Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Зміст позовних\~вимог та\~позиції учасників\~справи У грудні 2023 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»(далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 01 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір №2202904. Укладання кредитного договору здійснено сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечено Клієнту через вебсайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході в особистий кабінет, шляхом введення одноразового ідентифікатора направленого товариством на мобільний телефон клієнта. Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредитні кошти в розмірі 10 000 гривень, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, із урахуванням пролонгації визначеної у договорі. 27 червня 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27062022, відповідно до умов якого, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27062022 від 27 червня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2202904 від 01 січня 2021 року у розмірі 32 130 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 10 000 грн, сума заборгованості за процентами-22 130 грн. З урахуванням\~викладеного,\~позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явилася, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив (арк. спр. 42). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечила. Вказала, що дійсно кошти були зараховані на її особисту карту, проте кредит оформляв її колишній співжитель у власних цілях. Погашення заборгованості вона не здійснювала. Процесуальні дії у справі 13 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом 01 серпня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 2202904 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «К444 01.08.2021», відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та виконати обов`язки передбачені договором (пункт 1.2 Договору) (арк. спр.5-11 ). Сума кредиту становить 10 000 гривень (п. 1.2 Договору). Строк кредиту 30 днів (п. 1.3 Договору). Кредит надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної карти № [NUMBER] , або іншої платіжної карти клієнта, реквізити якої наданні клієнтом (п. 2.1 Договору). Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 договору. Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (п. п. 2.4, 2.5 Договору). Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.4 Договору). Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п. 4.1 договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п.4.2 договору (п. 1.4.1 Договору). Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 Договору). Пунктом 4.2 договору визначено порядок автопролонгації строку кредиту. Сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту у відповідності до п.4.1.1 - 4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту (п. 4.2.1 Договору). Клієнт, підписуючи договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 договору) ще на 15 днів (п.4.2.2. Договору). Сторони погодили, що за користування кредитом в період автопролонгації нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою (п. 4.2.3 Договору). Загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 договору та періоди пролонгації). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120 днів, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав (п.4.2.5 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (арк. спр.12-13). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 2202904 доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (арк. спр.14) . ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта (п. 6.1.3 Договору). 27 червня 2022 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27062022, відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, визначених у додатках до договору, про що також був складений акт прийому передачі реєстру боржників (арк.спр.15-16,17). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27062022 від 27 червня 2022 року, від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2202904 року на загальну суму 32 130 гривень (арк. спр. 18). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №2202904 від 01 серпня 2021 року заборгованість станом на 31 жовтня 2023 року становить 32 130 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 10 000 грн, сума заборгованості за процентами - 22 130 грн (арк. спр. 19). Даними свідоцтва про шлюб від 07 липня 2023 року підтверджується зміна прізвища відповідача з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі\~статті 204\~ЦК України є обов`язковими для виконання. Також наявними\~у матеріалах\~справи доказами\~ підтверджується\~та сторонами\~не оспорюється\~факт \~переходу права\~грошової вимоги відпервісного кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відносно боржника [PERSON] за кредитним договором №2202904 від 01 серпня 2021 року. Відповідно до частин першої, третьої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з\~частиною першою\~статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Кредитний договір № 2202904 від 01 серпня 2021 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). У подальшому позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] \~ за кредитним договором № 2202904 від 01 серпня 2021 року. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало відповідачу кошти в сумі 10 000 грн, а остання забов`язалась повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними у розмірі - 1,90% в день за стандартною ставкою. Пунктом 1.3 договору визначений строк кредитування 30 днів. Водночас пунктом 4.2.1 договору сторонами погоджено що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1 - 4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту (п. 4.2.1 Договору). Загальна кількість автопролонгацій обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 договору та періоди пролонгації) (п.4.2.5 Договору). З досліджених судом доказів, видно, що станом на 01 вересня 2021 року відповідач заборгованість за кредитом не погасила, тому відбулась автопролонгація договору ще на 90 календарних днів відповідно до пункту 4.2 договору. Вказану обставини відповідач не заперечувала. Отже, сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами\~статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі\~статтею 629\~ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. У ходу судового розгляду справи об`єктивно, на підставі наявних доказів, встановлено укладення відповідачем кредитного договору та отримання нею кредитних коштів, а також неналежне виконання нею умов договору, існування заборгованості у виді тіла кредиту у розмірі 10 000 грн та відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 22 130 грн, а всього - 32 130 грн. Відтак, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Outcome: approved