Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Позивач\~ звернувся\~до суду\~із зазначеним\~позовом,\~який обґрунтовує\~тим,\~що у грудні 2021 року він та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , Проте відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення договору як під час укладання договору, так і після цього. У грудні вересня 2021 року відповідач передав, а він прийняв ключі від спірної житлової будівлі, а, в свою чергу, він передав, а відповідач прийняв грошові кошти в розмірі 30000 грн. за продаж спірної житлової будівлі. Однак, до цього часу договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчили, у зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору. Просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] між сторонами дійсним; визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 70,1 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м. Позивач [PERSON] до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, просить вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання. Про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву не надав. У зв`язку з тим, що позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку серії АВМ №670098 від 31 серпня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лівінською Л.М., [PERSON] на праві приватної власності належить жилий будинок з надвірними побудовами та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . Право власності на даний будинок зареєстроване в Синельниківському бюро технічної інвентаризації 06 грудня 2000 року та записано в реєстрову книгу за № 63. Згідно розписки від 20 грудня 2021 року, складеної в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 30000 грн. за проданий ним житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . Також [PERSON] передав [PERSON] документи, які підтверджують право власності на зазначений жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Оплата з [PERSON] проведена в повному обсязі та будь-яких претензій до [PERSON] не має. Згідно з ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4\~ст. 203 ЦК України\~правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.2\~ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 657 ЦК України\~встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 3\~ст. 640 ЦК України\~договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Пленум Верховного Суду України в п. 13\~постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9\~роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. 210,\~640 ЦК України\~пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». Таким чином, положення\~статті 220 ЦК України\~можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону. Отже, після вказаної дати, договір купівлі-продажу нерухомості в силу\~ст.657 ЦК України\~підлягав лише нотаріальному посвідченню, тому може бути визнаний судом дійсним на підставі ч.2\~ст.220 ЦК України. Однією з умов застосування ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядкує встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Верховний Суд\~України в своїй Постанові від 04 жовтня 2017 року зазначив, що однією з умов застосування частини другої\~статті 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. Суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу житлового будинку, від нотаріального посвідчення якого одна із сторін ухиляється, а тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved