Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.03.2020 у розмірі 165368,34 гривень та судові витрати в розмірі 2684,00 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» від 27.03.2020 відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.1.2.2-2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами і Тарифами складає між нею і Банком кредитний Договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Однак в порушення взятих на себе зобов`язань за вказаним договором відповідач не виконала умови договору, в зв`язку з чим станом на 21.10.2023 утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 165368,34 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 98210,22 гривень, заборгованості по відсоткам у розмірі 67158,12 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. При зверненні до суду представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала та пояснила, що не має можливості на теперішній час сплатити заборгованість оскільки на даний час чоловік не працює, а вона знаходиться в декретній відпустці. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 27.03.2020 відповідач [PERSON] надала Банку Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку про надання кредитного ліміту, та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування, штрафи. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором, з яким погоджується суд, станом на 21.10.2023 відповідач, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань, має заборгованість в розмірі 165368,34 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 98210,22 гривень, заборгованості по відсоткам у розмірі 67158,12 гривень. За змістом частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, на підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитом в сумі 165368,34 гривень. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2684,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved