Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант», [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.12.2023 року позов [PERSON] до АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант», [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в частині стягнення з АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант», [PERSON] матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишено без розгляду. Так, [PERSON] вимоги позову про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обґрунтовує тим, що 21.09.2022 року о 20.25 год. в місті Івано-Франківську по вул.Драгоманова 8 сталася дорожньо - транспортна пригода, за якої водій [PERSON] , керуючим транспортним засобом марки «AUDI Q5», д.н.з. [NUMBER] допустила зіткнення з транспортним засобом марки «ALFAROMEO», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківського суду Івано-Франківською області від 13.12.2022 року у справі № 344/12171/22, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 13.01.2023 року, [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивачем зазначається, що в результаті скоєної 21.09.2022 року відповідачем [PERSON] ДТП, він пережив стрес. Тривалий час його турбувало страх, безсоння, постійний стан хвилювання і напруження. Вказане призвело до глибоких душевних страждань та порушення нормальних соціальних зв`язків. Душевні страждання поглибилися від усвідомлення того, що через пошкодження автомобіля він був позбавлений можливості його використання. Автомобіль використовувався в повсякденному житті та був необхідним для сім`ї. Позивач зазначив, що пів року він не міг використовувати свій транспортний засіб, в зв`язку з чим був обмежений в усталеному для себе способі життя, та просити знайомих для необхідних сімейних потреб, що потребує часу та зусиль і постійних витрат. Його соціальна активність та соціальні зв`язки значно погіршились, фактично він та члени його сім`ї були обмежені у користуванні своїм майном. Такі вимушені зміни є істотними для нього та носять негативні наслідки, які переливаються у постійні душевні страждання. Крім того, зазначив, що слід врахувати і саму поведінку відповідачки з часу ДТП, яка спотворювала фактичні обставини скоєної нею дорожньо - транспортної пригоди, маніпулювала фактами, затягувала час в процесі судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, що вимагало від нього додаткового часу, зусиль і фактичних витрат на доведення дійсних обставин справи, завдало додаткових хвилювань, стресу, нервозності та душевних страждань. По даний час відповідачка не принесла свої вибачення за свою протиправну поведінку та наслідки. Дорожноьо-транспортна пригода відбула 21.09.2022 року, проте до вересня 2023 року, ні страховою компанією «МЕГА-ГАРАНТ», ні Відповідачем йому не оплачено витрати. Протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля позивачу довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля та спрямовувати і до того суворий сімейний бюджет на ремонт пошкодженого транспортного засобу. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися. Враховуючи, що він проживає тільки з дружиною та восьмирічним сином, і позивачу була потрібна допомога у транспортуванні автомобіля з місця ДТП, та неможливість залишити сина самого вдома, то дитина була змушена бачити розбиту машину батька та самого батька у шоковому стані і до сьогоднішнього часу відмовляється сідати у будь- який вид траспорту. Таким чином, даною ДТП та її наслідками позивачу завдано моральної шкоди яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо себе та пошкодженням мого майна (п.3 ч.2 ст.23 ЦК України), розмір якої з урахуванням вищенаведених ним обставин оцінює в 20 000, 00 грн. Вказаний розмір моральної шкоди позивач вважає справедливим, хоч і ніколи не буде співмірним обсягу завданої йому шкоди немайнового характеру. Враховуючи наведене просить суд стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 509,89 грн., та витрати на правову допомогу в сумі 20 000,00 грн. 02.11.2023 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що сума моральної шкоди заявлена позивачем завищена. Позивач зазначив, що його тривалий час турбував страх, безсоння, постійний стан хвилювання, напруження, що призвело до глибоких душевних страждань та порушення нормальних зв`язків, однак не зрозуміло, який страх міг переживати позивач. Крім цього, посилання позивача, що він був обмежений в усталеному для себе способі життя, його соціальна активність та соціальні зв`язки значно погіршились, є голослівними та не підтверджені жодними доказами. Також є неправдивими твердження позивача про те, нібито вона спотворює фактичні обставини ДТП, маніпулювала фактами, затягувала час в процесі судового розгляду справи про адміністративне правопорушення. Адже позивач не надав жодних підтверджень зазначеному. Таким чином, вважає, що моральна шкода, зазначена у позовній заяві, є необґрунтованою, значно завищеною, такою, що не відповідає ступеню душевних страждань позивача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що згідно копії довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Кузнєцовою Н.М., 20.07.2022 року, зареєстрована в реєстрі за №2088, [PERSON] уповноважив [PERSON] експлуатувати та розпоряджатися (продати, здавати в оренду, проходити технічний огляд, слідкувати за технічним станом автомобіля, бути його представником в структурних підрозділах ДПП, в органих з питань реєстрації транспортних засобів (надання сервісних послуг МВС): з правом постановки та зняття з обліку, заміни кольору, агрегатів, номерних знаків, внесення змін в Свідоцтво про реєстрацію (Технічний паспорт), заміни документів, оформлення та одержання страховки) належним йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію (Техічного паспорту) транспортного засобу [NUMBER] , виданого ТСЦ 2145 30.06.2122 року. транспортним засобом марки ALFA ROMEO, реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований ТСЦ 2145 30.06.2022 року (а.с.105-106). Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської від 13.12.2022 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Із зазначеної постанови встановлено, що [PERSON] 21.09.2022 року о 20-25 год. в м.Івано-Франківськ, по вул. Драгоманова, 8, керуючи транспортним засобом марки «Audi Q5», під час об`їзду транспортного засобу «Alfa Romeo» не дотрималась безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення, чим порушила п.п. 2.3. б, 13.3 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.6-7). Згідно постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 13.01.2023 року апеляційну скаргу захисника Бандури В.О., який діє в інтересах [PERSON] , залишено без задоволення. Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.12.2022 року відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП - залишено без змін (а.с.8-9). Згідно висновку експерта за результатами проведення авто товарознавчого дослідження від 09.03.2023 року №309/23-28 розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ALFA ROMEO 159 д.н.з. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 21 вересня 2022 року складає 68 273,00 грн. (а.с.10-19). З листа заступника начальника регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатських областях від 27.11.2023 року вбачається, що відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, автомобіль марки Alfa, модель Romeo 159, колір чорний, номер кузова [NUMBER] в період з 21 вересня 2022 року перереєстровано на нових власника двічі, а саме: - 11 квітня 2023 року в територіальному сервісному центрі МВС № 8046 в місті Києві; - 07 липня 2023 року в територіальному сервісному центрі МВС № 8045 в місті Києві (а.с.83). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Законодавець у ч.1 ст.16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними. За загальним правилом, встановленим ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Винятки із цього правила встановлено ч. 3, ч. 5 ст. 1187 ЦК України, згідно з якими володілець транспортним засобом (власник, орендар, підрядник тощо), звільняється від обов`язку відшкодування шкоди, завданої транспортним засобом у випадках неправомірного заволодіння третьою особою транспортним засобом, завдання шкоди внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція вини заподіювача шкоди. Як встановлено судом, водій автомобіля «AUDI Q5», реєстраційний номер [NUMBER] , правомірно користувалася транспортним засобом на час ДТП, що також підтверджується постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської від 13.12.2022 року [PERSON] . Обставин, що виключають її відповідальність, не довела, а отже, вона має нести відповідальність за завдану джерелом підвищеної небезпеки моральну шкоду. Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадовоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною другою цієї статті передбачено,що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки,а також в інших випадках, встановлених законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 дійшла висновку ,що виходячи з положень ст.ст.16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому, як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (п. 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц). Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Зважаючи на те, що внаслідок неправомірних дій [PERSON] , яка, порушивши правила дорожнього руху, вчинила ДТП, [PERSON] завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо себе та пошкодженням мого майна, суд вважає, що позов про стягнення [PERSON] моральної шкоди є обґрунтованою та підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад справедливості, добросовісності та розумності. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди позивачу, суд виходить з характеру та обсягу страждань ( хвилювання, тощо), яких зазнав позивач внаслідок вчинення ДТП, необхідності звернення до суду для відновлення своїх прав та докладання додаткових зусиль для організації свого повсякденного життя, з огляду на засади розумності та справедливості, приходить до висновку про часткове задоволення позову в сумі 5 000,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як вбачається з матеріалів справи 29.08.2023 року між адвокатом Саюк Н.В. та Тимофєєвим С.П. укладено договір №65/2023 про надання правової допомоги. П. 4.1. Договору №65/2023 про надання правової допомоги оплата за надані по даному договору послуги здійснюється за домовленістю на підставі акту виконаних робіт. 06.09.2023 року між адвокатом Саюк Н.В. та Тимофєєвим С.П. підписано акт виконаних робіт з надання праової допомоги №65/2023, з якого вбачається, що адвокат надав правові послуги правової допомоги відповідно до довідки про розрахунок витрат на правничу допомогу що підлягають відшкодуванню (довідка додається ). Розмір виплати Адвоката становить 8284 грн. 80 коп. (а.с.91). Так, із зазначеної довідки про розрахунок витрат на правничу допомогу (детальний опис проведених (виконаних) робіт робіт адвокатом) згідно Договору №65/2023 про надання правової допомоги від 29.08.2023 року додаток до акту виконаних робіт з надання правової допомоги від 06.09.2023 року встановлено, що зустріч із клієнтом, укладення договору про надання правової допомоги, консультація клієнта, узгодження та формування правової позиції тривалістю 2 години, вартістю 2071,20 грн.; підготовка запитів та клопотань тривалістю 1 година, вартістю 1 035,60 грн.; підготовка позовної заяви про визнання незаконним та скасування Рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки, визнання недійсним Державного акту про право власності, визнання недійсним Договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації земельної ділянки в ДЗК та скасування реєстрації права власності в реєстрі речових прав на нерухоме майно, опрацювання законодавчої бази що регулюють спірні відносини тривалістю 5 годин, вартістю 5 178,00 грн. Отже, оплата витрат на правову допомогу складає 8 284 грн. 80 коп (а.с.92). В той же час, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу, оскільки позивачем не доведено належними та допустими доказами, що така правнича допомога була позивачу надана у даній справі. Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 268 грн. 40 коп (5000 грн. 00 коп. : 20 000 грн. 00 коп. = 0,25 %; 1073.60 грн х 0,25 % = 268 грн.40 коп.).

Outcome: partial