Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 01.08.2020 у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за актовим записом № 470 та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. На обґрунтування позову зазначила, що з 01.08.2020 вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Вказала, що на даний час вони припинили фактичні шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство та не є сім`єю внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, розпорядження сімейними коштами. Окрім того вони з чоловіком мають кардинально різні погляди на політичну ситуацію у країні та військову агресію російської федерації в Україні, оскільки відповідач, народившись в іншій країні, є прихильником «руського миру» і вважає війну в Україні спеціальною воєнною операцією. Це і стало головною причиною розпаду сім`ї, так як різні погляди на війну призводили до скандалів та непорозумінь. Фактично сім`я припинила своє існування, ми не проживаємо разом та не спілкуємося. Примирення неможливе. З урахуванням викладеного просила позов задовольнити. Позивач та представник позивача [PERSON] адвокат Цвик М.В. у судове засідання не з`явилися, представник надала суду клопотання, згідно якого просила розглядати справу у її відсутність та у відсутність позивача. В клопотанні просила позовну заяву задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочно. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 01.08.2020 у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за актовим записом № 470, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відомості про наявність у подружжя неповнолітніх дітей відсутні, позивач вказав у позові, що спільних дітей з відповідачкою не мають. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, у сторін відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, що підтверджується позивачем. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки позивач не має. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки позивач не має; відповідач заперечень проти позову не висловив, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Позивачем при подачі позову до суду були понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп., які слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved