Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

23.03.2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулось до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 3% річних та інфляційні втрати по договору 11204247000 від 27.08.2007 у розмірі 625022,77 грн. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 31.05.2023 було відкрито провадження по даній справі. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» 27.08.2007 був укладений кредитний договір №11204247000, за умовами якого АКІБ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 39334 дол. США зі сплатою 12% річних. 12.05.2016 рішенням по справі №487/7021/15-ц, що виніс Заводський районний суд міста Миколаєва, стягнуто з [PERSON] 2521059,69 грн. заборгованості за кредитним договором та 37815,90 грн. судового збору. У відповідності до ухвали Заводського районного суду міста Миколаєва від 22.12.2020 замінено стягувача у справі №487/7021/15-ц на ТОВ «Вердикт Капітал». Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача. З огляду на те, що [PERSON] після набрання законної сили рішенням суду, вищевказане рішення суду в день набрання ним законної сили не було виконано, у ТОВ «Вердикт Капітал» виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних витрат та 3% річних. Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних витрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 07.02.2023, відповідно до розрахунку заборгованості становить 625022,77 грн., з яких: нараховані 3% річних - 154993,36 грн., втрати від інфляції 470029,41 грн. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 04.07.2023 було замінено первісного позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс». Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 21.12.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник ТОВ «Дебт Форс»не з`явився, надав заяву, в якій просив суд розглядати справу за ї відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин; відзив відповідачем не подано, у зв`язку з чим, за відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, справа розглядається в порядку ст. 280 ЦПК України шляхом ухвалення заочного рішення на підставі доказів, що є у справі. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~512\~ЦК України,\~Кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як визначено у ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» 27.08.2007 був укладений кредитний договір №11204247000, за умовами якого АКІБ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 39334 дол. США зі сплатою 12% річних. 12.05.2016 рішенням по справі №487/7021/15-ц, що виніс Заводський районний суд міста Миколаєва, стягнуто з [PERSON] 2521059,69 грн. заборгованості за кредитним договором та 37815,90 грн. судового збору. У відповідності до ухвали Заводського районного суду міста Миколаєва від 22.12.2020 замінено стягувача у справі №487/7021/15-ц на ТОВ «Вердикт Капітал». Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача. З огляду на те, що [PERSON] після набрання законної сили рішенням суду, вищевказане рішення суду в день набрання ним законної сили не було виконано, у ТОВ «Вердикт Капітал» виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних витрат та 3% річних. Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних витрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 07.02.2023, відповідно до розрахунку заборгованості становить 625022,77 грн., з яких: нараховані 3% річних - 154993,36 грн., втрати від інфляції 470029,41 грн. Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних витрат та 3 % річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 07.02.2023, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 625022,77 гривень, з яких: нараховані 3 % річних 154993,36 гривень, втрати від інфляції 470029,41 гривень. Згідно договору №10-03/23 від 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс» право вимоги заборгованості за кредитними договораими, в тому числі за кредитним договором №11204247000. 19.05.2023 між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс» право вимоги заборгованості за кредитними договораими, в тому числі за кредитним договором №11204247000. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме: стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» 3% та інфляційні втрати по договору 11204247000 від 27.08.2007 у розмірі 625022,77 грн. На підтвердження понесених ТОВ «Вердикт Капітал» витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, суду надано такі докази: договір про надання правової допомоги №03-01/2023; прас-лист АО «Лігал Ассістанс»; платіжну інструкцію №0358530000 від 17.01.2023; акт №23 приймання передачі наданих послуг; заявку на надання юридичної допомоги №1. За ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Отже, відповідно до ст. 137 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у сумі 21900 грн. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 9375,34 грн.

Outcome: approved