Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Кожем`як М.О. звернулася до суду із позовом, в якому просила: - припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.02.2019 по справі № 711/557/19 та відкликати виконавчий лист; - стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів її доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів її доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.11.2018 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 11.02.2019 Придніпровським районним судом м. Черкаси видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 21.01.2019 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі вищевказаного судового наказу за заявою [PERSON] Першим ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 60842272. Згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1066 від 30.11.2022 про влаштування малолітніх [PERSON] та [PERSON] до сім`ї патронатного вихователя, було вирішено влаштувати з 24.11.2022 дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] терміном на три місяці. Згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 290 від 21.03.2023 про вибуття малолітніх [PERSON] та [PERSON] з сім`ї патронатного вихователя та припинення дії договору про патронат над дітьми, було вирішено вивести з 01.04.2023 малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з сім`ї патронатного вихователя [PERSON] у зв`язку з передачею дітей батькові [PERSON] . Отже, з 01.04.2023 неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком. Наявність відкритого виконавчого провадження з виконання судового наказу про стягнення аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дітей. Саме тому, позивач вважає за необхідне звернутися до суду з даним позовом про припинення стягнення аліментів на користь відповідачки, а також, стягнення аліментів з відповідачки на утримання дітей на користь позивача. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.09.2023 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Відповідачці встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Кожем`як М.О. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, проте поштові відправлення були повернуті на адресу суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, клопотань про відкладення або про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Представник Служби у справах дітей Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Придніпровського районного суд м. Черкаси від 11.02.2019, виданим по справі № 711/557/19, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 21.01.2019 та продовжувати до досягнення найстаршою дитиною ( [PERSON] , [INFO] ) повноліття. На підставі зазначеного судового наказу 12.12.2019 Першим ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 60842272. Згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1066 від 30.11.2022 «Про влаштування малолітніх [PERSON] та [PERSON] до сім`ї патронатного вихователя» з 24.11.2022 малолітніх [PERSON] та [PERSON] влаштовано до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] терміном на три місяці. Згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 290 від 21.03.2023 «Про вибуття малолітніх [PERSON] та [PERSON] з сім`ї патронатного вихователя та припинення дії договору про патронат над дітьми» з 01.04.2023 малолітніх [PERSON] та [PERSON] виведено з сім`ї патронатного вихователя [PERSON] у зв`язку з передачею дітей батькові [PERSON] . Як вбачається з акту обстеження умов проживання, складеного 31.10.2023 Службою у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради, малолітні [PERSON] та [PERSON] фактично проживають разом з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] та перебувають на його повному утриманні. Звертаючись до суду з вищезазначеним позовом, позивач посилався на відсутність підстав для подальшого стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання спільних дітей, оскільки з 01.04.2023 їх діти проживають разом з ним та перебувають на його утриманні. Частиною 2 статті 18 СК України передбачено, що одним із способів захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Положеннями частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з ним дитини, на утримання якої стягуються аліменти. Згідно положень частини 1, 2 статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до статті 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (частина 4 статті 273 ЦПК України). Правовий аналіз\~зазначених положень\~закону свідчить\~про те, що\~припинення стягнення\~аліментів можливе\~у тому\~випадку,\~коли одержувач\~аліментів не\~витрачає отримані\~ним аліменти\~на дитинуабо дитина не проживає разом з ним та не перебуває на його утриманні. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів, при цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду із позовом та розгляду справи судом, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому\~вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Так, при видачі судового наказу від 11.02.2019 по справі № 711/557/19 про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходив з того, що відповідачка мала право на отримання аліментів, оскільки на той час діти проживали разом з нею та перебували на її утриманні. Однак, з 01.04.2023 малолітні [PERSON] та [PERSON] фактично проживають разом з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] та перебувають на його утриманні. Проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] разом з батьком є суттєвою зміною обставин, що були підставою для стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів. Наявність відкритого виконавчого провадження з виконання судового наказу про стягнення аліментів свідчить про порушення майнових прав позивача, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання малолітніх дітей. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, §54, ЄСПЛ, від 07.12.2006). З огляду на викладене та враховуючи, що діти проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні, беручи до уваги загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення стягнення на користь відповідачки аліментів, які стягуються на підставі судового наказу, виданого 11.02.2019 Придніпровським районним судом м. Черкаси по справі № 711/557/19. Щодо вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітніх дітей, суд зазначає наступне. Так, згідно вимог статей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зважаючи на те, що відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів неможливості стягнення з неї аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів на кожного, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання малолітніх дітей обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів був звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь держави, а судовий збір за позовну вимогу про припинення стягнення аліментів, який було сплачено позивачем при зверненні до суду в розмірі 1 073,60 грн., підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved