Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

У серпні 2023 року до Кіровського районного суду м. Кіровограда звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на підставі судового наказу по справі №404/452/14-ц Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 лютого 2014 року на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 30% прожиткового мінімуму щомісяця, на 1/4 частину заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем проживала однією сім`єю, вели спільне господарство. У них народилась донька, [PERSON] , [INFO] , яка з народження має вади зі здоров`ям. Спільне життя з відповідачем не склалось і на даний час вони припинили стосунки. Судовим наказом Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 лютого 2014 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем вказаний судовий наказ пред`явлено до виконання. Відповідач обіцяв додатково матеріально допомагати, нести всі необхідні витрати на утримання дитини. Аліменти відповідачем сплачувались не систематично, за них рахується заборгованість. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 січня 2015 року (справа №404/10224/14-ц) між сторонами розірвано шлюб. Позивач вказує. Що на сьогодні аліменти не сплачено з травня 2023 року. На її прохання сплатити аліменти та додаткові витрати на дитину, відповідач ігнорує. Вона повністю утримує дитину та приділяє їй максимальну увагу.\~\~ Потреби дитини зростають, відповідач матеріальної допомоги, яка б покривала хоча б їх частину не надає, посилаючись на те, що грошей у нього не має. Дитина має вади зі здоров`ям, що потребує придбання коштовних препаратів, відвідування медзакладів, тощо. Також, дитина навчається і перед початком навчання позивач купує дитині шкільні приладдя та додатково впродовж навчання зошити, ручки, тощо. Крім того, дитина розвивається, їй цікаво читати нові книги, журнали. Зросли витрати на комунальні послуги, які вона оплачує самостійно, значно зросла вартість продуктів харчування. Ці обставини позивач вважає суттєвими для зміни розміру аліментів. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач в судове засідання подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Суд, за письмовою згодою\~ позивача, ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 лютого 2014 року стягнуто з відповідача, [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 січня 2014 року по 16 листопада 2030 року. Дитина проживає разом з позивачем. За положеннями статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 181 ЦПК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вказаних норм закону, а саме те, що: «спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів», слід застосовувати в контексті змісту наведених норм, якими передбачено: обставини визначення способу стягнення аліментів; спосіб визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини; відповідні обставини, які підлягають перевірці та враховуються при визначенні способу та розміру стягнення аліментів. Слід вважати, що законодавцем при констатації у вказаній частині статті «спосіб аліментів… змінюється…» вказано на необхідність, а не можливість здійснення зміни способу аліментів і це безальтернативне твердження вказує, також, і те, що обставини, перевірка яких передбачена при застосуванні ст. 192 СК України у даному випадку значення не мають. Мають ж значення фактично згадані загальні обставини, які перевіряються судом при вирішенні питання про стягнення аліментів. Фактично судом вирішується питання про стягнення аліментів новим способом, тобто у новій формі, з перевіркою обставин, що мають значення на час розгляду справи без перевірки обставин, що мали значення в минулому. Тобто спосіб стягнення аліментів встановлюється по новому з перевіркою нових, існуючих обставин. Окрім цього, право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів (правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду від: 10 жовтня 2019 року у справі № 644/4836/18 (провадження № 61-13257св19); від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18 (провадження № 61-10880св19). У ч.3 ст. 181 СК України законодавець розширив можливості того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (отримувача аліментів) щодо вибору способу стягнення аліментів. Із вказаної норми закону, також, вбачається, що він не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися можливістю зміни способу стягнення аліментів. Отже, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року у справі №643/11949/19. Звернувшись в суд з даним позовом, позивач фактично просить стягувати передбачений законом мінімум на дитину, що визначений ст.ст. 182, 183 СК України, про що йшлося вище. Суд, застосовуючи вимоги вказаних статей, у випадку відсутності певних істотних обставин, що можуть вплинути на визначення такого мінімального розміру зобов`язаний встановити саме такий розмір. Такими, істотними обставинами, що давали б підставу стягувати аліменти у іншому розмірі, відмінному від мінімального слід вважати, наприклад, наявність поганого стану здоров`я платника аліментів (важкої хвороби, каліцтва, тощо), утриманців у платника аліментів, надзвичайно скрутного матеріального стану платника, що обумовлений об`єктивними обставинами, наявності значних доходів у дітей або отримувача аліментів, що забезпечують їх повноцінне утримання, тощо. Спосіб та розмір ж стягнення, про який просить позивач є тим гарантованим державою мінімумом на утримання дитини, який забезпечить необхідний матеріальний мінімум для її утримання. За таких встановлених обставин, слід змінити розмір аліментів із 30 відсотків прожиткового мінімуму на 1/4 частку доходів відповідача на утримання дитини. Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, стягнення аліментів у новому розмірі слід проводити, починаючи із дня набрання рішенням чинності. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнена при зверненні до суду, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved