Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~Ужгородського міськрайонного\~суду Закарпатської\~області з\~позовом до\~ [PERSON] про\~визначення додаткового\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини. Позовні вимоги мотивує тим, що в [PERSON] є рідний брат [PERSON] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 05.12.2012 в справі № 712/14904/12 [PERSON] визнаний недієздатним, догляд та опіку над ним здійснювала [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. З 03.07.2023 по 24.07.2023 [PERSON] перебувала на лікуванні та не могла самостійно пересуватися, оскільки зламала праву ногу. Після зростання ноги [PERSON] проходила реабілітацію та період відновлення. 05.09.2023 після повного одужання [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Ужгородського нотаріального округу Гецян І.С. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом за померлим [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Гецянин І.С. від 05.09.2023 у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено в зв`язку з пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини, який сплив 11.07.2023. З огляду на вищевикладене, в позивача виникла необхідність у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в судовому порядку. Вважає, що тривала хвороба спадкоємця є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. З обставин справи слідує, що строк прийняття спадщини спливав 11.07.2023. При цьому з 03.07.2023 по 24.07.2023 спадкоємець перебувала на лікуванні в зв`язку з тяжким ушкодженням здоров`я, а саме: переломом ноги. Враховуючи похилий вік позивача (68 років), її тривала хвороба, що припала на момент спливу строку прийняття спадщини є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.09.2023 у справі №308/15706/23 позовну заяву залишено без руху. Після усунення недоліків ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2023 року провадження у зазначеній справі було відкрито в загальному позовному провадженні, та справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні. Розгляд справи відкладався з метою належного повідомлення відповідача, ухвалою суду від 25.12.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилась. Її представник подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, письмового відзиву на надав, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.01.2023 року виконавчим комітетом Чопської міської ради, про що зроблено відповідний актовий запис №11. Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2012 у справі №712/14904/12 визнано [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , - недієздатним. Встановлено опіку над [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , та призначено його опікуном [PERSON] , [INFO] , мешканку [ADDRESS] . Згідно з довідкою лікаря від 01.09.2023 [PERSON] перебувала на амбулаторному лікуванні з 03.07.2023 по 24.07.2023. Позивачка подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину приватному нотаріусу Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин І.С. 05.09.2023 о 10.00 №123, спадкова справа 55/2023. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] , приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу, у зв`язку із зверненням [PERSON] , [INFO] , із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [INFO] рідного брата [PERSON] , встановила, що дана вимога не підлягає задоволенню. Вказано, зокрема, що на день смерті місце проживання померлого [PERSON] було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , місце проживання [PERSON] за вказаною вище адресою разом з померлим не зареєстроване (довідка №495 від 31.07.2023 видана Чопською міською радою). Виходячи з вищенаведеного, вважає, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] , яке залишилось після смерті померлого [PERSON] немає можливості, зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки [PERSON] спадщину не прийняла в строк передбачений ст.1270 Цивільного кодексу України та місце її проживання разом з померлим на день його смерті зареєстроване не було. Згідно з копією довідки Центру надання адміністративних послуг Чопської міської ради №495 від 31.07.2033 на день смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] постійно проживали та були зареєстровані разом в житловому будинку: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією паспорта [NUMBER] , виданого Чопським ВМ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області 20.08.2011, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Чопським міськвиконкомом Ужгородського району Закарпатської області, [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , батько [PERSON] . Згідно з довідкою приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин Ірини Степанівни від 22.11.2023 №78/01-16 у провадженні приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин Ірини Степанівни знаходиться спадкова справа за №55/2023, заведена після смерті [INFO] [PERSON] , за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка була подана після спливу строку встановленого для прийняття спадщини. Інші заяви, окрім вищевказаної, в тому числі про прийняття спадщини, не надходили. Документи, щодо інформації про коло осіб, які вважаються такими, що прийняли спадщину згідно,п.3-4 ст.1268 Цивільного кодексу України, у справі відсутні. Загальні положення про спадкування визначені\~главою 84 ЦК України. Відповідно до\~ст. 1216 Цивільного кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частинами 1 та 2\~ст. 1269 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1\~ст. 1270 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.1, 2\~ст. 1220 ЦК України). Позивач повідомила, що є особою пенсійного віку, перебувала на лікуванні та реабілітації, не мала змогу подати заяву нотаріусу. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені\~ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. В пункті 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Звертаючись до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки є особою пенсійного віку, перебувала на лікуванні та реабілітації. Оскільки остання не прийняла спадщину, зважаючи, що наведені позивачкою обставини є суттєвими, суд вважає пропущеним строк з поважних причин. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мала об`єктивні причини пропуску у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). З врахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved