Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обгрунтування позову позивач зазначив, що судовим наказом Приморського районного суду міста Маріуполя від 14.12.2017 р. №266/5060/17 з [PERSON] на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовим наказом Приморського районного суду міста Маріуполя від 25.04.2018 р. №266/5126/17 з [PERSON] на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Наразі дані судові накази перебувають на виконанні у Приморському ВДВС у м.Маріуполі Маріупольського району Донецької області СМУ МЮ. Спрощений порядок стягнення аліментів в порядку наказного провадження позбавив [PERSON] можливості надати свої заперечення щодо розміру аліментів, зазначених у заявах про видачу судового наказу. З позивача було стягнуто всього 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), що не відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України. У зв`язку з тим, що позивач не отримує офіційного доходу, виконавчою службою було здійснено розрахунок аліментів від середньомісячної заробітної плати по місту Маріуполь, що на обох дітей складає 9881,00 грн., але така сума стала не під`ємною для позивача. Тому, наявні підстави для зменшення розміру аліментів, а саме зазначення стягувачем у заяві про видачу судових наказів неправдиву інформацію, що призвело к стягненню в [PERSON] 1/2 замість 1/3 частки від доходів на утримання двох дітей, погіршення стану здоров`я позивача, яке сталося вже після призначення аліментів та перебування на його утриманні літньої матері, що зумовлює і зміну його матеріального стану. [PERSON] має ряд хронічних захворювань. Також, підтвердженням не задовільного стану здоров`я є обмежена придатність до військової служби позивача, встановлена 25.05.2022 р. на підставі пункту «б» статті 61 наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № [NUMBER] від 26.05.2022 року. Крім того, після евакуації з міста Маріуполь, на утриманні позивача перебуває його літня мати - [PERSON] , [INFO] . Позивач є її єдиною дитиною, та оскільки вона отримує невелику пенсію у розмірі 3658,90 грн. та не має іншого доходу, то він вимушений її утримувати. За таких обставин, наявні підстави для зменшення розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та наявні підстави для зменшення розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому буде забезпечено розумний баланс інтересів як сторін, так і дітей. Просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] за судовим наказом Приморського районного суду міста Маріуполя від 14.12.2017 р. №266/5060/17 на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] за судовим наказом Приморського районного суду міста Маріуполя від 25.04.2018 р. №266/5126/17 утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представник позивача [PERSON] , [PERSON] , надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути дану справу у відсутності позивача та його представника,. Відповідач [PERSON] повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, виданого 13.12.2022 р., актовий запис №55, [PERSON] народився [INFO] . Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно копії паспорту [NUMBER] , виданого 14.09.1999 р. Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки від 26.05.2022 р. №2327-5001653234 взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді Міністерства соціальної політики України від 14.08.2023 р. №11839/0/2-23/19, позивач [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , фактичне проживання, згідно ЄІБД ВПО: [ADDRESS] з 24.05.2022 р. Судовим наказом Приморського районного суду міста Маріуполя від 14.12.2017 р. №266/5060/17 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки-розрахунку Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 30.04.2023 р. заборгованість по аліментам [PERSON] за судовим наказом №266/5060/17 становить 69167,00 грн. Судовим наказом Приморського районного суду міста Маріуполя від 25.04.2018 р. №266/5126/17 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки-розрахунку Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 30.04.2023 р. заборгованість по аліментам [PERSON] за судовим наказом №266/5126/17 становить 69167,00 грн. Відповідно до протоколу ультразвукового обстеження колінних суглобів діагностичного центу профспілкового санаторію «Хмельник» від 19.03.2019 р. у позивача встановлені ехоознаки двобічного супрапателярного бурсит (об`єм ексудації з обох сторін до 20 мл) з ознаками проліферації. Деформуючий остеоартроз обох колінних суглобів 2-3 стадії. Бічні крайові кісткові розростання медіально обох колінних суглобів із тено-синовітом медіальних колатеральних зв`язок. Медіально киста Беккера мівого суглобу (об`єм до 2 мл). Відповідно до висновку медичного центру «Адастра» від 09.10.2019 р. у [PERSON] встановлено деформуючий артроз колінних суглобів 2-3 стадії. Відповідно до висновку магнітно-резонансної томографії лівого колінного суглоба ТОВ «Код Здоров`я» від 03.11.2020 р. встановлено МР-ознаки остеоартрозу колінного суглоба III ступеня і за (Kellgren-Lawrence); пателло-феморального артрозу. Варусна деформація колінного суглоба. МР-ознаки застарілого ушкодження І ступеня (порушення цілісності окремих волокон), хапальних та дегенеративних (мукоїдна дегенерація) передньої хрестоподібної зв`язки, медіальної колатеральної зв`язки, медіального утримувача надколінка (пателло-феморальної зв`язки). Тендиноз/тендиніт власної зв`язки надколінка та дистального сухожилля чотириголової мисці стегна. МР-ознаки пошкодження III ступеня (за Stoller) всіх структур медіального меніска II-ступеня (за Stoller) передніх рогів медіального та латерального менісків; дегенеративних змін обох менісків. Синовіт Періартрит. МР-ознаки реактивного трабекулярного набряку кісткового мозку (артрит) у суміжних субхондральних відділах стегнової та великогомілкової кісток. Хондромаляція ІІІ-ІV ступеня гіаліногвого хряща суглобових поверхонь медіальних виростків берденної великогомілкової кісток, внутрішньої суглобової поверхні надколінка; І-ІІ ступеня гіалінового хряща латеральних виростків стегнової та великостегнової кісток. 17.11.2020 р. позивач звертався до медичного центу ТОВ «ЛЕКАР» з діагнозом двобічний гонартроз 2-3 ст., виражений больовий синдром. Та йому було проведено процедуру введення промально-васкулярної фракції в правий та лівий колінний суглоби та рекомендовано проведення фізеопроцедур (ф.форез гідрокортизону, магнітотерацію) на правий та лівий суглоби, масаж стегна та гомілки. Відповідно до висновку лікаря з рентген кабінету поліклінічного відділення КНП «Міська лікарня №1» ЗМР від 14.04.2023 р. встановлено діагноз: ДОА (деформуючий остеоартроз) II ст. правого суглобу та ДОА (деформуючий остеоартроз) III ст. лівого суглобу. Відповідно до консультаційного висновку сімейного лікаря ТОВ «НОВА лікарня» від 18.04.2023 р. встановлено діагноз: остеоартроз поліостеоартроз РГ ст III ПФС II ст; гіпертензина (гіпертонічна) хвороба сердця без (застійної) серцевої недостатності; остеоартроз інш.№ гіпертонія неускладнена. Згідно консультативного висновку КНП «Міська лікарня №9» ЗМР від 28.04.2023 р. позивач має діагноз двусторонній ганортроз III ступеня та коксартроз І-ІІІ ступенів та показання щодо проведення (операції) тотального ендопротезування колінних суглобів. Згідно прайсу клініки Руденко вартість ендопротезування колінного суглоба 120000,00 грн. - 140000,00 грн. Відповідно до\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом\~ст. 180 СК України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Способи виконання обов`язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згоди щодо утримання дитини сторонами не досягнуто, в зв`язку з чим аліменти стягуються з позивача в примусовому порядку, на підставі судового наказу у розмірі частини всіх видів заробітку. За правилами ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини, дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Статтею 8 вказаного Закону\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно правил\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України\~та вказані роз`яснення, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів за вимогою матері дитини може бути вирішено питання про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З аналізу\~ст. 192 СК України\~й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. З огляду на наведені положення закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліменті суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Позивач зазначив, що погіршення стану його здоров`я позбавляють його можливості працювати та отримувати дохід. Вказану обставину, а також наявність обов`язку з утримання та поганий стан здоров`я його матері [PERSON] він вважає тими обставинами, які мають істотне значення для зменшення розміру аліментів. Проте, позивачем не надано належних та допустимих доказів того факту, що його стан здоров`я є таким, що позбавляє його можливості працевлаштуватися та виконувати роботу, яка не пов`язана з фізичними навантаженнями. Належних доказів про свою непрацездатність у виді відповідних медичних висновків позивач суду не надав. Сам по собі факт наявності у позивача захворювань, без підтвердження медичним висновком, не може вважатися об`єктивною обставиною, яка перешкоджає позивачеві у працевлаштуванні. Також позивач не надав доказів про свій матеріальний стан чи відсутність доходу, а також доказів того, що в зв`язку з погіршенням стану здоров`я він несе додаткові витрати на лікування чи оздоровлення. Позивачем не надано доказів того, що його мати потребує стороннього догляду та матеріальних витрат, а також доказів того, що такі витрати не покриваються коштами, що отримуються його матір`ю у виді пенсійного забезпечення. Згідно ст. ст.\~7,\~155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені\~Конституцією України\~та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання. Аналіз статей\~12,\~13,\~81,\~89 ЦПК України\~вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на позивача покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи обставини, на які він посилається, як на такі, що впливають для визначення розміру аліментів або можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів на кожну дитину з 1/4 частини до 1/8 частини. На виконання вимог ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, позивач не довів суду, що його матеріальний стан чи інші обставини, унеможливлюють виплату ним аліментів на утримання кожного з синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) до досягнення синами повноліття, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішеннями суду. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що на даний час відносно нього є два рішення суду про стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі по 1/4 частині від заробітку (доходу) платника аліментів на кожну дитину, тобто, сумарно це складає 50% всіх доходів позивача, що суперечить нормам п.5\~ст.183 СК України, в якій зазначено, що виплата аліментів на двох дітей складає 1/3 частину заробітку (доходу) платника аліментів. На сьогодні матеріальне становище позивача погіршилося, він є внутрішньо переміщеною особою, має низку хронічних захворювань, потребує додаткової соціалізації. Таким чином, судом встановлено наявність підстав для зміни розміру аліментів: зміна матеріального та сімейного стану, а також погіршення здоров`я. Суд звертає увагу, що зменшення розміру заявлених аліментів з 1/4 на 1/8 частини на утримання кожного з синів [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] \~з 1/4\~частини на\~кожного з\~усіх видів\~доходів є не обґрунтованим, та не відповідає інтересам дітей, оскільки погіршить їх матеріальний стан. Натомість, суд приходить до переконання, що зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частини доходу відповідача на кожну дитину буде розумним, достатнім і справедливим й відповідатиме інтересам дитини та водночас не порушить права та інтереси позивача. Згідно з нормами ст. 191 СК України для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. З урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial