Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Хмарук Юлія Миколаївна, звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначається, що [INFO] померла тітка заявника [PERSON] , яка за час життя, а саме 08.02.1992 склала заповіт, за яким заповіла все своє майно [PERSON] . Після смерті тітки заявника відкрилася спадщина на належні спадкодавцю земельні ділянки площею 2,15 га. На час своєї смерті тітка заявника постійно проживала разом із ним у будинку за адресою: [ADDRESS] , проте зареєстровані вони були за різними адресами (тітка була зареєстрована у сусідньому будинку за [ADDRESS] ), у зв`язку з чим державним нотаріусом під час звернення 01.07.2023 заявника до Нетішинської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини було роз`яснено останньому, що він пропустив встановлений діючим законодавством строк прийняття спадщини у вигляді шести місяців. У зв`язку з цим заявник просив суд встановити факт його постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі своєю тіткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , - що необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті останньої. 13.12.2023 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку окремого провадження. Разом із вирішенням питання про відкриття провадження у справі судом було задоволене клопотання представника заявника про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). У судове засідання заявник не з`явився, його представник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та надала пояснення, зміст яких повністю збігається з обставинами, викладеними у заяві. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, представник за довіреністю Кирилюк В.В. надала заяву про розгляд справи за відсутності представника Нетішинської міської ради, в якій також зазначила, що заінтересована особа при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вони із заявником є сусідами, позаяк свідок обробляє успадковану нею присадибну земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , де вона постійно проживала до одруження. Приблизно з 2007-2008 роках [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Коли [PERSON] жила по [ADDRESS] , по сусідству із нею у будинку [ADDRESS] проживала [PERSON] . У цьому ж дворі поряд був побудований ще один будинок [ADDRESS] , де жив [PERSON] , який весь час доглядав за [PERSON] , яка доводилася заявнику тіткою. Оскільки остання потребувала стороннього догляду, приблизно у 2017-2018 роках вона переїхала до [PERSON] і вони мешкали в одному будинку до її смерті у 2020 році. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: [ADDRESS] і заявник є його знайомим. По вказаній вулиці у будинку [ADDRESS] жила тітка заявника [PERSON] . Певний період після отримання квартири [PERSON] проживав по [ADDRESS] , проте згодом батьки заявника викупили земельну ділянку біля будинку [PERSON] та побудували поряд у тому ж дворі ще один будинок, куди заявник і переїхав. Якийсь час [PERSON] та [PERSON] жили у сусідніх будинках, проте приблизно у 2018-2019 роках [PERSON] переїхала у будинок заявника, оскільки з огляду на стан здоров`я потребувала стороннього догляду, де прожила до своєї смерті. Заслухавши представника заявника та свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані суду докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] згідно з відміткою у паспорті громадянина України з 09.02.2010 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка мала у приватній власності земельну ділянку площею 2,15 га, розташовану на території Нетішинської міської ради, і яка за час життя, а саме 08.02.1992 склала заповіт, за яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заявнику [PERSON] (а.с. 9, 10, 11). Відповідно до відомостей, наявних у Центрі надання адміністративних послуг виконавчого комітету Нетішинської міської ради, на день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , і крім неї за вказаною адресою зареєстрованих осіб не було (а.с. 12). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як зазначається у пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Із листа Нетішинської державної нотаріальної контори № 216/01-16 від 01.07.2023 вбачається, що заявник [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки протягом встановленого законом строку не подав відповідної заяви (а.с. 13). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IV від 11.12.2003 реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Отже, відсутність реєстрації місця проживання особи (спадкоємця) за останнім місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц та від 28.07.2021 у справі № 554/1668/16-ц, тому суд враховує його під час розгляду та вирішення цієї цивільної справи з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. У той же час із показань свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що з огляду на незадовільний стан здоров`я [PERSON] потребувала стороннього догляду, у зв`язку з чим останні роки життя постійно проживала разом із заявником за місцем його реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] має для [PERSON] юридичне значення для реалізації його спадкових прав та оформлення спадщини, яка складається із вищевказаної земельної ділянки, що залишилася після смерті [PERSON] . За таких обставин, оскільки факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини знайшов підтвердження у судовому засіданні з досліджених судом показань свідків, суд вважає за необхідне задовольнити заяву повністю та встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час смерті останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved