Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду через свого представника адвоката Оверченко Л.В. з заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та призначення опікуна. В обґрунтування заяви вказує, що [PERSON] доводиться йому дідом та має діагноз «судинна деменція». Останнім часом внаслідок перенесених гострих порушень мозкового кровообігу (інсульту) дід не може розуміти значення своїх дій, розумно керувати ними, поводить себе дивно, не розуміє наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, що призводить до того, що він має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою. У зв`язку з чим, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги та контролю та визнання недієздатним. Також заявник вказує, що зможе виконувати обов`язки опікуна, належно піклуватися про діда, надавати йому необхідну матеріальну та моральну допомогу, тому просить його призначити опікуном [PERSON] .. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2023 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу та на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2023 року поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Оверченко Л.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав зазначених в заяві, при цьому заявник додатково поясним. Що він є військовослужбовцем, служить у Збройних Силах України з 24.02.2022 року та вважає, що свій борг перед батьківщиною він виконав, а наразі має подбати про діда. Представник органу опіки та піклування Вербовий Ю.С. в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечив. В судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , яка суду показала, що заявнику доводиться матір`ю, а [PERSON] доводиться донькою. Вказує, що вона після операції якийсь час не зможе здійснювати догляд за батьком, тому це зможе зробити заявник, але на питання суду, який час їй потрібен для одужання, не відповіла. Заслухавши пояснення учасників провадження та свідка, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені та оцінені у судовому засіданні у їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви, з наступних підстав. Відповідно до змісту ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа, яка внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, може бути визнана судом недієздатною. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дідом заявника [PERSON] по лінії матері, що підтверджується свідоцтвом про народження його матері, [PERSON] , серії [NUMBER] виданим 04.12.1965 року Бобринецьким Рай бюро ЗАГС Кіровоградської області (а.с.10), свідоцтвом про укладення шлюбу батьків заявника, [PERSON] та [PERSON] , серія [NUMBER] , виданим 15.10.1994 року Віділом реєстрації АГС Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.11) та свідоцтвом про народження заявника [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим 12.09.1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.9). Згідно довідки Бобринецької міської ради від 12.05.2023 року №08-42/586/04, яка видана [PERSON] , останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). З листа КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» від 22.05.2023 року №2708/10 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , вперше 12.04.2023 року звернувся в супроводі родичів до лікаря-психіатра психоневрологічного диспансерного відділення закладу. Після проведеного психіатричного огляду та з попереднім діагнозом: «судинна деменція» направлений на стаціонарне лікування (а.с.35). Відповідно до змісту довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» від 09.05.2023 року № 2449/19 [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , дійсно перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні №3 з 12.04.2023 року по час складання довідки, зі встановленим діагнозом: Судинна деменція (а.с.14). Відповідно змісту ч.1 ст.1 Закону України «Про психіатричну допомогу» під тяжким психічним розладом розуміють розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку. Згідно з абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Відповідно до частини 1 статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №402 від 08.09.2023 року [PERSON] в даний час страждає стійким хронічним психічним захворюванням у формі судинної деменції (згідно МКХ-10, F-01). За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Потребує накладення опіки (а.с.55-57). Враховуючи, що в судовому засіданні з досліджених вище доказів встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно на даний час внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому суд вважає, що його слід визнати недієздатним, задовольнивши заяву в цій частині. При цьому, у відповідності до ч. 6\~ст. 300 ЦПК України, суд встановлює строк дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним на два роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч.1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Аналогічна за змістом норма закріплена у ст.58 ЦК України. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст.60 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Питання щодо встановлення опіки і піклування регулюються Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.99 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 р. за N 387/3680 (далі - Правила опіки і піклування) та Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини затверджених постановою КМУ від 24 вересня 2008 р. №866. Згідно з пунктом 4.3. Правил опіки та піклування, опікун (піклувальник) повинен проживати разом з підопічним і може бути прописаний на житловій площі останнього на період виконання своїх обов`язків. Пунктом 3.3. вищевказаних Правил, визначений перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, це зокрема: довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заявапро прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки, тощо. Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Бобринецької міської ради від 26.05.2023 року за №356 про затвердження висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Бобринецької міської ради про доцільність призначення опікуна, вирішено затвердити висновок органу опіки та піклування, відповідно якого останній вважає доцільним рекомендувати Бобринецькому суду Кіровоградської області призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] у разі визнання рішенням суду його недієздатним (а.с.85-86). Судом також встановлено, що згідно довідки військової частини від 13.04.2023 року №5/270 старший лейтенант [PERSON] перебуває на військовій службі з 24.02.2022 року (а.с.100). Враховуючи цю обставину та пояснення самого заявника, суд вважає, що він наразі не має можливості виконувати обов`язки опікуна, так як вже виконує обов`язки військовослужбовця відповідно до ст.65 Конституції України та Закону України «Про Статут\~внутрішньої служби\~Збройних Сил\~України»,\~де такими\~обов`язками визначено: захищати Україну, виконувати завдання оборони України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, тому, враховуючи діючий у країні воєнний стан згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", заява [PERSON] про призначення його опікуном недієздатного [PERSON] не ґрунтується на законі, він не довів в судовому засіданні свою можливість забезпечити особливу форму турботи про особу, яка потребує допомоги щодо забезпечення її прав та інтересів та захисту особистих і майнових прав, задоволення її фізичних потреб та забезпечення її нормальної життєдіяльності. Окрім того, суд звертає увагу, що у порушення вимог ч.1 ст.60 ЦК України орган опіки та піклування виконавчого комітету Бобринецької міської ради не надав до суду подання про призначення опікуна [PERSON] , сам по собі їх Висновок носить лише рекомендаційний характер та не відображає усієї необхідної для призначення особи опікуном інформації, як то інформації про особисті стосунки між заявником та [PERSON] , можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника, в тому числі й за станом здоров`я, та з урахуванням дійсних обставин служби чи роботи заявника, тощо. Також і до суду заявником не надано жодного документу на підтвердження свого стану здоров`я, відсутності судимості та на підтвердження своєї дієздатності, акту перевірки умов проживання осіб. Згідно із змістом ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, врахувавши встановлені обставини справи та відповідні їм норми права, суд вважає, що заява [PERSON] в частині призначення його опікуном [PERSON] задоволенню не підлягає. Оскільки саме на орган опіки та піклування покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна, та згідно з п.п. 3.3 п.3 Правила опіки\~та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 N 34/166/131/88 Зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 р. за N 387/3680 до документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна\~належить також\~рішення суду\~про визнання\~даної особи\~недієздатною,\~ тому\~суд зазначає,\~що відповідно\~до \~змісту вказаних\~Правил опіки\~та піклування, опіку над недієздатною особою та обов`язки опікуна над недієздатним [PERSON] тимчасово здійснює орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатного, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом. На підставі вищевикладеного, заява про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки і призначення опікуна підлягає задоволенню лише в частині визнання [PERSON] недієздатним, та суд відмовляє у задоволенні заяви в частині призначення [PERSON] опікуном [PERSON] .

Outcome: partial