Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить: встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] ; встановити факт, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , померлий [INFO] , спільно проживали до 01 лютого 2020 року за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначено наступне. Вона, [PERSON] , [INFO] , пенсіонерка за віком, перебувала у зареєстрованому шлюбі з громадянином України [PERSON] , [INFO] . Реєстрація шлюбу між нею та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 10 липня 1982 року. [INFO] її чоловік [PERSON] помер, зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 03 лютого 2020 Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис про смерть № 207. Зазначає, що шлюб між нею та [PERSON] не розривався та не визнавався недійсним. Протягом понад тридцяти семи років перебування в зареєстрованому шлюбі вони з чоловіком [PERSON] вели спільне господарство, чоловік належно дбав про родину, його доходи становили основне джерело для існування їх родини, оскільки її чоловік мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 3), на підтвердження чого надає копію відповідного посвідчення, серія [NUMBER] (дублікат). Статус учасника ліквідації наслідків аварії но Чорнобильській АЕС у 1986 році надавав її чоловікові право на підвищену пенсію та ряд інших пільг, що зумовило наявність можливості у її чоловіка утримувати її матеріально. Важливо, що виплата пенсії її чоловікові здійснювалася регулярно та своєчасно. Отже після смерті чоловіка вона фактично втратила хоча і не єдине, проте постійне (стабільне) та основне джерело до існування. Та обставина, що вона є пенсіонером за віком, підтверджується рішенням Криворізького центрального об`єднаного управління ПФУ, відповідно до якого їй призначено пенсію за віком з 01.03.2023 року, довічно, в сумі 6 474,35 грн. Розмір отриманої нею заробітної плати за 2020 рік 108 067,93 грн., що підтверджується даними про заробітну плату/дохід страхувальника [PERSON] станом на 04.08.2023 р., тобто середньомісячний дохід з урахуванням сплати податків та зборів становив орієнтовно 7,2 тис. грн., тоді як лише пенсія її чоловіка (без врахування інших пільг) становила 11656,00 грн. На її заяву про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області винесено рішення від 24.01.2023 про відмову в перерахунку пенсії. Відмова обґрунтована тим, що відсутня інформація про спільне проживання (зареєстровано за різними адресами). Інших підстав для відмови у переведенні її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника рішення не містить. Правовідносини, пов`язані з призначенням пенсії, переходом з одного виду пенсії на інший врегульовані Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 (Порядок 22-1). Зокрема, частиною 3 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» п.п.9 п.2.3.п.2.11 11 розділу II Порядку № 22-1, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Та за відсутності вище зазначених документів орган ПФУ пропонує звернутися до суду про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника. У зв`язку з цим має необхідність звернутися до суду з цією заявою. У 2007 році їх родина набула у власність в порядку закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] про право власності на житло, виданим 14.09.2007 р., право власності зареєстровано КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу: 16454961 від 29.10.2007 р., а саме: квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] (1/3 частка), [PERSON] (1/3 частка), [PERSON] (1/3 частка). В квартирі за адресою: [ADDRESS] , вона та її чоловік були зареєстровані з 1992 року, що підтверджується відповідною відміткою в її паспорті громадянина України та відміткою в паспорті її чоловіка [PERSON] . Втім, у 2012 році, у зв`язку з фактичним набуттям нею квартири [ADDRESS] , вона зареєструвала своє місце проживання в набутій квартирі. Документальне оформлення набуття квартири [ADDRESS] у власність (нотаріальне посвідчення договору дарування) відбулося пізніше, в 2014 році, на підтвердження чого додає копію зазначеного договору дарування та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Отже, закон захищає подружжя, що перебуває в зареєстрованому шлюбі, навіть якщо подружжя з певних причин фактично проживає окремо, та визнає таке подружжя сім`єю в розумінні статті 3 СК України. Втім, на підтвердження тієї обставини, що їх з [PERSON] подружні відносини не були фактично припинені, додає відповідне сімейне фото. Просить прийняти до уваги, що фото зроблено вже після виконаної [PERSON] ампутації обох ніг (підтверджується зображенням на фото). Зазначає, що причина смерті її чоловіка атеросклероз артерій нижніх кінцівок, таке підтверджується довідкою про причину смерті від 03 лютого 2020. В довідці про причину смерті зазначено, що [PERSON] було виконано операцію (фактично це ампутація обох ніг, як крайній захід медичного втручання з метою порятунку життя пацієнта). Зазначає, що атеросклероз артерій є тривалою хворобою, з наростаючим проявом симптомів та тяжким перебігом, хворі на атеросклероз артерій, потребують постійного догляду, який вона своєму чоловікові надавала. Крім того, визначенням статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання це житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Зазначає, що вона є співвласницею квартири [ADDRESS] , а також вона є власницею квартири [ADDRESS] , отже не обмежена в праві зареєструвати своє місце проживання за будь-якою з вказаних адрес на власний власний вибір, перебувати в обох квартирах. Ту обставину, що вона дійсно проживала спільно зі своїм чоловіком за однією адресою, можуть підтвердити свідки. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за цим Законом призначаються: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років. Статтею 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» унормовано, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку. Відповідно до статті 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Згідно з частиною другою статті 46 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії в разі втрати годувальника призначаються сім`ям осіб, зазначених у статті 3 цього Закону, незалежно від того, коли помер годувальник: у період роботи (навчання) чи після припинення роботи (навчання), сім`ям пенсіонерів якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення виплати пенсії. За приписами частини 1 статті 47 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія в разі втрати годувальника встановлюється на весь період, протягом якого член сім`ї померлого вважається непрацездатним згідно з статтею 37 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", - довічно. Відповідно до п. 1 частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку. передбаченого статтею 26 цього Закону. Згідно частини статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 визначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст.37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12). Отже право на вибір виду пенсії випливає з закону та залежить від волевиявлення пенсіонера, а з метою переходу на пенсію по втраті годувальника необхідно підтвердити органу Пенсійного фонду України факт перебування на утриманні у померлого годувальника. При цьому факт перебування на утриманні померлого годувальника враховується органами Пенсійного фонду України лише за формальною ознакою реєстрації місця проживання померлого годувальника та особи, яка бажає перейти на пенсію по втраті годувальника за спільною адресою. Встановлення фактів, що мають юридичне значення здійснюється судом. Зокрема, відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті: 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України). У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України). В судовому засіданні заявниця [PERSON] пред`явлені вимоги підтримала, наполягали на їх задоволенні з підстав, зазначених в заяві. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явилась, подала письмові пояснення, в яких зазначила , що просить справу розглядати за її відсутності за наявними у справі матеріалами. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що родину [PERSON] знає з 1992 року. [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] , проживали завжди разом. [PERSON] працювала на фабриці, а [PERSON] працював в шахті. У [PERSON] був більший дохід ніж у [PERSON] . Зі спілкування з ними вона знала, що гроші вони витрачали спільно. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні докази: копія паспорту [PERSON] (а.с. 17-20), свідоцтво про шлюб (а.с. 22), свідоцтво про смерть (а.с. 23), посвідчення [PERSON] (а.с. 24), довідка (а.с. 25), довідка з перерахунку пенсії [PERSON] (а.с. 26), рішення про відмову (а.с. 27), свідоцтво про право власності на житло (а.с. 28), витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно (а.с. 29), копія паспорта [PERSON] (а.с. 30), договір дарування (а.с. 31), витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно (а.с. 32), фото (а.с. 34), заява (а.с. 35), довідка про причину смерті (а.с. 36), відповідь ГУ ПФУ (а.с. 66), довідка про отриманні пенсії за віком [PERSON] (а.с. 67), довідка про середню заробітну плату [PERSON] (а.с. 75). Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Суд,

Outcome: approved