Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

27.11.2023\~позивач звернувся\~у суд\~з позовом\~до відповідачів,\~у якому\~просить визнати\~виконавчий напис\~приватного нотаріуса\~Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.\~В.\~№271\~від 05.05.2021\~щодо стягнення\~з нього\~на користь\~ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ»\~заборгованості в\~розмірі 26800\~грн,\~таким,\~що не\~підлягає виконанню.\~Свої вимоги\~мотивує тим,\~що виконавчий\~напис вчинений\~у порушення\~вимог чинного\~законодавства та\~порядку вчинення\~нотаріальних дій.\~Ствердив,\~що відповідач не надсилав позивачу жодних вимог чи повідомлень, при цьому вважає, що сума заборгованості не є безспірною. За таких обставин просить позов задовольнити та вирішити питання судових витрат. Ухвалою від 29.11.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 15.01.2024 з повідомленням сторін. При цьому задоволено клопотання позивача про витребування доказів у відповідачів. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» подав 11.12.2023 лист на виконання ухвали суду у якому повідомив, що не має можливості надати суду витребувані документи, оскільки оригінали документів були надані приватному нотаріусу, а копії не знімались. При цьому, просив у позові відмовити повністю, оскільки нотаріусу для\~вчинення виконавчого\~напису були\~надані документи,\~які підтверджують\~безспірність заборгованості.\~Також просив розгляд справи проводити у їх відсутності. Відповідач приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. в судове засідання не з`явилася та докази, які були витребувані ухвалою суду від 29.11.2023, у встановлений строк суду не надала. Третя особа про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не подавав. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 16.11.2019 між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та позивачем укладено договір про надання кредиту №2913366, шляхом заповнення заяви на сайті Товариства, підписання договору та прийняття умов шляхом електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора. 05.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. було вчинено виконавчий напис № 271, яким було стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» 26800 грн заборгованості. 11.06.2021 приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65767434 з виконання виконавчого напису № 271, виданого 05.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В.. Позивач посилається на те, що зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням чинного законодавства, оскільки нотаріусом належним чином не перевірено безспірність заявлених до стягнення вимог. Крім того, стягувачем нотаріусу не було надано всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 29 червня 1999 року № 1172. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат`для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат`нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Інструкція) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Так, постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 05.05.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Судом встановлено, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, зокрема: за відсутності оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору № 2913366 від 16.11.2019, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, що є підставою для визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовної вимоги, заявленої до приватного нотаріуса, суд зазначає наступне. У постановах Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 761/825/20 (провадження № 61-12951св21), від 02 листопада 2022 року у справі № 758/14101/16-ц (провадження № 61-17550св21) зазначено, що «відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача». Звертаючись до суду з позовом, позивач визначив відповідачами, як ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», так і приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. Отже у позовних вимогах [PERSON] до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, необхідно відмовити з тих підстав, що даний відповідач не є належним. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, то суд зазначає наступне. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин першої, другої, шостої та восьмої статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі №810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження факту виконання умов надання правової допомоги позивачем надано: 1) договір про представництво інтересів від 24.11.2023 укладений між адвокатом Бордюком М.Й. та Кіликом В.Р.; 2) договір про представництво інтересів від 24.11.2023 укладений між адвокатом Савкою Р.І. та [PERSON] ; 3) копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Бордюком М.Й.; 4) копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Савкою Р.І.; 5) детальний опис виконаних робіт по справі № 459/3976/23, згідно якого вартість юридичних послуг становить 3000,00 грн.; 6) договір про правове обслуговування від 24.11.2023 укладений між ТОВ «Юридичний центр захисту прав власників» в особі директора Бордюка М.Й. та [PERSON] , щодо надання працівниками «Юридичної фірми» (адвокатами Бордюком М.Й., [PERSON] ) відповідно до договору - юридичних послуг позивачу [PERSON] (п. 2.1); 7) довідку відділу статистики щодо ТОВ «Юридичний центр захисту прав власників»; 8) довідку виданої в/ч [NUMBER] від 19.12.2023 про прийняття [PERSON] на військову службу за призовом під час мобілізації. Окрім цього, адвокатом Бордюком М.Й. видано ордер серії ВС № 1244473 про надання правничої (правової) допомоги [PERSON] . Відповідно до п.4.1 договору-доручення про надання правничої допомоги сторони визначили, що за поточну роботу «Довіритель» сплачує кошти в твердій сумі в розмірі 3000 грн., які оплачує протягом 1 місяця з моменту прийняття судом 1-ї інстанції рішення. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29.10.2020 року у справі № 686/5064/20. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved