Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» (далі - відповідач-1, ТзДВ СК «Альфа-Гарант»), [PERSON] (далі - відповідач-2, [PERSON] ), в якому просить: стягнути з відповідача-1 на користь позивача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) у розмірі 81 779,85 грн; стягнути з відповідача-2 на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000,00 грн; стягнути з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам на користь позивача судові витрати: судовий збір у розмірі 1 117,80 грн, витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 4 530,48 грн, витрати на проведення дослідження експерта авто-техніка в розмірі 10 000,00 грн, витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 10 000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.03.2022 року приблизно о 10:00 год. по вул. Магістральна, 2 в с. Пантаївка Кіровоградської області, на заїзді до прилеглої території АЗС «Партнер» сталося зіткнення автомобіля марки «Nissan-Rogue», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля марки «Kia-Sorento», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] , унаслідок пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. [PERSON] зауважує, що між ним та іншим водієм було досягнуто згоди та складено відповідне повідомлення про ДТП (європротокол), відповідно до якого [PERSON] свою вину визнав. Також позивач вказує, що внаслідок ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Nissan-Rogue», державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована у ТзДВ СК «Альфа-Гарант» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204483181 від 14.06.2021 року. Згідно із висновком експерта від 30.09.2022 року № 3-09/22, зробленого на замовлення позивача, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля марки «Kia-Sorento», державний номерний знак [NUMBER] у результаті його пошкодження у ДТП складає 81 779,85 грн. Позивач повідомив страхову компанію «Альфа-Гарант» про настання випадку, який має ознаки страхового по факту даної дорожньо-транспортної пригоди, а також була подана заява про виплату страхового відшкодування. ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» не виплатило позивачу страхове відшкодування. Позовну вимогу про стягнення компенсації за завдану моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що у результаті пошкодження транспортного засобу позивач позбавлений можливості вести звичний спосіб життя. З урахуванням викладеного позивач просив суд стягнути з ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на його користь завдану шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 81 779,85 грн; стягнути з [PERSON] на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн; стягнути з ТзДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] пропорційно задоволеним вимогам на користь позивача витрати на проведення експертного авто-товарознавчого дослідження в сумі 4 530,48 грн та витрати на проведення дослідження експерта авто-техніка в розмірі 10 000 грн. Вирішити питання про судові витрати. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2022 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до ТзДВ «Альфа-Гарант», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, та призначено підготовче засідання у справі на 08.02.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2023 року відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 02.05.2023 року. 25.04.2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача ТзДВ «Альфа-Гарант», у якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог до страховика. Відзив обгрунтовано тим, позивач вимагаючи виплати страхового відшкодування у розмірі 81 779,85 грн вийшов за межі лімітів розміру страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, що діють у разі оформлення учасниками ДТП Європротоколу на місці ДТП. Зазначає, що страховиком під час розгляду матеріалів страхової справи за вказаним страховим випадком встановлено несумісні, суперечливі факти щодо обставин настання дорожньо-транспортної пригоди та визначення вини осіб у її скоєнні, а відтак відсутні правові підстави для здійснення виплати страхового відшкодування на користь позивача. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 0205.2023 року відкладено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні на 29.08.2023 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу за позовом [PERSON] до ТзДВ СК «Альфа-Гарант», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП до розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 19.01.2024 року. Позивач та його представник подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі Представник відповідача - 1, відповідач-2 будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 06.03.2022 року сталася ДТП за участі автомобіля марки «Nissan-Rogue», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля марки «Kia-Sorento», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Пригода сталась з вини [PERSON] , про що сторонами був складений Європротокол (повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду) від 06.03.2022 року. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Nissan-Rogue», державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована у ТзДВ СК «Альфа-Гарант» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204483181 від 14.06.2021 року. Установлено, що 22.03.2022 року позивач подав до ТзДВ СК «Альфа-Гарант» заяву про виплату страхового відшкодування. Листом від 22.07.2022 року ТзДВ СК «Альфа-Гарант» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність за полісом № 204483181 не настала внаслідок ДТП, яка сталася 06.03.2022 року. Згідно із висновком експерта від 30.09.2022 року № 3-09/22, зробленого на замовлення позивача, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля марки «Kia-Sorento», державний номерний знак [NUMBER] у результаті його пошкодження у ДТП складає 81 779,85 грн. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Страховим випадком, як це наведено в статі 6 Закону, є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. У пункті 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» від 17 листопада 2011 року № 698 затверджено максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України з 01 лютого 2016 року - 50 000 гривень потерпілому. У пунктах 61 та 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц зроблено висновок, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону. Як вбачається з матеріалів справи, учасники ДТП скористались правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду, яке містить згоду [PERSON] у вчиненні даної ДТП. Виходячи зі встановлених на підставі наданих сторонами доказів обставин справи, встановивши, що відповідач [PERSON] , підписуючи повідомлення про ДТП (європртокол) вину визнав повністю, відсутність своєї вини у скоєнні ДТП під час розгляду справи не довів, клопотань про призначення судової автотехнічної експертизи відповідачі не заявляли, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання від страховика страхового відшкодування за наслідками даної ДТП. Доводи ТзДВ СК «Альфа-Гарант» щодо недоведеності вини [PERSON] у настанні ДТП суд відхиляє, оскільки зазначену обставину відповідач не довів, що є його процесуальним обов`язком. Відповідно до статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: 37.1. Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: 37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; 37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); 37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; 37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Суд приходить до висновку, що відмова страхової компанії не ґрунтується на жодній із передбачених статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстав, не враховує оформлення учасниками спільного повідомлення про ДТП і її фактичні обставини. Отже, на підставі наведених в рішенні норм Закону з ТзДВ СК «Альфа-Гарант» підлягає стягненню на користь позивача 50 000 грн. страхового відшкодування, задовольнивши частково позовні вимоги в цій частині. Що стосується відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи обставини справи, суд погоджується з тим, що внаслідок вчинення ДТП позивачу була спричинена моральна шкода, якої він зазнав у зв`язку з пошкодженням свого майна, вимушеними змінами в організації свого життя, спрямованими на подолання наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини [PERSON] . Разом з тим, суд знаходить, що розмір відшкодування позивачем необґрунтовано завищено. Тому, виходячи з характеру правопорушення, його наслідків, глибини фізичних та душевних страждань, як на те вказувалось в позовній заяві, ступеня вини відповідача, як це встановлено в судовому засіданні, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди, що буде необхідним і достатнім для відновлення стану позивача, що передував ДТП. Згідно частиною першою, пунктом першим частини 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до частини першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Адвокат Подоприголов В.Є. надавав [PERSON] правничу допомогу на підставі договору про надання правової допомоги від 14 липня 2022 року, відповідно до якого сторони погодили, що за надання правової допомоги клієнт зобов`язується оплатити адвокату вартість робіт у розмірі 10 000 грн. Згідно акту виконаних робіт б/н від 18 жовтня 2022 року до договору про надання правової допомоги від 14 липня 3-33 року, відповідно до якого адвокат надав послуги з правової допомоги у вигляді консультації; вивчення і аналізу матеріалів наданих клієнтом, узгодження правової позиції; підготовка клопотання до експертної установи для проведення авто-товарознавчої експертизи; підготовка позовної заяви до суду про відшкодування шкоди, завданої ДТП. Відповідно до розрахунку витрат за надання правової допомоги від 18 жовтня 2022 року, загальна кількість витраченого часу на надання правової допомоги клієнту становить 10 годин, відповідно вартість надання правової допомоги при вартості нормо години 1 000 грн. становить 10 000 грн. [PERSON] сплатив адвокату Подоприголову В. Є. згідно договору про надання правової допомоги від 14 липня 2022 року за надання вищевказаної правничої допомоги 10 000 грн., що підтверджується копією квитанції №14/7-22 від 14 липня 2022 року. Відповідачі не ставили питання про зменшення витрат на правову допомогу через їх не співмірність зі складністю справи та наданих адвокатом послуг; часом, витраченим адвокатом на надання послуг; обсягом наданих адвокатом послуг; значенням справи для сторони. Правові висновки щодо можливості зменшення витрат на правову допомогу лише у разі наявності клопотання сторони про їх зменшення внаслідок не співмірності містяться у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року (справа № 910/4881/18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, однією із позовних вимог позивачем зазначено стягнення з відповідачів витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 4 530,48 грн та за надання послуг з проведення експертного дослідження обставин та механізму ДТП в розмірі 10 000 грн, сплата яких позивачем документально підтверджена. Згідно з частинами 6-10 статті 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачі не оспорювали розмір суми заявленої до стягнення як витрати пов`язані із залученням спеціаліста для складання оцінки збитку, суд вважає її обґрунтованою, такою, що підтверджена належним чином та підлягає стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам. Таким чином, відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу, витрати на підготовку експертного висновку та залучення спеціаліста слід стягнути з відповідачів на користь позивача пропорційно до задоволених вимог: з ТзДВ СК «Альфа-Гарант» - 73,60% з [PERSON] - 26,84%. Враховуючи викладене,

Outcome: partial