Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним і відповідачкою, який зареєстрований Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом №251. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 01 липня 2017 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Шлюб виявився невдалим, з часом вони втратили почуття взаємної поваги, довіри та любові, близько двох років між ними постійно виникають конфлікти на побутовому грунті, дружина не бажає рахуватись з його думкою щодо побудови нормальних сімейних відносин, не цікавиться його життям та не поділяє його інтересів. На даний час шлюбні відносини між ними припинені. За таких обставин позивач вважає збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечить його інтересам. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року сторонам надано строк на примирення один місяць, провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2024 року провадження у справі поновлено. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги про розірвання шлюбу. Від відповідачки надійшла до суду заява про визнання позовних вимог і розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01 липня 2017 року Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №251. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 01.07.2017 року Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області). Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 05 вересня 2017 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області) За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з положеннями частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до статті 3\~СК України\~сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що почуття поваги та любові між сторонами втрачені, шлюбні відносини припинені, тобто сім`я існує формально і фактично розпалась, що суперечить інтересам сторін. Згідно з пунктом 10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21\~грудня 2007\~року №\~11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до положень частини 1статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, примиритися не бажає, відповідачка позов визнала. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими. Суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства і інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідачка після розірвання шлюбу просила її прізвище не змінювати. Відповідно до частини першої, другої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved