Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

У грудні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі по тексту - позивач, ПрАТ «СК «АРКС») звернулося до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 35 088,59 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Вказані вимоги вмотивовані тим, що 20.02.2021 о 13 год. 40 хв. у м. Києві, по вул. Гришка, 7 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Toyota", д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля марки "Renault", д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 24.02.2021 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП України. На момент дорожньо-транспортної пригоди між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Класік" № 115158а0кп від 09.09.2020. [PERSON] звернувся до позивача із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспотного засобу. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки у розмірі 165 088,59 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Toyota", д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ "СК "ГАРДІАН" полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспотних засобів № 118807474, у зв`язку з чим ТДВ "СК "ГАРДІАН" здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ "СК "АРКС" у розмірі 130 000,00 грн., що підтрверджується платіжним дорученням № 19520 від 13.08.2021. На підставі ст.ст. 993, 1194 ЦК України позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ СК «АРКС» відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 35 088,59 грн. (165 088,59-130 000=35 088,59) та судовий збір сплачений при зверненні до суду з вказаним позовом у розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2023 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом належним чином. 09.01.2024 та 24.04.2024 від відповідача надійшли заяви про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Так, судом встановлено, що 20.02.2021 о 13 год. 40 хв. у м. Києві, по вул. Гришка, 7 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Toyota", д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля марки "Renault", д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 24.02.2021 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП України. На момент дорожньо-транспортної пригоди між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Класік" № 115158а0кп від 09.09.2020. [PERSON] звернувся до позивача із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспотного засобу. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки у розмірі 165 088,59 грн., що підтверджується плтіжним дорученним № 761066 від 16.03.2021. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Таким чином, в ході дослідження матеріалів справи судом встановлено, що вина [PERSON] у вчиненні ДТП 20.02.2021 є беззаперечною, між його протиправними діями та завданою шкодою існує причинно-наслідковий зв`язок. Страхувальник своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2740167 від 15.03.2021, акту огляду транспортного засобу, рахунку № [NUMBER] від 09.03.2021, розмір страхового відшкодування склав 165 088,59 грн. та виплачено страхувальнику, що підтверджується платіжним дорученним № 761066 від 16.03.2021. На момент дородньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Toyota", д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ "СК "ГАРДІАН" полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспотних засобів № 118807474, у зв`язку з чим ТДВ "СК "ГАРДІАН" здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ "СК "АРКС" у розмірі 130 000,00 грн., що підтрверджується платіжним дорученням № 19520 від 13.08.2021. Згідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, за змістом ст. 993 ЦК України у системному зв`язку зі ст. 990 цього Кодексу та ст. 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 35 088,59 грн. (165 088,59 - 130 00,00=35 088,59). Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідач своїм правом з`явитись в суд не скористався, натомість подав заяву про визнання позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 doc2.nsf/link1/an_7949/ed_2020_01_01/pravo1/T04_1618.html?pravo=1#7949" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду із вказаним позовом у розмірі 2 684,00 грн. У зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 50 % від суми сплаченого судового збору у розмірі 1342,00 грн. та підлягає до повернення з державного бюджету 50 % судового збору у розмірі 1342,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved