Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача [PERSON] \~у жовтні\~ 2023\~ року звернувся\~до суду\~з указаним\~позовом, який мотивував тим, що він з 19.11.2019 року був прийнятий на роботу в АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» на посаду водія автотранспортних засобів служби експлуатації систем газопостачання управління експлуатації. Наказом від 29.09.2023 № 1178к позивач був звільнений на підставі статті 36 КЗпП України за угодою сторін. Указаний наказ про звільнення з роботи [PERSON] вважає незаконним, оскільки адміністрація ввела його в оману, заява про звільнення були написана позивачем внаслідок помилки, якій передували запевнення керівництва акціонерного товариства про те, що позивач, як і всі інші працівники товариства будуть одразу ж прийняті на роботу в АТ «Сумигаз». [PERSON] посилався на те, що 21.09.2023 він разом з іншими працівниками Тростянецького цеха АТ «Сумигаз» (близько 20 осіб) був викликаний до в.о. начальника цеха Гричаника О.М. та в загальному залі зборів він повідомив, що працівники повинні написати заяви про звільнення з роботи за згодою сторін у зв`язку з необхідністю переходу в АТ «Сумигаз». Він пояснив, що всі автоматично будуть прийняті з 02.10.2023 в АТ «Сумигаз» на ті ж самі посади. Фактично йшла мова про переведення в інше підприємство. Працівники погодились і написали заяви за наданим зразком. 27.09.2023 року працівників знову викликали до в.о. начальника цеха Гричаника О.М., який повідомив про необхідність переписати заяви, щоб змінити дату звільнення з метою зменшення розриву в часі між звільненням та прийняттям в нову організацію АТ «Сумигаз». Нові заяви містили дату 29.09.2023 року. Позивач на зборах засумнівався, що всі автоматично будуть прийняті на нову роботу, але [PERSON] при всіх сказав, що сумніви необґрунтовані, всі будуть прийняті без винятків. Працівникам був наданий бланк заяви про прийняття на роботу в АТ «Сумигаз» з 02.10.2023 з випробувальним терміном 1 місяць. Всі заяви були передані [PERSON] . Після цього позивачу 29.09.2023 року зателефонували з відділу кадрів АТ «Сумигаз» та повідомили про звільнення, необхідність отримання трудової книжки, і що АТ «Сумигаз» він не потрібен. На нове місце роботи були прийняті всі працівники, крім позивача [PERSON] та [PERSON] . Позивач вважав, що підтвердженням факту відсутності вільного волевиявлення при написанні заяви про звільнення з роботи внаслідок уведення в оману є те, що заяви про звільнення за угодою сторін одночасно з позивачем написали всі працівники підрозділу, будучи впевненими у тому, що будуть прийняті на роботу в АТ «Сумигаз». [PERSON] просив врахувати, що він є єдиним працюючим у родині, є опікуном рідного брата та матері, які є особами з інвалідністю ІІ групи, дружина є особою з інвалідністю ІІІ групи. Втрата роботи та заробітку не входила у плани позивача, внаслідок обману він залишився без засобів існування. Посилаючись на указані обставини, позивач з просить суд: 1) визнати незаконним виданий АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» наказ № 1178к від 29.09.2023, яким [PERSON] був звільнений з роботи на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України; 2) Поновити на роботі в АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» на посаді водія автотранспортних засобів (легкові) служби автотранспорту; 3) Стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Стислий виклад позиції відповідача Представник відповідача адвокат Семишкур С.В. подав відзив на позов, в якому просив суд відмовити в його задоволенні повністю. Посилався на те, що до АТ «Сумигаз» 21.09.2023 було надано заяву підписану [PERSON] із зазначенням дати його звільнення за угодою сторін 29.09.2023, яку він написав і підписав власноручно. Указана заява була погоджена представником роботодавця, який не заперечив проти звільнення позивача за угодою сторін. Отже, сторони досягли домовленості про дату та підстави звільнення. Позивачем не надано доказів на підтвердження уведення його стороною відповідача в оману, тиску, погроз, примушування до написання заяви про звільнення. Матеріали справи не містять фактичних даних про те, що позивач висловлював бажання про анулювання домовленості про звільнення його за угодою сторін. У наказі про звільнення від 29.09.2023 міститься підпис [PERSON] про ознайомлення, відсутні будь-які записи, що такий наказ не відповідає його внутрішній волі. Відповідно до вимог статті 116 КЗпП України при звільненні позивачу були проведені всі належні виплати, підстави для виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні. Представник відповідача звертає увагу на те, що позивач оскаржує наказ про звільнення від 29.09.2023 № 1178к, хоча фактично він був звільнений наказом № 1786к. Стислий виклад позиції третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Голова правління АТ «Сумигаз» Линник А.І. надіслав пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позову, посилався на те, що [PERSON] за власним волевиявленням подав заяву про звільнення його з АТ «Сумигаз» з угодою сторін 29.09.2023. На законних підставах працівниками відділу кадрів був підготовлений наказ про припинення трудового договору №1786к від 29.09.2023 із позивачем, який був підписаний головою правління та вручено позивачу. 29.09.2023 позивачу була видана трудова книжка та проведений повний розрахунок при звільненні. Під час звільнення позивача не було допущено порушень вимог КЗпП України. Після звільнення [PERSON] не звертався з письмовими зверненнями до АТ «Сумигаз» щодо поновлення його на роботі. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 06.10.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Представником відповідача 23.10.2023 подано відзив на позов, 25.10.2023 третьою особою подані пояснення Ухвалою суду від 07.11.2023 було закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду, задоволено клопотання позивача про витребування доказів Протокольною ухвалою суду від 21.12.2023 судовий розгляд відкладено у зв`язку з неявкою свідків, до яких ухвалою суду від 21.12.2023 року застосовано привід Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що [PERSON] з 19 листопада 2019 року перебував у трудових відносинах з АТ «Сумигаз», працював на посаді водія автотранспортних засобів (легкові) (а.с.6-9). Наказом «Про припинення трудового договору (контракту)» від 29.09.2023 № 1786к [PERSON] був звільнений з посади водія автотранспортних засобів (легкові) Служби автотранспорту за угодою сторін на підставі пункту 1 \~статті 36 КЗпП України за його заявою від 21.09.2023 (а.с. 10, 33). З указаним наказом позивач був ознайомлений 29.09.2023 та отримав його копію та трудову книжку (а.с.35, 36). Відповідно до довідки головного бухгалтера АТ «Сумигаз» від 16.10.2023 № 6/393 позивачу 29.09.2023 була здійснена виплата заробітної плати за вересень 2023 року та проведений остаточний розрахунок при звільненні, заборгованість відсутня, що не заперечується позивачем (а.с.38). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що\~\~включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений статтею 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у\~\~прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. За приписами частини першої статті 21 КЗпП України трудовим договором є\~\~угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізично особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 36 КЗпП України однією з підстав припинення трудового договору є угода сторін. У разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України (за угодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. При домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пункту 1 частини першої статті 36 КЗпП України (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника. Розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України (за\~\~угодою сторін), суди повинні з`ясувати: - чи дійсно існувала домовленість сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою; - чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видачі наказу про звільнення; - чи не заявляв працівник про анулювання попередньої домовленості сторін до припинення договору за угодою сторін; - чи була згода власника або уповноваженого ним органу на анулювання угоди сторін про припинення трудового договору. Якщо роботодавець і працівник домовились про певну дату припинення трудового договору, працівник не має права відкликати свою заяву про звільнення. Анулювати таку домовленість можна лише за взаємною згодою на це власника або уповноваженого ним органу і працівника. В ході розгляду справи з пояснень представників відповідача та досліджених судом доказів установлено, що більша частина працівників АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз», які забезпечували виконання указаним Товариством діяльності із розподілу природного газу були звільнені 29.09.2023 за їх заявами з указаних ними підстав у зв`язку із тим, що рішенням НКРЕКП була зупинена дія ліцензії, виданої АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» з розподілу природного газу. Судом установлено, що відповідно до Рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.09.2023 № 1774, що оприлюднене на веб-порталі указаного органу, АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» була зупинена дія ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу у зв`язку із передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав ліцензію ТОВ «Газорозподільні мережі України». Ця обставина визнається учасниками справи. Свідок [PERSON] під час допиту повідомив, що працював разом із [PERSON] в АТ «Сумигаз», займав посаду майстра. У вересні 2023 року надійшло розпорядження на робочу електронну адресу [PERSON] з електронної пошти секретаря Охтирського підрозділу про те, що всім працівникам необхідно написати заяву на звільнення за згодою сторін з АТ «Сумигаз» та заяву на прийом на роботу до «Газорозподільні мережі України». Виконуючий обов`язки старшого майстра [PERSON] надав [PERSON] бланки заяв на звільнення та на прийом на роботу, які він роздав своїм підлеглим у кількості понад 20 працівників, у тому числі і [PERSON] . Указані бланки 21 чи 22 вересня 2023 року заповнив і сам [PERSON] . Позивач також заповнив власноручно заяву на звільнення з 29.09.2023 та на прийом на роботу в іншу організацію з 02.10.2023 року. Заповнені і підписані заяви забрав [PERSON] . У подальшому 29.09.2023 року [PERSON] зателефонували з відділу кадрів АТ «Сумигаз» та повідомили про його звільнення, на роботу до «Газорозподільні мережі України» [PERSON] не прийняли. Зі слів позивача його звільнили також з АТ «Сумигаз» і не прийняли на роботу в нову організацію. Допитаний як свідок [PERSON] повідомив, що до жовтня 2023 року працював старшим майстром Тростянецької дільниці АТ «Сумигаз», з 02.10.2023 працює майстром Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України». У вересні 2023 року у період роботи в АТ «Сумигаз», коли виконував обов`язки начальника Тростянецької дільниці, отримав інформацію про необхідність написання працівниками заяв про звільнення з АТ «Сумигаз» та заяв про прийом на роботу в іншу організацію. [PERSON] довів цю інформацію до відома майстрів, а останні вже повідомили про це своїх підлеглих. У [PERSON] майстром був [PERSON] . Всі написані заяви працівників, які [PERSON] отримав від майстрів він передав до відділу кадрів АТ «Сумигаз». Йому нічого невідомо з приводу того, щоб позивача хто-небудь примушував до написання заяви про звільнення. Були працівники, які не погодились і не написали заяву про звільнення. Чи писав [PERSON] заяву на прийняття на роботу до іншої організації [PERSON] невідомо. Свідок [PERSON] суду повідомив, що до жовтня 2023 року працював в Охтирському відділі АТ «Сумигаз», наразі працює начальником Охтирського управління Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України». [PERSON] зазначив, що у вересні 2023 року керівникам підрозділів була доведена інформація про те, що з 01.10.2023 року АТ «Сумигаз» припиняє діяльність з розподілу природного газу, зупиняється дія ліцензії і бажаючи й надалі працювати можуть переходити на роботу до Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України». Ця інформація потім була повідомлена працівникам підрозділів. [PERSON] були передані близько 250 заяв про звільнення, у тому числі по Тростянецькому підрозділу, які були передані в м.Суми до відділу кадрів. Були працівники, які не написали заяву про звільнення з АТ «Сумигаз» і продовжують працювати. Чи писав [PERSON] заяву про прийняття на роботу до іншого Товариства [PERSON] невідомо, оскільки заяв було багато. Також [PERSON] зазначив, що стало відомо про те, що [PERSON] був позбавлений прав керування транспортними засобами. З Журналу реєстрації наказів з кадрових питань (особового складу) установлено, що в один день - 29.09.2023 року одночасно з позивачем з різних підрозділів АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (місто Охтирка, Суми, Ромни, Конотоп, Тростянець, Путивль, Буринь, Білопілля, Шостка, Краснопілля) були звільнені багато працівників (а.с.125-140). Звільнення з роботи за угодою сторін може бути ініційоване як працівником, так і роботодавцем. Установлені з показань свідків судом обставини свідчать про те, що припинення трудового договору за угодою сторін із [PERSON] було ініційоване роботодавцем відповідачем у цій справі у зв`язку із припиненням з 29.09.2023 здійснення відповідачем діяльності з розподілу природного газу. Позивач власноручно написав 21.09.2023 заяву про звільнення за угодою сторін з 29.09.2023 року. Оригінал указаної заяви був оглянутий судом. При цьому [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факт написання указаної заяви. Викладене свідчить про те, що написавши указану заяву, в якій позивач власноручно вказав підставу звільнення, останній погодився на пропозицію роботодавця про припинення трудового договору з АТ «Сумигаз». Суду не надано доказів того, що [PERSON] заявляв відповідачу у будь-якій формі до припинення 29.09.2023 року трудового договору про анулювання попередньої домовленості щодо припинення договору за угодою сторін. Позивач 29.09.2023 ознайомився з наказом «Про припинення трудового договору (контракту)» від 29.09.2023 № 1786к, не висловив заперечень, отримав трудову книжку та повний розрахунок при звільненні, що також свідчить про те, що у [PERSON] було волевиявлення на припинення трудового договору і на момент видачі наказу про звільнення. Доводи позивача про те, що написання ним заяви про звільнення з роботи відбулось внаслідок уведення в оману, який полягав у запевненні керівництва у тому, що він та інші працівник будуть прийняті на іншу роботу з 02.10.2023, суд не бере до уваги, оскільки ця обставина не свідчить про відсутність у позивача волевиявлення на припинення трудових відносин з АТ «Сумигаз» за угодою сторін та як наслідок про незаконність звільнення. Позивач в ході судового розгляду визнав, що якщо б його, як і інших працівників, що звільнились з АТ «Сумигаз», було прийнято на роботу до іншого товариства, він би вважав своє звільнення законним. Посилався на те, що він не розуміє куди зникла заява про прийняття його на роботу до іншої юридичної особи, яку він з його слів писав одночасно із заявою про звільнення за угодою сторін і передав старшому майстру [PERSON] .. Викладене свідчить про те, що позивач фактично не погоджується з неприйняттям його на роботу до Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», за що відповідач у цій справі як окрема юридична особа не відповідає. За викладених обставин, оскільки позивач\~власноручно написав заяву про звільнення з АТ «Сумигаз» за угодою сторін з 29.09.2023 й не надав\~жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що\~така заява була подана внаслідок вчинення на нього тиску зі сторони відповідача, згоди на анулювання угоди про припинення трудового договору [PERSON] не ініціював і від відповідача не отримав, тому відсутні підстави вважати, що його звільнення з підстав, передбачених частиною першою статті 36 КЗпП України, проведено з порушенням\~вимог трудового законодавства. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання незаконним наказу «Про припинення трудового договору (контракту)» від 29.09.2023 № 1786к та задоволення похідних вимог про поновлення [PERSON] на роботі в АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» на посаді водія автотранспортних засобів (легкові) служби автотранспорту та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed