Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

В листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 жовтня 2016 року він (позивач) перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 5 листопада 2019 року шлюб між ним (позивачем) та відповідачкою було розірвано. 21 грудня 2019 року Бородянським районним судом видано судовий наказ, відповідно до якого він (позивач) зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 грудня 2019 року та до досягненням дитиною повноліття. 21 січня 2020 року він (позивач) уклав шлюб з [PERSON] і від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому також знаходиться на його (позивача) утриманні. Враховуючи зміни в його сімейному та матеріальному становищі, просив зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на підставі судового наказу Бородянського районного суду Київської області від 21 грудня 2019 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з до 1/8 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 6 грудня 2023 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 27 грудня 2023 року відповідачка надала відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність вимог позивача. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с.14/. Згідно судового наказу Бородянського районного суду Київської області від 21 грудня 2019 року з позивача стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.15/. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.41-45) 21 січня 2020 року відповідач уклав шлюб з [PERSON] , від якого має двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Стаття 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. За змістом положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, оскільки сімейний стан позивача змінився, на його утриманні знаходяться ще двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також його непрацездатна дружина [PERSON] , яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються із [PERSON] за судовим наказом Бородянського районного суду Київської області від 21 грудня 2019 року, до 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з 19 січня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved