Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на\~\~їх користь заборгованість за кредитним договором № 5174968428 від 28 вересня 2020 року в розмірі 91649,28 грн. \~ \~ \~ \~На обґрунтування позову зазначив, що 28 вересня 2020 року відповідач уклав із ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» кредитний договір № 5174968428. 27 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір відступлення прав вимоги № 20230127, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками. Згідно п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває право грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» - Додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги № 20230127 від 27 січня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 91649,28 грн., з яких: 66318,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6206,70 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 19123,59 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Згідно п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом і виконати інші зобов`язання в повному обсязі, у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором. 10 жовтня 2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~04 грудня 2023 року представник відповідача [PERSON] подав відзив на позов, у якому зазначив, що позовна заява порушує принципи матеріального права, оскільки ст. 41.1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачає відповідальність за неповідомлення надавачем фінансової послуги споживача про відступлення зобов`язання за договором про надання фінансової послуги, якщо обов`язковість такого повідомлення встановлена законом, - у розмірі від 300 до 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожен випадок такого неповідомлення. Також, було порушено фінансовими установами ч. 2 ст. 31. ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» щодо нерозголошення інформації з обмеженим доступом. Розрахунок заборгованості за кредитним договором виконано представником позивача і він є носієм особистої інтелектуальної роботи представника, а не документом на підтвердження факту отримання коштів відповідачем. Просить суд не брати до уваги розрахунок заборгованості відповідача по справі, бо посилання фінансової установи на ці розрахунки заборгованості за договором, як на підставу задоволення позовних вимог є необгрунтованими, оскільки самі розрахунки є внутрішніми документами установ (створений установою) та не є належним та допустимим доказом по справі. Документів первинного бухгалтерського обліку (належним чином оформлені розрахункові документи, які підтверджують факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно яких можна було б встановити суму, яку надав/перерахував відповідачу кредитор згідно кредитного договору), оформлені у відповідності зі ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» позивачем до суду надано не було, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості здійснити розрахунок заборгованості, правильність нарахування відсотків позивачем та перевірити суму заборгованості пред`явлену позивачем та з якого рахунку і на який рахунок були здійснені фінансові операції, та на яких підставах. Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за процентами задоволенню не підлягають. Стосовно вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором зазначаю, що надані позивачем розрахунки заборгованості за простроченим тілом кредиту не є первинним документом. Жодних інших належних та допустимих доказів того, що відповідачу кредитором були надані кредитні кошти, що відповідач використовував саме їх, стороною позивача суду не надано. Немає жодного письмового доказу, що позивач направляв вимоги до відповідача, щодо заборгованості взагалі, а тому ця заборгованість є спірною та надуманою. Копія квитанції про відправлення та копія повідомлення про отримання відсутні. Відсутній сам оригінал кредитного договору за номером № 5174968428 від 28 вересня 2020 року, підписаний сторонами, який дає змогу зрозуміти на яких умовах будуть перераховані кошти та інші суттєві і додаткові умови згідно Законодавству України. Паспорт споживчого кредиту не є кредитним договором. Просить відмовити у позовних вимогах, бо вони є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки викладені в них докази не мають жодного підтвердження, є необгрунтованими, надуманими та безпідставними і мають ознаки порушення Законодавства України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. \~ \~ \~ \~В порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 28 вересня 2020 року між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 5174968428, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 75400 грн. строком на 48 місяців, які ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» перерахував за наступними реквізитами: - 60000 грн. на поточний рахунок [PERSON] [NUMBER] у АТ «ТАСКОМБАНК»; - 14400 грн. на оплату страхового платежу за договором страхування № 5174968428-С від 28 вересня 2020 року на рахунок ПАТ «СК «ТАС» [NUMBER] у АТ «ТАСКОМБАНК»; - 800 грн. на оплату страхового платежу за договором страхування № 5174968428-ЛО від 28 вересня 2020 року на рахунок ПАТ «СК «ТАС» [NUMBER] у АТ «ТАСКОМБАНК»; - 200 грн. на оплату за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA», SU5174968428 від 28 вересня 2020 року на рахунок ТОВ «ЦФР» [NUMBER] у АТ «ТАСКОМБАНК», а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти і сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 2,69 % щомісячно, що становить 11,99 % річних від суми боргу за договором. Ці обставини підтверджуються копією кредитного договору, паспортом кредиту та заявою-анкетою на отримання кредиту та інших послуг (а.с. 4, 5, 6). Відповідач прострочив виконання зобов`язання за кредитним договором № 5174968428 від 28 вересня 2020 року, у зв`язку з чим станом на 27 січня 2023 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 91649,28 грн., з яких: 66318,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6206,70 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 19123,59 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. З 12 лютого 2022 року нарахування відсотків за кредитним договором № 5174968428\~від 28\~вересня 2020\~року призупинене. Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а. с. 13). 27 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір відступлення права вимоги № 20230127, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 5174968428 від 28 вересня 2020 року в розмірі 91649,28 грн., що підтверджується копією договору відступлення права грошової вимоги (а.с. 14-16), витягом з реєстру боржників (а.с. 17). Відповідно до ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно зі\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В силу\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.\~ У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ч .ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі\~ст. 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Суд не приймає посилання представника відповідача щодо відсутності належних та допустимих доказів отримання коштів відповідачем, оскільки, відповідно розрахунку заборгованості, останнім здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором № 5174968428 від 28 вересня 2020 року у період з 28 вересня 2020 року по 11 травня 2021 року, що підтверджує наявність волі відповідача на укладення кредитного договору, отримання коштів та його виконання у вигляді сплати коштів за кредитом. Щодо тверджень представника відповідача про відсутність у матеріалах справи первинних бухгалтерських документів, що підтверджують зарахування коштів на рахунок відповідача, суд зазначає, що позивач не є банківською установою, а отже на підтвердження зарахування кредитних коштів по кредитному договору перерахованих відповідачеві на його банківський рахунок [NUMBER] у АТ «ТАСКОМБАНК» ТОВ «ФК «ЄАПБ» не може надати жодної інформації, оскільки такі відомості згідно ст. 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», є банківською таємницею. Однак відповідач, як тримач банківського рахунку [NUMBER] , на який було перераховано кредитні кошти міг власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження та/або спростування факту перерахування кредитних коштів по вищенаведених договорах. Також відповідач, не згодний з розрахунком заборгованості, наданим позивачем чи ставить під сумнів правильність розрахунку заборгованості, мав право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду. Однак відповідачем не було заявлено такого клопотання. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що укладений кредитний договір № 5174968428 від 28 вересня 2020 року відповідає вимогам закону, зобов`язання по ньому відповідачем у встановлений строк не виконане, сума заборгованості по тілу кредиту та відсоткам підтверджена документально, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, з урахуванням фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволенню позовних вимог. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 207, 509, 514, 526, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054, 1077, 1080 ЦК України,\~

Outcome: approved