Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

29.11.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві позивач вказує, що з 24.11.2018 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, з часом почуття поваги та розуміння згасли, поступово стосунки між ними зіпсувалися. Вони намагалися зберегти сім`ю, однак це не вдалося, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин. Вони не проживають разом з відповідачем, не ведуть спільне господарство, подальше спільне життя зі збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.11.2018 року у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1936. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, а тому позивач просить стягнути з відповідача щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 30.11.2023 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву та просили розгляд справи проводити без їх участі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Стосовно вимоги про розірвання шлюбу, судом встановлено, що 24.11.2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №\~1936, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спір про поділ спільного майна подружжя та місце проживання дитини між ними відсутній. Сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, оскільки почуття любові та поваги один до одного втрачено, примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Стосовно вимоги про стягнення аліментів, судом встановлено, що [INFO] у сторін[PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 10). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача: на користь позивача судовий збір у сумі 1073,60 грн. за подання позовної заяви стосовно вимоги про розірвання шлюбу та на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн. за подання позовної заяви стосовно вимоги про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved