Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

14.11.2023 [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05 червня 2018 року сторони зареєстрували шлюб, про що Центральним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зроблено відповідний актовий запис №249. Повідомила, що подружні відносини подружжя не підтримує з лютого 2021 року, примирення та збереження сім`ї неможливе. Вищенаведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 30.11.2023 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в призначене судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в призначене судова засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. У відповідності до положень\~ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 05 червня 2018 сторони зареєстрували шлюб, про що Центральним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зроблено відповідний актовий запис №249 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Згідно ч. 1ст. 3\~Сімейного кодексу України, сім`я\~є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень\~ст. 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Спільне життя у сторін не склалося. Сторони припинили шлюбні відносини з лютого 2021 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Вимог, щодо компенсації понесених судових витрат та відновлення дошлюбного прізвища з боку позивача заявлено не було.

Outcome: approved