Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 11 грудня 2014 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Шебутинецької сільської ради Сокирянського (тепер вже Дністровського) району Чернівецької області за актовим записом 07 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11 грудня 2014 року. [INFO] у них народилась спільна дитина - син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] від 19 жовтня 2015 року Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області по справі №720/26/17-ц від 19 квітня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розлучення їхній син постійно проживав до 2019 року із матір`ю. В подальшому [PERSON] за попередньою домовленістю з [PERSON] залишила їхнього спільного сина на проживання з батьком та виїхала за кордон. З 19.04.2017 року згідно із судовим наказом Новоселицького районного суду Чернівецької області на користь відповідачки призначено стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , з позивача, в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень, починаючи стягнення з 29.04.2017 року. Починаючи з 2019 року, коли відповідачка залишила сина на постійне проживання з батьком, вона, отримуючи аліменти від останнього, повертала їх на рахунок позивача. Тобто, [PERSON] навіть утримуючи та виховуючи сина без участі матері, добросовісно сплачував аліменти на рахунок останньої, щоб у нього не виникало заборгованості. Станом на 26.09.2023 року відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів сформованого спеціалістом Сокирянського ВДВС у Дністровському районі Чернівецької області ЗМУМЮ Козловською О.В. сукупний розмір заборгованості позивача по сплаті аліментів становить -109 (мінус сто дев`ять) гривень 00 копійок, тобто наявна навіть переплата. Позивач повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про нього, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини. Позивач повністю віддає дитині свою любов і турботу, велику увагу приділяє розвитку дитини. Окрім відвідин опорного закладу, він з сином грає у розвиваючі ігри, читає книжечки, розглядає розвиваючі картинки, розповідає казки тощо.Мати дитини не приходить до сина, не проявляє ніякого інтересу та не бере участі у вихованні. Відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов проживання громадянина [PERSON] , комісією в складі депутата Сокирянської міської ради Козака В.П., старости Шебутинецького старостинського округу Чорного В.П. та діловода Тимчук О.О. в присутності власника будинку в [ADDRESS] обстежено матеріально-побутові умови проживання сім`ї . Комісією встановлено, що на даний час за вищевказаною адресою, а саме в будинку [ADDRESS] , який належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] , фактично проживають: [PERSON] [INFO] , заявник; [PERSON] [INFO] , син; [PERSON] [INFO] , батько заявника; [PERSON] [INFO] , мати заявника. [PERSON] працює учителем фізичної культури в Шебутинецькому ліцеї, даний факт підтверджується характеристикою №205 від 05.09.2023 року, виданою ОЗ «Шебутинецький ліцей» та довідкою №204 від 05.09.2023 року, виданою ОЗ «Шебутинецький ліцей», відповідно до якої [PERSON] дійсно працює на посаді вчителя фізичної культури у ОЗ «Шебутинецький ліцей» з 01.12.2010 року по даний час, син [PERSON] - учень 3 класу Шебутинецького ліцею, даний факт підтверджується довідкою № 203 від 05.09.2023 року виданою ОЗ «Шебутинецький ліцей», проживає з батьком з 2019 року та перебуває на його утриманні. Відповідно до довідки-характеристики за №30 від 15.09.2023 року громадянин [PERSON] , [INFO] , характеризується з позитивної сторони, серед жителів села користується авторитетом і повагою. Розведений, виховує самостійно сина 2015 року народження. Також, згідно акту обстеження умов проживання від 27.09.2023 року, складеного начальником служби у справах дітей Мельник І.Б. та головним спеціалістом служби у справах дітей Тимчук О.С. , батько створив належні умови для проживання, навчання та розвитку дитини. З його слів встановлено, що малолітній син перебуває на його утриманні з трирічного віку, а мати дитини перебуває за межами України. Таким чином, проживання сина разом з позивачем відповідає його інтересам. [PERSON] має можливість забезпечити синові належні умови проживання, повного мірою займатися вихованням дитини, чого відповідачка забезпечити не в змозі. Разом з тим, позивач не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідачки із сином. Просив суд припинити стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , призначених згідно із судовим наказом Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2017 року; визначити місце проживання сина, [PERSON] , [INFO] , з батьком, [PERSON] , за місцем його реєстрації проживання [ADDRESS] . Крім того просив стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак подали до суду письмові заяви, згідно яких просили справу розглянути без їхньої присутності, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, належним чином та завчасно повідомлялась про дату, час і місце судового засідання, проте у судове засідання не з`явилась та не повідомила про причини своєї неявки, а також не подала відзив на позов. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області Гладкий О.М., подав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про народження виданого 19.10.2015 року Виконавчим комітетом Шебутинецької сільської ради, серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в с.Шебутинці Сокирянського району Дністровського району Чернівецької області, про що 19.10.2015 складено відповідний актовий запис за №12, та його батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області №720/26/17 від 19.04.2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно Виконавчого листа Новоселицького районного суду Чернівецької області №720/27/17 від 19.04.2017 року, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з 04.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Зі змісту позовної заяви вбачається, що починаючи з 2019 року малолітня дитина [PERSON] постійно проживає з батьком [PERSON] та перебуває на його повному утриманні. Згідно акту обстеження умов проживання від 04.10.2023 року, комісією в складі депутата Сокирянської міської ради Козака В.П., старости Шебутинецького старостинського округу Чорного В.П. та діловода Тимчук О.О. в присутності власника будинку в [ADDRESS] , обстежено матеріально-побутові умови проживання сім`ї [PERSON] . Комісією встановлено, що на даний час за вищевказаною адресою, а саме в будинку [ADDRESS] , який належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] , фактично проживають: [PERSON] [INFO] - заявник; [PERSON] , [INFO] - син; [PERSON] , [INFO] - батько заявника; [PERSON] , [INFO] - мати заявника. Згідно акту обстеження умов проживання від 27.09.2023 року, складеного начальником служби у справах дітей Мельник І.Б. та головним спеціалістом служби у справах дітей Тимчук О.С., на підставі заяви [PERSON] з метою обстеження умов проживання дитини, проведено обстеження за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що за цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] . Батько створив належні умови для проживання, навчання та розвитку дитини. З його слів встановлено, що малолітній син перебуває на його утриманні з трирічного віку, а мати дитини перебуває за межами України. Згідно довідки виданої 05.09.2023 року директором ОЗ «Шебутинецький ліцей» Галак О. за №203, [PERSON] дійсно навчається у 3 класі опорного закладу «Шебутинецький ліцей Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області». Згідно характеристики виданої 05.09.2023 року ОЗ «Шебутинецький ліцей Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області» за №202, [PERSON] навчаєтья у зазначеному ліцеї з 01.09.2021 року. Перед вступом до ліцею учень відвідував дошкільний підрозділ закладу. Учень регулярно відвідує заняття ліцею, пропусків уроків без поважних причин немає. Проживає у неповній сім`ї. Матеріальним забезпеченням, навчанням і вихованням хлопчика займається батько [PERSON] . Батько постійно спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться та допомагає своїй дитині у навчанні. Згідно довідки виданої 05.09.2023 року директором ОЗ «Шебутинецький ліцей» Галак О. за №204, [PERSON] працює на посаді вчителя фізичної культури у ОЗ «Шебутинецький ліцей» з 01.12.2010 року по даний час. Згідно характеристики виданої 05.09.2023 року ОЗ «Шебутинецький ліцей Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області» за №205, [PERSON] працює у зазначеному ліцеї з 2010 року. Добросовісно та якісно виконує свої посадові обов`язки, користується авторитетом серед учнів, батьків, колег по роботі. Як вбачається з довідок про заробітну плату та інші доходи виданої 26.09.2023 року №№ 224,225, загальна сума доходу за період з січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, яку [PERSON] отримав працюючи на посаді вчителя ОЗ «Шебутинецький ліцей» становить - 143509,82, з 01 січня 2023 року по 31 серпня 2023 року - 88907,65 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів сформованого спеціалістом Сокирянського ВДВС у Дністровському районі Чернівецької області ЗМУМЮ Козловською О.В. станом на 26.09.2023 року сукупний розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів становить -109 (мінус сто дев`ять) гривень 00 копійок. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України 27.02.1991 року, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до статті 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У відповідності до частин 4, 5 статті 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Визначальним у вирішенні даної позовної вимоги є принцип Міжнародної декларації прав дитини, проголошеною Генеральною асамблеєю ООН «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю». Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Так, принцип статті 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що випливає як зі змісту статті 141 Сімейного кодексу України, так зі змісту Конвенції про права дитини, тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, рівно як і батько дитини, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини батьки можуть реалізувати свої права шляхом домовленості між собою щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років. Згідно зі статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, з`ясувавши, що позивач спроможний надати дитині належний рівень виховання, постійно піклується про його розвиток, відповідачка не надає належної уваги, щодо виховання та догляду за сином, приходить до висновку, що вимога, щодо визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд зазначає, що визначення місця проживання [PERSON] із батьком не позбавляє матір її батьківських прав та не звільняє її від виконання своїх батьківських обов`язків. Суд зазначає, що у разі зміни обставин, пов`язаних із віком дитини, при наявності спору між батьками, як батько дитини, так і матір не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про визначення місця проживання дитини. Стосовно припинення стягнення аліментів з позивача, суд виходить з наступного: Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що з 2019 року дитина [PERSON] , [INFO] не проживає з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а постійно проживає зі своїм батьком [PERSON] . Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено, [PERSON] проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки, суд вважає, що подальше стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] суперечитиме діючому сімейному законодавству, положеннями якого передбачена сплата аліментів тим із батьків дитини, хто проживає окремо від дитини. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі виконавчого листа Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19.04.2017 року. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходились у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 01.11.2023 року. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved