Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду в порядку ст. 317 ЦПК України із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Бердянськ Запорізької області. Встановлення даного факту необхідно для проведення державної реєстрації факту смерті. Заявник в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, вимоги, викладені у заяві, підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Оболонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. З урахуванням приписів ст. 317 ЦПК України про невідкладність розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе проводити її розгляд за відсутності усіх учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.07.1976 Бердянським міським відділом РАЦС Запорізької області, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 13.01.1996 відділом реєстрації актів громадянського стану Бердянського міськвиконкому, свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 08.01.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18.08.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, а також свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.10.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції, померла [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . З лікарського свідоцтва про смерть (форми №106/у) за серія 23 №202231498 від 11.12.2023 убачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Бердянськ Запорізької області, причина смерті: напряжений гемоперикард, гострий трансмуральний інфаркт міокарда задньої стінки. На підтвердження факту смерті матері заявник також надав свідоцтво про смерть видане 19.12.2023 Сімферопольським районним відділом запису актів цивільного стану №3 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, згідно якого [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Бердянськ Запорізької області. За правилами п. 5 ч. 2 ст. 294 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно пп.1 п.5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Заявник зазначає про неможливість надати документи про смерть [PERSON] за формою, встановленою Міністерством охорони здоров`я України, оскільки остання померла на тимчасово окупованій території України, де тимчасово не видаються документи за формою, визначеною компетентними органами України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Як убачається з матеріалів справи, реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась. Встановлення факту смерті [PERSON] , про що просить заявник, необхідно для проведення державної реєстрації смерті особи у відділі державної реєстрації актів цивільного стану. Заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію смерті [PERSON] у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право. Оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Таким чином, виходячи із вищенаведеного та

Outcome: approved