. \~ \~ \~ \~24.01.2024 представник позивача АТ «СЕНС БАНК» Луньова А.Г. подала на адресу суду письмові пояснення щодо позовних вимог,\~що є\~аналогічними змісту\~позовних вимог,\~викладених у\~позовній заяві,\~та позиції,\~що викладена\~у відповіді на\~відзиви на\~позовну заяву\~та заяву\~про застосування\~строків позовної\~давності.\~Також представник\~позивача щодо\~позовної давності\~посилається на висновок зроблений\~ Верховним\~Судом України,\~зокрема,\~у постанові\~Верховного Суду\~України від\~8\~листопада 2017\~року у\~справі №\~6-2891цс16\~вказано,\~що «відповідно\~до частин\~першої третьої\~статті 264\~ЦК України\~перебіг позовної\~давності переривається\~вчиненням особою\~дії,\~що свідчить\~про визнання\~нею свого\~боргу або\~іншого обов`язку;\~після переривання\~перебіг позовної\~давності починається\~заново.\~Правила переривання\~перебігу позовної\~давності застосовуються\~судом незалежно\~від наявності\~чи відсутності\~відповідного клопотання\~сторін у\~справі,\~якщо в\~останніх є\~докази,\~що підтверджують\~факт такого\~переривання.\~До дій,\~що свідчать\~про визнання\~боргу або\~іншого обов`язку,\~можуть з\~урахуванням конкретних\~обставин справи\~належати,\~зокрема,\~часткова сплата\~боржником або\~з його\~згоди іншою\~особою основного\~боргу та/або\~сум санкцій.\~Вчинення боржником\~дій з\~виконання зобов`язання\~вважається таким,\~що перериває\~перебіг позовної\~давності лише\~за умови,\~якщо такі\~дії здійснено\~самим боржником\~або за\~його згодою\~чи дорученням\~уповноваженою на\~це особою».\~Щодо анулювання\~(прощення)\~кредитної заборгованості\~представник позивача\~зазначає,\~що посилання\~на те,\~що АТ\~«СЕНС БАНК»\~задовольнив свої\~вимоги шляхом\~звернення стягнення\~на предмет\~іпотеки є\~необґрунтованими та\~безпідставними.\~Предмет іпотеки\~вибув з\~власності АТ\~«СЕНС БАНК»\~до Іпотекодавців,\~сторони були\~повернуті у\~попереднє становище,\~жодних достатніх\~та допустимих\~доказів виконання\~зобов`язання\~у інший\~спосіб заявником\~суду не\~надано. АТ «СЕНС\~БАНК» втратило\~право власності\~на предмет\~іпотеки,\~а відтак\~немає підстав\~вважати,\~що процедура\~позасудового врегулювання\~звернення стягнення\~на предмет\~іпотеки завершена,\~та банк\~за рахунок\~предмета іпотеки\~задовольнив свої\~вимоги за\~основним зобов`язанням.\~Аналогічно абсолютно\~необгрунтованими є\~посилання суду\~першої інстанції\~на нібито\~«повне» прощення\~позичальнику його\~заборгованості. Іпотекодержатель дійсно обрав позасудовий спосіб врегулювання спору та звернув стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, фактично частина заборгованості була погашена за рахунок вартості предмету іпотеки. Тому, про прощення (анулювання) саме цієї частини заборгованості взагалі мови не було і не могло бути. Вона не була прощена чи анульована, вона на той час була погашена за рахунок вартості предмету іпотеки. Проте, рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2022 року у справі № 705/5118/19, позов [PERSON] до АТ «Альфа-Банк» задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) від 22 червня 2018 року за ПАТ «Укрсоцбанк», винесене державним реєстратором Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Каленчуком М.А. Скасовано запис про проведення державної реєстрації права власності номер 26743461 на цю квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк», внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Каленчуком М. А. 21 червня 2018 року о 13:00:11. Припинено право власності ПАТ «Укрсоцбанк» на спірну квартиру. Рішення суду сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили 27.09.2022. Предмет іпотеки був повернутий у власність іпотекодателя, вся заборгованість, що була погашена за його рахунок була поновлена, оскільки фактично Іпотекодержатель не отримав задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Представник позивача АТ «СЕНС БАНК» Луньова А.Г. в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без участі представника позивача та позовні вимоги просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник подав на адресу суду заяву в якій просить проводити судове засідання без їх участі, проти задоволення позову заперечують в повному обсязі, у разі задоволення позовних вимог просить застосувати строк позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її позиція щодо позовних вимог викладена у відзиві на позовну заяву. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Так, 01.10.2008 між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником, якого є Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» та [PERSON] був укладений Договір кредиту № 902/06-034-521, відповідно до якого Банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 50 000,00 доларів США зі сплатою, 15,00% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості до 30.09.2018. Як вбачається\~із вказаного\~кредитного договору\~відповідач,\~будучи ознайомленим\~із умовами\~кредитування,\~особисто підписав\~договір. Факт видачі кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості та копією Заяви про видачу готівки, яка є первинним бухгалтерським документом, що підтверджує здійснення платіжної операції. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що визначає ст. 625 ЦК України. Між тим, внаслідок неналежного виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, перед банком виникла заборгованість станом на 03.11.2016 року в загальній сумі 40 139,57 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 03.11.2016 року еквівалентно 1 025 914,26 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 23 312,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 595 823,85 грн., заборгованість за несплаченими процентами - 9 662,31 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 246 955,85 грн., заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 4 161,49 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 106 362,17 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 3 003,77 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 76 772,38 грн., що вбачається із розрахунку заборгованості. Відповідно до правил ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі…що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. 01.10.2008 між банком та [PERSON] для забезпечення виконання умов Кредитного договору укладено договір поруки № ДП902/06-034-521, відповідно до якого [PERSON] взяла на себе зобов`язання відповідати перед банком за належне виконання умов Кредитного договору [PERSON] . Також, 01.10.2008 між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір № 902/06-034-521, відповідно до умов якого [PERSON] , в якості забезпечення виконання умов Кредитного договору, передала банку в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається\~з матеріалів\~справи 11.05.2022\~рішенням Уманського\~міськрайонного суду\~Черкаської області\~провадження у\~справі за\~позовом АТ\~«Альфа-Банк»,\~що є\~правонаступником ПАТ\~«Укрсоцбанк» (на\~теперішній час\~-\~АТ «СЕНС\~БАНК»)\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за договором кредиту\~№ №902/06-034-521\~від 01.10.2008\~року було\~закрито на підставі п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~255\~ЦПК України\~(суд\~своєю ухвалою\~закриває провадження\~у справі,\~якщо відсутній\~предмет спору),\~в зв?язку\~з тим,\~що матеріалах справи наявні Відомості з Державного реєстру речових правна нерухоме майно, з яких вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на підставі звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме вказаної квартири, з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 902/06-034-521 від 01.10.2008. Відповідно до листа начальника відділу претензійної роботи АТ «Укрсоцбанк» Нікандрова О.І. від 07.05.2019, зі сторони АТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] претензій за Договором кредиту № 902/06-034-521 від 01.10.2008 не має, у зв`язку з тим, що Банк в порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», скористався своїм правом та задовольнив свої вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На момент набуття Банком права власності на предмет іпотеки було виконано анулювання (прощення) кредитної заборгованості за Договором кредиту № 902/06-034-521 від 01.10.2008, в розмірі 884929,00 грн. Постановою Черкаського апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2022 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2022 року в частині закриття провадження у справі за зустрічнім позовом та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року скасовано. Так,\~представником позивача АТ «СЕНС\~БАНК» суду\~надано рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2022 року у справі № 705/5118/19, яким позов [PERSON] до АТ «Альфа-Банк» задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) від 22 червня 2018 року за ПАТ «Укрсоцбанк», винесене державним реєстратором Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Каленчуком М.А. Скасовано запис про проведення державної реєстрації права власності номер 26743461 на цю квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк», внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Каленчуком М.А. 21 червня 2018 року о 13:00:11. Припинено право власності ПАТ «Укрсоцбанк» на спірну квартиру. Рішення суду сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили 27.09.2022. Тобто, предмет іпотеки був повернутий у власність іпотекодержателя, вся заборгованість, що була погашена за його рахунок була поновлена, оскільки фактично Іпотекодержатель не отримав задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судових засіданнях, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність заборгованості [PERSON] , [PERSON] перед АТ «СЕНС БАНК» у розмірі 40 139,57 доларів США, отже позовні вимоги підлягають до задоволення. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, в порядку передбаченому ст.141 ЦПК України. Щодо заяви представника відповідача [PERSON] [PERSON] від 20.03.2018 р. про застосування строку позовної давності слід зазначити наступне. Платежі, які здійснюються позичальником, відображені не лише у Таблиці 1 «Розрахунок заборгованості за кредитом (строкова заборгованість)» (в якому обліковується строкова заборгованість за тілом кредиту, її погашення та нараховані на неї відсотки), а й у Таблиці 2 «Розрахунок заборгованості за кредитом (прострочена заборгованість)» (в якій обліковується прострочена заборгованість за тілом кредиту, її погашення та нараховані на неї відсотки) та у Таблиці 3 «Таблиця погашення нарахованих відсотків» (в якій вказані здійснені позичальником платежі, які були спрямовані кредитором на погашення відсотків за користування кредитом). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором, доданого до позовної заяви вбачається, що останні платежі [PERSON] здійснено: за строковим тілом кредиту 11.12.2013 - 417 дол. США; за простроченим тілом кредиту 11.03.2014 - 417 дол. США; за відсотками 11.03.2014 - 333,00 дол. США. Тобто, із «Таблиці погашення нарахованих відсотків» розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що платежі на погашення боргу за відсотками [PERSON] здійснював щомісячно, крім червня 2010 року та квітня 2011 року. Тому, враховуючи те, що платежі на погашення заборгованості за відсотками були регулярними і останній з них було здійснено 11.03.2014, а банк звернувся до суду з позовом до відповідачів 28.11.2016, позивачем не було пропущено трирічного строку звернення до суду з вимогами до відповідачів. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з частиною першою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. З тлумачення цієї норми слідує, що вона пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта (боржника). При цьому не виключається й випадку коли переривання перебігу позовної давності буде відбуватися внаслідок визнання боргу, що здійснюється іншими суб`єктами, якщо на це була виражена воля боржника. Тобто коли боржник виражає свою згодою чи уповноважує на це відповідного іншого суб`єкта. Такий же висновок зроблений і Верховним Судом України. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 8 листопада 2017 року у справі № 6-2891цс16 вказано, що «відповідно до частин першої третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою». Тобто кожен із здійснених позичальником платежів є дією, що свідчить про визнання відповідачем [PERSON] наявного боргу та перериває позовну давність, а тому заява про застосування строку позовної давності не підлягає до задоволення.

Outcome: approved