Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

[PERSON] діючи через свого представника звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 109299 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що від шлюбу з відповідачем мають дочку [PERSON] , [INFO] . З відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки відповідно до рішення суду від 10.06.2011. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим державним виконавцем, свої зобов`язання відповідач не виконує,. Позивачем здійснено розрахунок пені по несплаті аліментів, яка становить 1793747,20 грн. Ухвалою суду від 07.12.2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав, пояснень чи заперечень на позов не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Відповідно до ч.1\~ст. 223 ЦПК, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею. Згідно з ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 21.11.2011, у справі №2-676/11 шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання дитини з матір`ю. Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 10.06.2011, по справі №2-320/11, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі - по 400 грн., щомісячно. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.4 ст.17 СК України, невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені (дати вчинення розрахунку). Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені обраховується шляхом додавання сум пені, обрахованих за кожним місячним (періодичним) платежем. Відповідні висновки щодо розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, згідно з якими Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 1 липня 2015 року у справі № 6-49цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15 і від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16 щодо обчислення пені у кожному місяці як 1% від платежу, помножений на кількість днів у відповідному місяці. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 26.10.2023, у виконавчому провадженні №27214990, виданої державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного Міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) Германом Д.В., при примусовому виконанні виконавчого листа №2-320, виданого 21.06.2011 Баранівським районним судом Житомирської області, заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.09.2023 становить 109299 грн. Відповідно до розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, наданого позивачем, станом на 01.10.2023, всього розмір пені становить 1793747,20 грн. Законом України від 17.05.2017 року №2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" внесено зміни до ст. 196 СК України. Зокрема, частину першу викладено в такій редакції: "1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості". Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом`якшує відповідальність, а тому стаття 196 СК України, змінена Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII, на підставі частини першої статті 58 Конституції України має зворотню дію в часі. Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 05 вересня 2018 року по справі №753/12684/16, провадження №61-18327св18. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Отже суд приходить до висновку про стягнення пені у сумі 109299 грн, що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментах нарахованих державним виконавцем. Таким чином, суд проаналізувавши та оцінивши докази надані позивачем вважає, що позов про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає до задоволення, а тому слід стягнути із відповідача на користь позивача 109299 грн. нарахованої пені за прострочення сплати аліментів. Крім того, відповідно до вимог ст.14 1ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1092,99 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved