Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 23.09.2011 року розірвано. Від спільного проживання в шлюбі позивач та відповідач мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на сьогоднішній день проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні. Відповідач після розірвання шлюбу дітей ні разу не бачив, ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав і не надає до цього часу. Не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавиться їхнім навчанням, не приймає участі в їх вихованні, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду та лікування, тобто не дбає про їхнє нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. У зв`язку з цим, позивач звернулася до Служби у справах дітей з проханням позбавити відповідача батьківських прав, на що їй було рекомендовано звернутися до суду. Тому, 17 січня 2023 року органом опіки та піклування Жашківської міської ради Черкаської області підготовлено висновок про доцільність позбавлення батьківських обов`язків [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей, оскільки відповідачка ухиляється від виконання нею батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей. Посилаючись на норми Сімейного кодексу України та роз`яснення постанови ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позивач вважає, що вищевказану поведінку відповідача можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідоме нехтування ним своїми обов`язками та відсутність серйозного ставлення до них, що, на думку позивача, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей. За вказаних вище обставин позивач звернулася до суду та просить позбавити батьківських прав [PERSON] . 09 жовтня 2023 року на підставі ухвали Жашківського районного суду Черкаської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 17 січня 2024 року у справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. У судовому засідання позивач та її адвокат Білик А.М. підтримали позовну заяву, надали пояснення аналогічно викладеним у позові. У судове засідання відповідач не з?явився. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору - Служби у справах дітей Баштечківської ОТГСамар Т. - у судове засідання не з?явилася, при цьому в ході судового розгляду подала клопотання, в якому не заперечує проти задоволення позовної заяви [PERSON] про позбавлення батьківських та ухвалення рішення у відповідності до діючого законодавства України та матеріалів цивільної справи. Просила про розгляд справи в усіх судових засіданнях проводити без її участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору - Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області- у судове засідання не з?явився. При цьому через електронну пошту суду від начальника служби М. Гончарук було отримано рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 26.12.2023 року №1046 про вирішеннясудового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] й [PERSON] . В судовому засіданні були присутні неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] які показали, що батька з ними не проживає, жодного разу до них не приходив і не телефонував, вони навить його ніколи не бачили. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи суд установив наступне. [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №13, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (арк. с. 9), та [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №275, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (арк. с. 11). Згідно довідки про склад сім?ї № 404, виданої 08.08.2023 року [PERSON] , неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір?ю [PERSON] за однією адресою (арк.с.16). З довідок Білоцерківського природничо-математичного ліцею-гімназії №16 ім. М.О. Кириленка Білоцерківської міської ради Київської області № 215 07.08.2023р. та № 221 від 09.08.2023р. вбачається, що діти навчаються у вказаному ліцеї, мама [PERSON] самостійно виховує дітей, батько в сім?ї не проживає. Впродовж навчання в ліцеї батько навчальний заклад не відвідував, з вчителями не спілкувався та не цікавився рівнем навчальних досягнень своїх синів (арк.с.17,18). Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 28.05.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти (арк.с.60-61). З інформації, наданої Тинівським старостинським округом №4 Баштечківської сільської ради Уманського району Черкаської області 05.10.2023 року за № 41, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на даний час за цією адресою не проживає (арк. с. 34). З повідомлення Державної прикордонної служби України від 23.11.2023 року встановлено, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином [PERSON] , [INFO] , в період з 08.11.2017 року по теперішній час (станом на 29.11.2023 року) в Базі даних не виявлено (арк.с. 50). З повідомлення Уманського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 2197 від 24.11.2023 року, встановлено, що військовозобов?язаний солдат запасу [PERSON] , [INFO] , станом на 24.11.2023 року перебуває на обліку військовозобов?язаних у [INFO] по мобілізації до ЗСУ не призивався, військову службу за контрактом не проходив (арк.с 54). У відповідності до Рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 26.12.2023 року №1046 про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] й [PERSON] , встановлено, що орган опіки та піклування - виконавчий комітет міської ради дійшли висновку про умисне ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей [PERSON] та [PERSON] , та доцільність позбавлення його батьківських прав відносно його дітей (арк. с. 58-59). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.07.2016 № 760/18209/15-ц та від 14.09.2016 № 216/2914/14-ц). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ч. ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що відповідач дійсно не виконує своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, не надає матеріальну допомогу своїм дітям, не приймає участі у їх вихованні, не дбає про їхній духовний і моральний розвиток, не відвідує їх і взагалі не цікавиться їхнім життям, а тому суд вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам дітей - [PERSON] й [PERSON] . Проаналізувавши та надавши оцінку встановленим вище обставинам, приймаючи до уваги те, що відповідач до суду не з?явився та не надав будь-яких заперечень з приводу позбавлення батьківських прав, враховуючи насамперед інтереси дітей, суд вбачає небажання батька брати участь у вихованні своїх дітей та вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним. Частинами 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання заяви до досягнення їх повноліття. Проте вказане питання вирішено рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 28.05.2012 року, яким з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволено повністю, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved