Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути із ТОВ «КОЛИБА» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 77 457,06 грн. та 840,80 грн. суми судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та ТОВ «КОЛИВА» 31.11.2018 було укладено договір позики № 31/11-18 (поворотної фінансової допомоги). Відповідно до умов даного договору, а саме п. 1.1.-1.2. [PERSON] (позикодавець) надав ТОВ «КОЛИБА» (позичальнику) позику (поворотну фінансову допомогу) на безвідсотковій (безвідплатній) основі, а ТОВ «КОЛИБА» прийняло цю поворотну фінансову допомогу, користувалося нею та зобов`язалося повернути її у визначений умовами даного договору строк. Відповідно до пунктів 2.1. та 3.2. даного договору сума позики (поворотної фінансової допомоги) становить 77457,06 грн. які [PERSON] як позикодавець зобов`язався надати у готівковій формі, шляхом перерахування ним грошових коштів в інтересах ТОВ «КОЛИБА», на виконання укладеного між ТОВ «КОЛИБА» та Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Договору № 147 пайової участі у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 19.11.2018. Відповідно до пункту 4.1. зазначеного договору строк позики (поворотної фінансової допомоги) становить шість календарних місяців з дати сплати позикодавцем суми позики в інтересах позичальника на виконання умов укладеного між ТОВ «КОЛИБА» та Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Договору № 147 пайової участі у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 19.11.2018. Пунктом 5.1. договору передбачено, що позика (поворотна фінансова допомога) повертається позичальником позикодавцю наступного дня після закінчення шестимісячного строку надання позики (поворотної фінансової допомоги) шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів, належних до повернення, на рахунок позикодавця. Відповідно до пункту 7.1. зазначеного договору за порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані збитки, у тому числі втрачену вигоду, в порядку, передбаченому чинним законодавством України. На виконання умов даного договору [PERSON] на користь осіб, зазначених у п.3.2. даного договору, сплатив грошові кошти у розмірі 77 457,06 грн., а саме: 31.11.2018 - 14 800,00 грн, 03.12.2018 - 14 800,00 грн, 04.12.2018 - 14 800,00 грн.. 04.12.2018 - 14 800,00 грн., 05.12.2018 - 14 800,00 грн., 05.12.2018 - 3 457,06 грн. У строки, визначені умовами даного договору ТОВ «КОЛИБА» так і не повернуло кошти на рахунок [PERSON] , при тому, що строк виконання зобов`язання настав 30.05.2019 на суму 14 800.00 грн., 02.06.2019 на суму 14 800.00 грн., 03.06.2019 на суму 29 600.00 грн.. 04.06.2019 на суму 18 257.06 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2020 відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛИБА» про стягнення грошових коштів за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Вказану ухвалу суду разом із копією позовної заяви та додатками до неї представником відповідача отримано 09.10.2020. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2020 розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛИБА» про стягнення грошових коштів постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва. 19.10.2020 до суду від відповідача надійшли заперечення по справі, з доказами на їх обґрунтування. 12.11.2020 до суду надійшла заява позивача [PERSON] про забезпечення позову, у задоволенні якої відмовлено ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.11.2020. 05.01.2021 до суду від відповідача до суду надійшла заява, з відповідними додатками. 06.01.2021 до суду від представника відповідача ТОВ «КОЛИБА» - Костків Л.Р. надійшло повідомлення. 19.01.2021 до суду від представника відповідача ТОВ «КОЛИБА» - Костків Л.Р. надійшла заява про долучення доказів. 28.04.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, який ухвалою суду від 28.04.2021, постановленою у порядку ч. 4 ст. 259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, залишений без розгляду, через пропуск процесуального строку на його подання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.04.2021 у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «КОЛИБА» - Власенка В.В. про призначення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛИБА» про стягнення грошових коштів, почеркознавчої експертизи відмовлено. Клопотання представника відповідача ТОВ «КОЛИБА» - Власенка В.В. про призначення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛИБА» про стягнення грошових коштів, техніко-криміналістичної експертизи задоволено частково, призначено по справі технічну експертизу документів. Проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Витрати по проведенню експертизи покладено на відповідача - ТОВ «КОЛИБА». Витребувано у позивача для проведення експертного дослідження оригінал договору позики №31/11-18 (поворотної фінансової допомоги) від 31.11.2018. В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи №755/13820/20. Провадження по справі до отримання висновку експертизи зупинено. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.05.2021 у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «КОЛИБА» - Власенка В.В. про поновлення провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛИБА» про стягнення грошових коштів відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 18.08.2021 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28.04.2021 залишено без змін. 10.09.2021 матеріали цивільної справи № 755/13820/20 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛИБА» про стягнення грошових коштів направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз у відповідності до ухвали від 28.04.2021. 07.10.2021 до суду надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз із клопотанням про надання додаткових матеріалів та проведення оплати вартості експертизи. 20.06.2022 головуючому судді було передано повідомлення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, що надійшло до суду 14.06.2022, про залишення ухвали суду від 28.04.2021 без виконання, оскільки станом на 06.06.2022 вимоги клопотання експерта від 24.09.2021 про надання додаткових матеріалів не виконані, а оплата вартості за проведення експертизи не проведена. Разом з цим, судом з метою економії процесуального часу та своєчасного розгляду даної цивільної справи, сторонам у справі у подальшому, після отримання повідомлення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 14.06.2022, направлялись відповідні листи на виконання клопотання експерта від 24.09.2021 про надання додаткових матеріалів та відповідачу повідомлення про необхідність проведення вартості експертизи, проте останніми таке клопотання виконано не було, а оплата вартості експертизи не була проведена. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.07.2023 поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛИБА» про стягнення грошових коштів, за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.0.2023 закрито підготовче провадження у цій справі, яку призначено до судового розгляду по суті та встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] , у судовому засідання підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд задовольнити позовну заяву, з підстав викладених у ній. Уповноважений представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного. Судом встановлено, що 31.11.2018 між фізичною особою [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛИБА» в особі Мазовецького Віталія Петровича, що діє на підставі довіреності від 20.09.2018 було укладено договір позики № 31/11-18 (поворотної фінансової допомоги) (далі - Договір № 31/11-18). Згідно п. 1.1. Договору № 31/11-18, позикодавець надає позичальнику позику (поворотну фінансову допомогу), а позичальник зобов`язується повернути позику (поворотну фінансову допомогу) у визначений даним договором строк. Відповідно до п. 2.1. Договору № 31/11-18, сума позики (поворотної фінансової допомоги) становить 77457,06 грн. Положенням п. 3.1, 3.2. Договору № 31/11-18 визначено, що позикодавець надає позичальнику позику (поворотну фінансову допомогу) одноразово, у десятиденний термін з дати підписання даного договору. Позика (поворотна фінансова допомога) надається в готівковій формі, шляхом перерахування позикодавцем грошових коштів в інтересах позичальника на виконання умов укладеного між ТОВ «КОЛИБА» та Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) договору № 147 пайової участі у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 19.11.2018. Пунктом п. 4.1., 4.2. Договору № 31/11-18 визначено, що строк позики (поворотної фінансової допомоги) становить шість календарних місяців з дати сплати позикодавцем суми позики (поворотної фінансової допомоги) в інтересах позичальника на виконання умов укладеного між ТОВ «КОЛИБА» та Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Договору № 147 пайової участі у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 19.11.2018. Строк, вказаний у п.4.1 даного договору, може бути продовжений за взаємною згодою сторін. Відповідно до п. 5.1. Договору № 31/11-18, позика (поворотна фінансова допомога) повертається позичальником позикодавцю наступного дня після закінчення шестимісячного строку надання позики (поворотної фінансової допомоги) шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів, належних до повернення, на рахунок позикодавця. При цьому, 19.11.2018 між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛИБА» було укладено договір № 17 пайової участі у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва. На виконання укладеного між сторонами Договору № 31/11-18 [PERSON] в інтересах ТОВ «КОЛИБА» здійснював перерахування грошових коштів на виконання умов укладеного між ТОВ «КОЛИБА» та Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) договору № 147 пайової участі у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 19.11.2018, що підтверджується квитанціями від 30.11.2018 на суму 14 800, 00 грн., 03.12.2018 на суму 14 800,00 грн., 04.12.2018 на суму 14 800,00 грн., 04.12.2018 на суму 14 800,00 грн., 05.12.2018 на суму 14 800,00 грн., 05.12.2018 на суму 3 457,06 грн., а всього платежів на суму 77 457,06 грн. Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За нормою ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1, 2 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як убачається з матеріалів справи, відповідач не повернув отримані від позивача за договором позики № 31/11-18 (поворотної фінансової допомоги) грошові кошти у розмірі 77 457,06 грн. в обумовлений у Договорі № 31/11-18 строк, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про правомірність заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів за договором позики № 31/11-18 (поворотної фінансової допомоги) у сумі 77 457,06 грн. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не становлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно матеріалів справи відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано договір позики № 31/11-18 (поворотної фінансової допомоги), щодо якого згідно ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, оскільки у встановленому законодавством порядку цей договір відповідачем не оспорений, судом недійсним не визнаний. На виконання вказаного договору долучено письмові докази в підтвердження перерахування грошових коштів на виконання умов укладеного між ТОВ «КОЛИБА» та Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) договору № 147 пайової участі у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 19.11.2018, а також докази про проведення оплати на виконання укладкених між сторонами договорів, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, суд доходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про виконання позивачем умов укладеного Договору № 31/11-18, у той же час обов`язок відповідача, який полягає у поверненні коштів за Договором № 31/11-18, останнім виконано не було, що свідчить про правомірність заявлених позивачем вимог про стягнення грошових коштів в розмірі 77 457,06 грн. Правові наслідки порушення зобов`язання визначені у ст. 611 Цивільного кодексу України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛИБА» про стягнення грошових коштів. В порядку ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved