Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 20.06.2014 року у справі № 496/1104/14-ц та стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20.06.2014 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 500 грн щомісяця. На підставі виконавчого листа, виданого Біляївським районним судом Одеської області державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області 21.07.2014 року було відкрито виконавче провадження № 44109603. Крім того, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24.02.2015 року шлюб між ними був розірваний. Однак, у зв`язку із дорослішанням дитини, що в свою чергу впливає на збільшення витрат на її утримання, сума аліментів у зазначеному вище розмірі є недостатньою для задоволення її потреб. Крім того, протягом значного часу відповідач не виконує свої батьківські обов`язки та ухиляється від сплати аліментів в повному обсязі. Також зазначає, що у зв`язку із нестабільністю курсу національної валюти та зростанням рівня інфляції, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є недоцільним, так як потребуватиме постійного перегляду в судовому порядку, а стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - 500 грн, наразі є недостатнім для задоволення загальних потреб дитини. В зв`язку з цим вважає, що аліменти повинні бути визначені у розмірі частини від усіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий спосіб стягнення аліментів буде більш стабільним та не погіршить матеріальне становище відповідача, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 31.08.2023 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить справу розглянути у її відсутність та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24.02.2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено та шлюб між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований 23 грудня 2006 року Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 76 - розірвано, про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.01.2016 року № 00016251829 (а.с. 14). [INFO] у них народилася донька - [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.01.2016 року виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с. 9). Так, заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20.06.2014 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено та стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , до її повноліття, починаючи з 19 березня 2014 року; стягнуто з [PERSON] судовий збір у дохід держави у розмірі 243,60 грн (а.с. 12). Тобто станом на теперішній час відповідач сплачує 500 гривень на місяць на утримання доньки. Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, що підтверджується витягом з реєстру Усатівської територіальної громади № 2023/006041271 від 05.08.2023 року (а.с. 11). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Прожиткові мінімуми для різних категорій населення на 2024 рік в Україні встановлено Законом «Про Державний бюджет на 2024 рік». Так, статтею 7 вказаного Закону на 2024 рік встановлений прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3196 гривень. [PERSON] виповнилося 16 років, а мінімальний розмір аліментів на дитину її віку згідно вимог СК України повинен бути не менше, ніж 1598 грн на місяць, тобто розмір аліментів у розмірі 500 грн на місяць, які сплачує відповідач, є недостатнім. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п.п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2024 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Відповідач є працездатною особою, доказів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини у визначеному позивачем розмірі, суду не подав. Розмір аліментів, визначений позивачем у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати доньці та який не призведе до порушення його прав та інтересів. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів (1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу)) забезпечить дитині збереження певного матеріального рівня утримання. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 Сімейного кодексу України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. У зв`язку зі зміною способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру виконавчий лист № 496/1104/14-ц необхідно відкликати. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про зміну способу стягнення аліментів, стягнутих за рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20.06.2014 року та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частки від усіх видів доходів, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved