Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] в м. Київ у віці 91 років померла позивача мати [PERSON] , про що 23.12.2014 року складено відповідний актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.12.2014 року виконавчим комітетом Кривецької сільської ради Маньківського району Черкаської області. Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради села Кривець Уманського району Черкаської області від 26.10.2023 року №132, видана [PERSON] , підтверджує, що [PERSON] дійсно постійно проживала в селі Кривець (Рудка), Уманського району Черкаської області. На день смерті громадянки [PERSON] [INFO] з нею ніхто не проживав, у тому числі неповнолітні діти Заповіт від імені громадянки [PERSON] посвідчений Кривецькою сільською радою, реєстраційний №19 від 12.12.1992 року. Аналогічна інформація міститься також у довідці виконавчого комітету Кривецької сільської ради Маньківського району Черкаської області від 25.11.2015 року №382. Заповітом від 12.12.1992 року за реєстраційним №19 [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповітне розпорядження, яким належний їй жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Кривець Маньківського району Черкаської області, заповіла в рівних частках своїм дітям [PERSON] та [PERSON] . Позивача сестра (дочка спадкодавця) [PERSON] , яка вказана у заповіті, померла [INFO] у віці 76 років в м. Київ, про що 16.01.2019 року складено відповідний актовий запис №120, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16.01.2019 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Після смерті його матері залишилось спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,23 га., розташована в межах Кривецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, належна покійній згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №071295 від 26.03.2004 року, майновий пай КСП «Перше Травня», належний покійній згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії [NUMBER] від 01.08.2002 року. Вказане майно потрібно оформити в нотаріальному порядку у спадщину. З метою оформлення спадкових прав після смерті матері, 09.04.2016 року він звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори. Однак при цьому виявилось, що встановлений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено, що є перешкодою для оформлення спадщини. Згідно листа за №686/02-31 від 12.04.2016 року державним нотарусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2016 року. Вказаною постановою йому відмовлено у прийнятті спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] у зв`язку із пропущеним терміном. Відмова мотивована тим, що [PERSON] пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, який встановлено ст. ст. 1269, 1270 ЦК України. У зв`язку з цим, вимушений звернутись до суду з даним позовом про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, який пропущено з поважної причини. Раніше у встановлений законом шестимісячний строк звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини об`єктивно у нього не було можливості, що підтверджується та обґрунтовується наступним. Він є особою похилого віку, є інвалідом війни, медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено 2 групу інвалідності безтерміново, за віком і станом здоров`я має хвороби, внаслідок чого вимушений періодично проходити медичні обстеження та постійно проводити лікування. Так сталось, що безпосередньо після смерті матері - спадкодавиці він хворів, у зв`язку з чим потрапив на стаціонарне лікування до Черкаського обласного госпіталю для інвалідів з основним діагнозом ГБ ІІ ст. І ст., Гіпертензивне серце, та супутнім діагнозом цілого комплексу хвороб, звідки виписаний 10.01.2015 року з призначеним подальшим амбулаторним лікуванням та постійним наглядом і контролем лікарів. Викладене підтверджується випискою з історії хвороби №1122. В подальшому, з 11.05.2015 року і до 27.05.2015 року він знову перебував на стаіонарному лікуванні у Черкаському обласному госпіталі для інвалідів з основним діагнозом ДОА, двостронній гонартроз, рентген стадія П, ФНС П, помірно виражений больовий суставний с-м, поширений остеохондроз п-ка, хр. больовий полірадикулярний с-м та супутнім діагнозом комплексу хвороб, після виписки призначено подальше амбулаторне лікування та постійний нагляд і контроль лікарів. Викладене підтверджується випискою з історії хвороби №414. Після цього заявник постійно періодично перебував на лікуванні, що підтверджується виписками з історії хвороби №983 в період з 11.11.2015 по 27.11.2015, №609 в період з 06.07.2016 по 17.07.2016, витягом з медичної карти стаціонарного хворого за період з 17.04.2018 по 18.04.2018. За станом свого здоров`я у зв`язку з низкою хвороб він перебував під постійним наглядом у лікарів, внаслідок хвороби був вимушений лікуватись та постійно обстежуватись, щоб підтримувати життєздатність. Тим часом, шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини сплив, і виявилось, що оформити спадщину немає можливості в зв`язку з пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини. За наявних обставин позивач звернулася до суду із даним позовом. Позивач до суду не з`явився, але надав суду письмову заяву згідно якої просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Представник відповідача Маньківської селищної ради, в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просив справу слухати у його відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. [INFO] в м. Київ у віці 91 років померла позивача мати [PERSON] , про що 23.12.2014 року складено відповідний актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.12.2014 року виконавчим комітетом Кривецької сільської ради Маньківського району Черкаської області. (а.с.8). Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради села Кривець Уманського району Черкаської області від 26.10.2023 року №132, видана [PERSON] , підтверджує, що [PERSON] дійсно постійно проживала в селі Кривець (Рудка), Уманського району Черкаської області. На день смерті громадянки [PERSON] [INFO] з нею ніхто не проживав, у тому числі неповнолітні діти Заповіт від імені громадянки [PERSON] посвідчений Кривецькою сільською радою, реєстраційний №19 від 12.12.1992 року. (а.с.9). Аналогічна інформація міститься також у довідці виконавчого комітету Кривецької сільської ради Маньківського району Черкаської області від 25.11.2015 року №382. (а.с.10). Заповітом від 12.12.1992 року за реєстраційним №19 [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповітне розпорядження, яким належний їй жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Кривець Маньківського району Черкаської області, заповіла в рівних частках своїм дітям [PERSON] та [PERSON] . (а.с.11). Позивача сестра (дочка спадкодавця) [PERSON] , яка вказана у заповіті, померла [INFO] у віці 76 років в м. Київ, про що 16.01.2019 року складено відповідний актовий запис №120, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16.01.2019 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. (а.с.12). Після смерті його матері залишилось спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,23 га., розташована в межах Кривецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, належна покійній згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №071295 від 26.03.2004 року, майновий пай КСП «Перше Травня», належний покійній згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії [NUMBER] від 01.08.2002 року. Вказане майно потрібно оформити в нотаріальному порядку у спадщину. (а.с.13,14). З метою оформлення спадкових прав після смерті матері, 09.04.2016 року він звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори. Однак при цьому виявилось, що встановлений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено, що є перешкодою для оформлення спадщини. Згідно листа за №686/02-31 від 12.04.2016 року державним нотарусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2016 року. Вказаною постановою йому відмовлено у прийнятті спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] у зв`язку із пропущеним терміном. Відмова мотивована тим, що [PERSON] пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, який встановлено ст. ст. 1269, 1270 ЦК України. У зв`язку з цим, вимушений звернутись до суду з даним позовом про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, який пропущено з поважної причини. (а.с.15,16). Обгрунтовуючи поважність пропуску строку позивач зазначає, що раніше у встановлений законом шестимісячний строк звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини об`єктивно у нього не було можливості, оскільки він є особою похилого віку, є інвалідом війни, медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено 2 групу інвалідності безтерміново, за віком і станом здоров`я має хвороби, внаслідок чого вимушений періодично проходити медичні обстеження та постійно проводити лікування. Так сталось, що безпосередньо після смерті матері - спадкодавиці він хворів, у зв`язку з чим потрапив на стаціонарне лікування до Черкаського обласного госпіталю для інвалідів з основним діагнозом ГБ ІІ ст. І ст., Гіпертензивне серце, та супутнім діагнозом цілого комплексу хвороб, звідки виписаний 10.01.2015 року з призначеним подальшим амбулаторним лікуванням та постійним наглядом і контролем лікарів. Викладене підтверджується випискою з історії хвороби №1122. (а.с.17,18,19). В подальшому, з 11.05.2015 року і до 27.05.2015 року він знову перебував на стаіонарному лікуванні у Черкаському обласному госпіталі для інвалідів з основним діагнозом ДОА, двостронній гонартроз, рентген стадія П, ФНС П, помірно виражений больовий суставний с-м, поширений остеохондроз п-ка, хр. больовий полірадикулярний с-м та супутнім діагнозом комплексу хвороб, після виписки призначено подальше амбулаторне лікування та постійний нагляд і контроль лікарів. Викладене підтверджується випискою з історії хвороби №414. (а.с.20). Після цього заявник постійно періодично перебував на лікуванні, що підтверджується виписками з історії хвороби №983 в період з 11.11.2015 по 27.11.2015, №609 в період з 06.07.2016 по 17.07.2016, витягом з медичної карти стаціонарного хворого за період з 17.04.2018 по 18.04.2018. За станом свого здоров`я у зв`язку з низкою хвороб він перебував під постійним наглядом у лікарів, внаслідок хвороби був вимушений лікуватись та постійно обстежуватись, щоб підтримувати життєздатність. (а.с.21-22,23-24,25). Суд вирішуючи даний спір керується наступним. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з часу смерті спадкодавця. Ст. 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними (правова позиція Верховного Суду України у справі №6-85цс12). Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 14.09.2016 року (Справа №6-1215цс16), за змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того суд зазначає, що при цьому, момент звернення позивача до суду з указаним позовом, при доведеності поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, не має правового значення для вирішення даного спору по суті, оскільки відповідно до норми ч. 3 ст. 1272 ЦК України, визначальним у спірних правовідносинах є встановлення факту поважності причин пропущення спадкоємцем саме шестимісячного строку, встановленого законом для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, а не будь-якого іншого строку. Суд погоджується з тим, що позивач пропустив термін установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин. Також суд вважає що має місце поважність причин пропуску строку позивачем для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується належними та допустимими доказами, які судом оцінено відповідно до положень статті 89 ЦПК України. Отже, встановленні обставин у відповідний період є саме тією непереборними обставинами, що виникли незалежно від його волі, пов`язані з істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини. Суд у даному випадку приймає до уваги пояснення позивача щодо пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому за своїм внутрішнім переконанням визнає таку причину пропуску поважною в розумінні ст. 1272 ЦК України. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суд змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved