Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

28 серпня 2023 року [PERSON] звернувся з позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з частини квартир [ADDRESS] , співвласником іншої частини якої є він. Останній день\~шестимісячного строку\~для прийняття\~спадщини припав\~на 16\~березня 2022\~року,\~однак у\~зв`язку\~з військовою\~агресією російської\~федерації проти\~України,\~питання оформлення\~спадщини не\~було для\~нього першочерговим\~питанням.\~Він постійно\~перебував вдома\~через постійні\~обстріли,\~боявся виходити\~на вулицю.\~На початку\~березня 2022\~року телефонував\~до нотаріальної\~контори,\~але там\~ніхто не\~відповідав.\~Пізніше дізнався,\~що спадковий\~реєстр не працює та прийняття заяв зупинено на невизначений термін. Крім того, дізнався, що у зв`язку з введенням військового стану, який триває і по цей день було змінено законодавство в частині спадкування, спочатку було врегульоване питання щодо зупинення строку для прийняття або відмови від прийняття спадщини в умовах воєнного стану. 09 серпня 2023 року державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори прийнята постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. З`ясувалось, що у результаті неодноразових змін законодавства він пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.08.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.10.2023 р. закрито підготовче засідання та задоволено клопотання позивача про витребування з Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори відомостей про осіб, які зверталися з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити його, розгляд справи провести за його відсутності, у разі неявки відповідача просив ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Харківська міська рада відзив на позов не надала, про час та місце розгляду цивільної справи повідомлялась своєчасно та належним чином у судове засідання представника не направила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 9) 03 березня 1992 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 10.02.1998 р. Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду реєстраційний № 7-98-116971 квартира [ADDRESS] належить на праві спільної(сумісної) власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про що вчинено запис у реєстрову книгу за № 17-7-11191 20.02.1998 р. Державним комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентарізації» (а.с. 11-12) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. (а.с 10) 09 серпня 2023 року постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Т.М., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , який на час смерті був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Відмова нотаріуса вмотивована там, що [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку встановленого ст. 1270 ЦК України на день відкриття спадщини разом зі спадкодавцем постійно не проживав (а.с. 13) Відповідно до відомостей наданих Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , померлого [INFO] заведена спадкова справа № 627/2023, з заявою про прийняття спадщини 09.09.2023 р. звернувся син померлого [PERSON] інших заяв до нотаріальної контори не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Отже встановлено, що спадкова справа заведена за заявою позивача і відомості про інших осіб, які б зверталися з заявами про прийняття спадщини або відмові від її отримання відсутні. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно п.2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої першою заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 1.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України у п. 24 своєї постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця яке залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У зв`язку зі смертю [PERSON] 15.09.2021 р. шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини спливав 16.03.2022 р. З урахуванням веденого в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 28.02.2022\~року №\~164\~«Деякі питання\~нотаріату в\~умовах воєнного\~стану» перебіг\~строку для\~прийняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття зупинився\~на час\~дії воєнного\~стану,\~змінами внесеними\~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 06.03.2022\~року №\~209\~«Деякі питання\~державної реєстрації\~та функціонування\~єдиних та\~державних реєстрів,\~держателем яких\~є Міністерство\~юстиції,\~в умовах\~воєнного стану»\~перебіг строку\~для прийняття спадщини зупинений. В подальшому Постановою Кабінету Міністрів України № 469 від 09.05.2023 пункт щодо перебігу строків звернення з заявами про прийняття спадщини виключено. Отже внаслідок зміни законодавства про порядок обчислення строку на прийняття спадщини, який на рівні Постанов Кабінету Міністрів України спочатку був зупинений на час воєнного стану, а згодом цей порядок змінився у гіршу сторону для спадкоємця, цей строк був обмежений відстроченням на чотири місяця. У цивільному судочинстві діє принцип верховенства права, ст. 10 ЦПК України, який передбачає, що нормативні акти мають відповідати критерію правової визначеності, щоб пересічна особа, яка не має юридичних знань могла діючи розумно та добросовісно на підставі відповідного нормативного акту визначити правила своєї поведінки. При цьому хоча строки прийняття спадщини можуть встановлюватися та змінюватися лише законом, а не постановами КМУ, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує, що правовий режим врегулювання перебігу 6-ти місячного строку для прийняття спадщини у даному випадку не відповідає критерію правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права і посилання на цю обставину, як на причину пропуску строку з боку позивача є обґрунтованою. У ситуації дії військового стану, невизначеності у правовому регулюванні перебігу строку прийняття спадщини позивач небезпідставно помилився стосовно кінцевої дати на прийняття спадщини і така помилка є об`єктивною та істотною перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини у визначений законом 6-ти місячний строк, а тому з урахуванням інших наведених позивачем у своєму позові негативних чинників для прийняття спадщини, пов`язаних з воєнним станом, які змістили пріоритети для кожного, хто перебуває у зоні воєнних дій у бік першочергових гарантій безпеки для життя та здоров`я, вони у своїй сукупності є поважними причинами, які перешкодили позивачу вчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщина, а тому відповідно до ст. 1272 ЦК України суд задовольняє позов та надає позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, який відповідно до загального принципу цивільного законодавства, розумності, добросовісності та справедливості суд визначає терміном у два місяці. Задовольняючи позов суд враховує, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Outcome: approved