Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

У листопаді 2023 МКП «Миколаївводоканал» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 84\~050,56 грн. та судового збору. В обґрунтування позову зазначив, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м.\~Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі споживачам за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та споживачами за вказаною адресою було укладено шляхом оформлення особового рахунку № [NUMBER] та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки). Свої зобов`язання щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення позивач виконував в повному обсязі та належним чином. Проте відповідачами оплата своєчасно та в повному обсязі не проводилась. В результаті систематичної несплати споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 21.02.2004 по 10.11.2023 наявна заборгованість у сумі 84\~050,56 грн., яка складається з заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 83\~250,88 грн. та абонентської плати в розмірі 799,68 грн. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.11.2023 судом відмовлено у відкритті провадження у справі в частині вимог, які пред`явлено до відповідача [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Сторони повідомлені судом про розгляд справи належним чином. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена судова кореспонденція вручена, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідачі причини своєї неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва, сформованого 09.02.2022, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано шість осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 7). Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва, сформованого 15.08.2023, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано п`ять осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 8). Внаслідок неналежного виконання споживачами зобов`язань щодо сплати спожитих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою станом на 10.11.2023 утворилася заборгованість в розмірі 116 043,46 грн., що підтверджується розрахунком позивача, яка складається із заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 115 243,78 грн. та абонентської плати в розмірі 799,68 грн. Нарахування за надані послуги у зазначений період відбувалось відповідно до затверджених норм згідно благоустрою помешкання, на підставі рішень Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 385 від 26.06.1998 та № 592 від 14.07.2017, за нормою 9/8,85 куб.м. та № 661 від 28.07.2021, за нормою 9,1/8,94 куб.м. на одну людину на місяць, які діяли на зазначений у заборгованості період. Пільги та субсидії не надавались. Відповідно до відомостей з Витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва про зареєстрованих осіб в жилому приміщенні, сформованого 21.11.2023 за № 16.27-358989-2023, кількість зареєстрованих осіб за адресою [ADDRESS] , становить 5 осіб, зазначених вище (а.с. 22). За особовим рахунком споживачів встановлена абонентська плата в розмірі 38,08 грн. Свої обов`язки щодо надання послуг МКП Миколаївводоканал виконував в повному обсязі, скарг від споживачів послуг за вищезазначеною адресою не надходило. Проте відповідачі свої обов`язки щодо оплати за надані послуг не виконали. Відповідачі [PERSON] було надіслано попередження про необхідність оплату боргу, який утворився станом на 0.12.2019, яке відповідачами виконано не було (а.с. 9). Відповідно до частини 1 статті 639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги до форми договору не встановлені законом. Укладення договору шляхом оформлення особового рахунку та видачі розрахункової книжки не суперечить діючому законодавству. Споживачі, які фактично користуються послугами з централізованого водопостачання та водовідведення або звертаються до МКП «Миколаївводоканал» для отримання вказаних послуг, та вважаються такими, що ознайомлені, погоджуються та приєднуються до умов Договору. У зв`язку тим, що даний договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується (споживачем). Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За положеннями статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, якими є не тільки законні, а й підзаконні нормативно-правові акти. За відсутності таких умов та вимог зобов`язання виконується відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, відповідачі є споживачами комунальної послуги, що надає позивач, оскільки між позивачем і відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання комунальних послуг постачання холодної води і водовідведення, однак вони не сплачують вартість послуг, що порушує право позивача на отримання коштів за надані послуги у встановлений законодавством строк, та в повному обсязі. За такого, у споживачів виникло зобов`язання сплатити заборгованість за спожиті послуги, а у позивача право вимагати від них виконання свого обов`язку щодо оплати наданих послуг. Будь-яких доказів з приводу того, що відповідачі відмовлялись від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися, або надавалися не в повному обсязі, чи зверталися до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг, або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг - суду надано не було. Згідно з ч. 1 ст.\~19\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.\~20\~вказаного Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. З огляду на вказане, саме на відповідачів покладено обов`язок укладення договору із позивачем на надання відповідних послуг. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати послуги водопостачання та водовідведення, а відповідачі повинні за них сплачувати в силу приписів ст. 11\~Цивільного кодексу України. За змістом п. 5 ч. 3 ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Приписами статті 22\~Закону України\~«Про питну\~воду та\~питне водопостачання» встановлено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно положень ст. 319 ЦК України власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд;\~власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями статей 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За період з 21.02.2004 по 10.11.2023 наявна заборгованість у сумі 84\~050,56 грн., яка складається з заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 83\~250,88 грн. та абонентської плати в розмірі 799,68 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 10-14). Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.11.2023, право власності на кв. [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] по частині за кожним, з 05.10.2004. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, до якої надаються послуги з водопостачання та водовідведення позивачем, в силу належності квартири на праві спільної часткової власності, кожен зі співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, оскільки іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано. Тягар утримання майна лежить на співвласниках квартири (стаття 322 ЦК України). Достовірних та неспростовних доказів того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які не є співвласниками квартири, проте зареєстровані за вказаною адресою, фактично користуються (користувались в період нарахування заборгованості) наданими позивачем послугами з водопостачання та водовідведення, підстави для задоволення позовних вимог, заявлених до них, - відсутні. Враховуючи, що відповідачам [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частці квартири кв. [ADDRESS] , суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення з кожного з них заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної часткової власності на квартиру по 42\~025,28 грн. з кожного. Аналогічний висновок наведений у постанові ВС від 20.09.2018 у справі №\~522/7683/13-ц. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 1\~342,00 грн. з кожного.

Outcome: partial