Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Представник позивача звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що сторони 01 травня 2004 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 122. В шлюбі у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя у подружжя не склалося, протягом останніх років стосунки між ними погіршилися, зникло взаєморозуміння та повага один до одного. На даний час подружні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, відповідачка має намір виїхати проживати за кордон. Тому вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше збереження суперечить інтересам позивача, тому просить шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з ним на його самостійному утриманні та вихованні. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги з вказаних підстав підтримує. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася та подала заяву про розгляд справи в її відсутності, щодо розірвання шлюбу та залишення дітей проживати з батьком не заперечила. Зазначила, що на даний час не проживає спільно з дітьми та позивачем однією сімйєю, має стосунки з іншим чоловіком та планує виїжджати за кордон і не має наміру повертатися до України. Діти проживають з батьком позивачем по справі і мають з ним теплі та довірливі відносини, тому залишення дітей на проживанні та вихованні батька відповідатиме їхнім інтересам. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2\~ст. 112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з правилами частин 1 та 2\~ст. 160 Сімейного кодексу України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Врахувавши заяви сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що оскільки шлюб між подружжям носить формальний характер, подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам і вони бажають його розірвати, то підстави для незадоволення даних позовних вимог відсутні. Також суд знаходить обгрунтованою просьбу позивача залишити дітей на проживанні з ним, оскільки відповідачка проти цього не заперечує, та і фактично вони живуть разом на одній житловій площі. Стосовно окремої вимоги позивача про залишення дітей на його самостійному вихованні та утриманні від 11 грудня 2023 року, з чим погодилася відповідачка у своїй письмовій заяві від 09 січня 2024 року, то суд не вважає її обгрунтованою та підлягаючою задоволенню, оскільки сторони нічим не довели факт ухилення матері від процесу утримання та виховання дітей. Посилання сторін на майбутній виїзд відповідачки за кордон та проживання на даний час у іншому місці, поза сім"єю, ніякими доказами не доведено, а тому судом до уваги не береться. На підставі наведеного та ст.ст.\~104-105,\~110,\~112-113, 160, 161 СК України,

Outcome: partial