Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Антонівської сільської ради Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті спадкодавиці залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,81 га на території Великоцепцевицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА №687162. Заповіт відсутній. На час смерті із спадкодавицею проживали її сестра [PERSON] і племінник [PERSON] , що підтверджується довідкою Антонівської сільської ради від 13.11.2023 року №2520. Спадкова справа після смерті спадкодавиці не заведена. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,82 га на території Великоцепцевицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №687170. Заповіт відсутній. На час смерті [PERSON] з нею проживав її син - [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. [PERSON] помер - [INFO] . На час смерті [PERSON] проживав один, що підтверджується довідкою Антонівської сільської ради від 13.11.2023 року №2526. Спадкова справа після його смерті не заведена, що підтверджується довідкою Володимирецької державної нотаріальної контори від 17.11.2023 року №1215/01-16. Оформити спадкові права на земельні ділянки через нотаріальну контору не має можливості, оскільки, державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті власника. До правовідносин по спадкуванню майна застосовуються положення Цивільного кодексу 1963 року. Так, згідно із ч.2 статті 524 ЦК 1963 року, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до статті 549 ЦК 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оформити спадщину на земельні ділянки позивач не може, оскільки державні акти видано після смерті власників паїв. Окрім того,\~для спадкування\~за законом\~значення має\~встановлення факту\~родинних відносин\~між спадкодавцями\~та спадкоємцями.\~Наявними документами\~не можна\~встановити факт\~родинних відносин,оскільки втрачені документи, які б підтверджували родинні відносини позивача із спадкодавцями, а тому встановити факт родинних відносин неможливо. Так, згідно свідоцтва про народження позивача, серії [NUMBER] його матір`ю записана [PERSON] ; згідно свідоцтва про народження матері позивача, серії [NUMBER] її матір`ю записана [PERSON] ; згідно записів у погосподарській книзі №11 за 1958 - 1960 роки, особовий рахунок [NUMBER] , до складу сім`ї [PERSON] входять її дочки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідок, виданих сільською радою, [PERSON] по відношенню до [PERSON] записана як сестра. От же, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, а [PERSON] і [PERSON] по відношенню до позивача с його рідними тітками, а він їхнім племінником. А тому даний факт необхідно встановити в судовому порядку. На підставі наведеного просить встановити факт родинних відновин \~ та визнати за ним право власності на спадкове майно, оскільки \~підтвердити свої спадкові права, окрім як в судовому порядку, не може. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 грудня 2023 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 грудня 2023 року відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві представник позивачки просить розглянути справу у їх відсутності. Представник Антонівської сільської ради Рівненської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] . Після смерті спадкодавиці [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,81 га на території Великоцепцевицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №687162. Заповіт відсутній. Згідно довідки, виданої Антонівською сільською радою Рівненської області №2520 від 13.11.2023, на час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] із спадкодавицею проживали її сестра [PERSON] , [INFO] і племінник [PERSON] , [INFO] . А як зазначено в довідці, виданій завідувачем Володимирецької державної нотаріальної контори №1213/01-06 від 17.11.2023, згідно даних зі Спадкового реєстру, після смерті спадкодавиці [PERSON] , спадкової справи не заведено. [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,82 га на території Великоцепцевицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №687170. Заповіт відсутній. На час смерті із спадкодавицею проживав її син [PERSON] , що підтверджується довідкою Антонівської сільської ради №2524 від 13.11.2023. Згідно даних зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведено, що підтверджується довідкою завідувача Володимирецької державної нотаріальної контори №1214/01-16 від 17.11.2023. [PERSON] помер [INFO] . На час смерті [PERSON] , він проживав одиноко, що підтверджується довідкою, виданою Антонівською сільською радою №2526 від 13.11.2023. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, що підтверджується довідкою завідувачем Володимирецької державної нотаріальної контори №1215/01-16 від 17.11.2023. Згідно ч.2 статті 524 ЦК 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. [PERSON] заповіт не залишав. Відповідно до статті 549 ЦК 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Також доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічний паспорт, реєстраційний талон) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються нотаріусом з врахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і за відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Державні акти на право власності на земельні ділянки спадкодавців знаходиться у позивача, що підтверджує факт вступу ним в управління та володіння майном, а отже факт прийняття спадщини. У відповідності до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. На випадок своєї смерті [PERSON] , [PERSON] заповіту не залишали, отже спадкування здійснювалося на підставі закону. Згідно із статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Отже, позивач є власником спадкового майна. Відповідно до роз`яснення, наданого нотаріусом № 1287/01-16 від 14 грудня 2023 року, де зазначено про неможливість вчинення нотаріальної дії з причини того, що державні акти про право власності на земельну ділянку видані вже після смерті [PERSON] та [PERSON] . Згідно от.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно статті 78\~ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81\~ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125\~Земельного кодексу\~України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак,\~видача державного\~акту після\~смерті спадкодавця\~не спростовує\~факту наявності\~у нього\~права власності\~на ці\~земельні ділянки\~і не\~може бути\~підставою позбавлення\~права спадкоємця\~на спадкове\~майно.\~Спадкодавецьфактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно абзацу 17 п.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відтак, таким є відповідач у спорах про спадкування. Отже, способом захисту прав та інтересів позивача у даному випадку є визнання за ним права власності на спірне нерухоме майно. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті своєї сестри [PERSON] , однак у встановленому законом порядку її не оформила, а позивач є спадкоємцем спірного майна, у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті своєї тітки [PERSON] , до складу якої входять вищезазначені земельні ділянки. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Що стосується встановлення факту родинних, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідними сестрами, суд констатує наступне. Так, згідно свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] його матір`ю записана - [PERSON] . А як зазначено у свідоцтва про народження матері позивача [PERSON] , серія [NUMBER] , її матір`ю записана [PERSON] . Згідно записів у погосподарській книзі №11 за 1958 - 1960 роки, особовий рахунок [NUMBER] , до складу сім`ї [PERSON] входять її дочки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідок, виданих сільською радою, [PERSON] по відношенню до [PERSON] записана як сестра. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідними сестрами, а [PERSON] і [PERSON] по відношенню до [PERSON] є його рідними тітками, а він є їх племінником. Як зазначено у ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved