Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

19 вересня 2023 року [PERSON] звернулася до Миронівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 16 березня 2018 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Виконавчим комітетом Македонської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Також вказала, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Подальше життя і збереження шлюбу неможливе. Фактично шлюбні відносини припинилися з квітня місяця 2023 року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. З моменту припинення шлюбних відносин фактично їхня малолітня дитина [PERSON] , 2018 року народження проживає з позивачем, навчається у дошкільному підрозділі Македонської гімназії Миронівської міської ради Київської області за місцем проживання матері та перебуває на утриманні матері. Батько [PERSON] бере участь у вихованні та утриманні дитини. Перешкод для спілкування дитини з батьком немає. В позовній заяві просив шлюбі між ним та відповідачем розірвати та після розірвання шлюбу визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , 2018 року народження з матір`ю, встановити пропоновані години відвідування та допомогу на утримання дитини в розмірі 3000,00 грн. щомісяця. До Миронівського районного суду Київської області надійшла заява від відповідача [PERSON] в якій він справу просить розглядати без його участі та позовні вимоги повністю визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ. Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи про розірвання шлюбу. Згідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжити судовий розгляд. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 16 березня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Македонської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис № 2. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини між сторонами припинилися з квітня 2023 року. Відповідач у заяві поданій до суду позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, шлюб підлягає розірванню. Частиною 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За відсутності спору між подружжям щодо місця проживання дітей після розірвання шлюбу, суд вважає доцільним при ухваленні рішення про розірвання шлюбу зафіксувати спільне рішення батьків щодо місця проживання дитини з матір`ю. Частиною 1 ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За нормами ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 СК України спосіб стягнення аліментів (частка від заробітку чи тверда грошова сума) за рішення суду визначається за вибором стягувача. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерелом походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що відповідач у заяві подані до суду позовні вимоги визнав повністю, а позивач просить суд стягувати із відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі суд вважає за необхідне стягувати аліменти на утримання дитини у спосіб обраний позивачем. З огляду на те, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, на утриманні інших осіб окрім спільної із позивачем доньки не має, донька знаходиться на утриманні позивача у наслідок чого вона позбавлена можливості отримувати самостійний дохід, суд з урахуванням наданих доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю. Відповідно п. 1 ч. 1 до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved