Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

У грудні 2023 року заявники звернулися до суду із вказаною заявою про розірвання шлюбу в порядку ч. 3 ст. 293 ЦПК України. В обґрунтування заяви зазначають, що 06 вересня 2007 року заявники зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 1250 від 06 вересня 2007 року. 20 лютого 2012 року у заявників народилася перша дитина, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського району міста Києва, про що зроблений відповідний актовий запис № 630 від 02 березня 2012 року. [INFO] року у подружжя народилася друга дитина, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблений відповідний актовий запис № 258 від 27 січня 2015 року. [INFO] року народилася третя дитина, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблений відповідний актовий запис № 3009 від 7 листопада 2018 року. Протягом певного часу, стосунки між подружжям припинились. Заявники у своїй заяві зазначають, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей, у зв`язку із чим вони дійшли спільної згоди щодо необхідності розірвання шлюбу. Таким чином, зважаючи на вищезазначені обставини, вважають, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Додатково заявники повідомили суд про те, що між ними відсутній спір щодо майна, і останні спільно вирішили, що транспортні засоби, які були придбанні під час шлюбу залишаються тому з подружжя на кого вони зареєстровані, а саме: автомобіль КІА SPORTAGE 2012 року випуску, сірого кольору, загальний легковий універсал, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , власником якого є [PERSON] ; автомобіль LAND ROVER DISCOVERY SPORT 2015 року випуску білого кольору, загальний легковий універсал, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . За час шлюбу [PERSON] була придбана за договором купівлі-продажу земельна ділянка, що знаходиться у [ADDRESS] , загальною площею 0,1155 га, кадастровий номер земельної ділянки 3221281601:01:041:0023, заявники вирішили, що дана земельна ділянка залишається у власності [PERSON] . Крім того, за час шлюбу подружжям були накопичили певні заощадження і заявники спільно вирішили, що 30 тисяч доларів США дружина [PERSON] поверне своєму чоловіку [PERSON] . Також між заявниками було підписано нотаріально посвідчений договір аліментний договір від 01 грудня 2023 року, в якому останні узгодили умови про участь у вихованні та утриманні дітей. В судове засідання заявники не з`явилися, про розгляд заяви повідомлені належним чином, до суду надійшли заяви про розгляд заяви за їх відсутності, вимоги заяви підтримують у повному обсязі. Суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності заявників. Вивчивши заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази у їхній сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 06 вересня 2007 року заявники зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 1250 від 06 вересня 2007 року. [INFO] у заявників народилася перша дитина, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського району міста Києва, про що зроблений відповідний актовий запис № 630 від 02 березня 2012 року. [INFO] року у подружжя народилася друга дитина, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблений відповідний актовий запис № 258 від 27 січня 2015 року. [INFO] року народилася третя дитина, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблений відповідний актовий запис № 3009 від 7 листопада 2018 року. Обґрунтовуючи заяву, заявники зазначають що шлюбні відносини між ними фактично припинені, відтак відновлення шлюбних відносин є неможливим. Також судом встановлено, що між заявниками відсутній спір щодо майна, і останні спільно вирішили, що транспортні засоби, які були придбанні під час шлюбу залишаються тому з подружжя на кого вони зареєстровані, а саме: автомобіль КІА SPORTAGE 2012 року випуску, сірого кольору, загальний легковий універсал, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , власником якого є [PERSON] ; автомобіль LAND ROVER DISCOVERY SPORT 2015 року випуску білого кольору, загальний легковий універсал, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . За час шлюбу [PERSON] була придбана за договором купівлі-продажу земельна ділянка, що знаходиться у [ADDRESS] , загальною площею 0,1155 га, кадастровий номер земельної ділянки 3221281601:01:041:0023, заявники вирішили, що дана земельна ділянка залишається у власності [PERSON] . Крім того, за час шлюбу подружжям були накопичили певні заощадження і заявники спільно вирішили, що 30 тисяч доларів США дружина [PERSON] поверне своєму чоловіку [PERSON] . Також між заявниками було підписанонотаріально посвідчений договір аліментний договірвід 01 грудня 2023 року, в якому останні узгодили умови про участь у вихованні та утриманні дітей. Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до ст. 10 ЦК України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За ч. 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб. Як проголошено положеннями ст. 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема ст.ст. 5, 8 вказаного міжнародного договору. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що сім`я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved