Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] . За життя вона склала заповіт від 22.11.2012 року, посвідчений секретарем ВК Максимівської сільської ради Іваніщак О.І. та зареєстрований у реєстрі за №26. Відповідно до вказаного заповіту, померла заповіла [PERSON] належний їй на праві власності житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51465753 від 03.04.2018р., приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шубою А.Ф. відкрито спадкову справу №36/2018. Відповідно до постанови від 24.11.2023 року приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шуби А.Ф., інших спадкоємців, які б звернулися до нотаріуса про прийняття спадщини, чи спадкоємців першої черги, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Проте, 24.11.2023 року вказаною постановою [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Підставою для відмови стало те, що на вищевказаний житловий будинок право власності [PERSON] не зареєстровано. За відсутності документу, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом не може бути вчинена. Будинок по [ADDRESS] [PERSON] побудувала у 1955 році, що підтверджується технічним паспортом від 10.01.2023 р. №23. У цьому ж будинку вона прожила усе своє життя до дня смерті. Проте, у зв`язку з життєвими обставинами, вона не встигла за життя належним чином оформити право власності на житловий будинок. Згідно довідки, виданої приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації Інвентаризатор 11.01.2023 року за №253 реєстрація права власності на будинок садибного типу станом на 31.12.2012 р. за адресою: [ADDRESS] не проводилася. Згідно довідки від 25.10.2018 №909, виданою виконкомом Максимівської сільської ради, відповідно до записів книги погосподарського обліку №3, особовий рахунок № [NUMBER] на житловий будинок по [ADDRESS] обліковувався за померлою [INFO] [PERSON] . На даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на житловий будинок спадкоємцю неможливо у зв`язку з відсутністю усіх документів, передбачених статтею 31 ЗУ «Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» та\~п.66,\~п.77-80\~Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2005 №1127. Отже, для подальшого утримання та збереження майна позивачу необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на вказаний житловий будинок в судовому порядку, не існує. Позивач до суду не з`явилася, але її представником надано письмову заяву у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов, справу просила розглядати за її відсутності та без участі позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надано заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого ними представника. При розгляді справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Стаття 16 ЦК України визначає як один зі способів захисту судом цивільного права та інтересу - визнання права. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 1217 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [INFO] померла [PERSON] (а.с.10). За життя [PERSON] склала заповіт від 22.11.2012 року, посвідчений секретарем ВК Максимівської сільської ради Іваніщак О.І. та зареєстрований у реєстрі за №26. Відповідно до вказаного заповіту, померла заповіла [PERSON] належний їй на праві власності житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51465753 від 03.04.2018р., приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шубою А.Ф. відкрито спадкову справу №36/2018 (а.с.12). Відповідно до постанови від 24.11.2023 року приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шуби А.Ф. (а.с.13), інших спадкоємців, які б звернулися до нотаріуса про прийняття спадщини, чи спадкоємців першої черги, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Проте, 24.11.2023 року вказаною постановою [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Підставою для відмови стало те, що на вищевказаний житловий будинок право власності [PERSON] не зареєстровано. За відсутності документу, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом не може бути вчинена. Будинок по [ADDRESS] [PERSON] побудувала у 1955 році, що підтверджується технічним паспортом від 10.01.2023 №23 (а.с.14-16). Згідно довідки, виданої приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації Інвентаризатор 11.01.2023 року за №253 реєстрація права власності на будинок садибного типу станом на 31.12.2012 р. за адресою: [ADDRESS] не проводилася (а.с.18). Згідно довідки від 25.10.2018 №909, виданою виконкомом Максимівської сільської ради, відповідно до записів книги погосподарського обліку №3, особовий рахунок № [NUMBER] на житловий будинок по [ADDRESS] обліковувався за померлою [INFO] [PERSON] (а.с.17). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на будинок підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що мається достатньо підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved