Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги, з урахуванням уточненої позовної заяви тим, що [INFO] помер її син [PERSON] , [INFO] , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що після смерті її сина відкрилась спадщина у вигляді квартири, автомобіля, банківського рахунку, а крім неї спадкоємцем також є його батько [PERSON] . Зазначає, що 14 серпня 2023 року вона звернулась до приватного нотаріуса КМНО Тарасенка А.В. і дізналась, що нею фактично пропущено строк на прийняття спадщини. Посилається на те, що вона перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що у зв`язку з перебуванням на тимчасово окупованій території нею був пропущений строк на прийняття спадщини після смерті сина, і вважає, що нею пропущений строк на прийняття спадщини з поважних причин. На підставі викладеного вона звернулась до суду з цим позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк у два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2023 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 03 жовтня 2023 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська задоволено клопотання позивача про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарасенка А.В. належним чином завіреної копії спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 19 жовтня 2023 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарасенко А.В. направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства та з урахуванням наявних у справі доказів, в обґрунтування зазначивши, що приватний нотаріус, який відкрив спадкову справу, є неналежним відповідачем під час розгляду справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказує, що 12 вересня 2022 року за заявою [PERSON] (батька) було відкрито спадкову справу щодо майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (номер у спадковому реєстрі 69671483). Зазначає, що 17 серпня 2023 року ним було отримано заяву від [PERSON] від 14 серпня 2023 року про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] , яка була подана с пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, інших документів, які підтверджують факт прийняття нею спадщини надано не було, і письмових згод інших спадкоємців, які прийняли спадщину, щодо прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса не надходило. 19 грудня 2023 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарасенко А.В. у своєму відзиві на позовну заяву надав клопотання про розгляд справи без його участі та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства з урахуванням наявних у справі доказів. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча на підставі ст. 130 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення чи розгляд справи без його участі не надав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, та виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , повторно виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 02 липня 2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис №564 (а. с. 14). Матеріалами справи підтверджено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис №6343 (а. с. 13, 107). Крім того, згідно наявного в матеріалах справи Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №6998564, наданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасенком А.В., 12 вересня 2022 року відбулась реєстрація спадкової справи: номер у Спадковому реєстрі 69671483; номер у нотаріуса 06/22; спадкодавець [PERSON] (а. с. 115). Згідно відомостей з наданої приватним нотаріусом копії спадкової справи №06/2022 судом також встановлено, що 17 серпня 2023 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарасенка А.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті її сина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а. с. 120). Також судом встановлено, що [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою №1229-7001297958 від 23 червня 2022 року (а. с. 5). Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із ст. 1269 ЦК України для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини шестимісячний строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову до суду про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Відповідно до ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №164 встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. 19 червня 2023 року набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року №469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в якому було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці, та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно із п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, у тому числі спадкової справи №06/22 щодо [PERSON] , який помер [INFO] , позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги майна померлого разом з іншим спадкоємцем першої черги [PERSON] , яким також було подано заяву до приватного нотаріуса (а. с. 104). Позивачем також було надано фотоматеріали в якості доказів її перебування за місцем реєстрації у м. Маріуполі Донецької області, який знаходиться в окупації (а. с. 65, 67). Також суд бере до уваги, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан, дія якого наразі продовжена. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що введення на території України воєнного стану, тимчасова окупація м. Маріуполя Донецької області, зміни в порядку обчислення строків прийняття спадщини, викликані введенням воєнного стану, є обставинами, які перешкодили позивачу своєчасно реалізувати право на прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, позивач пропустив строк прийняття спадщини, та враховуючи відсутність заперечень з боку відповідачів, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись до нотаріуса, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Щодо пред`явлення позовних вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарасенка А.В. суд дійшов висновку, що нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Виходячи з норм ЗУ «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Крім того, у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справу. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, але в своїй позовній заяві, поданій до суду не зазначила, що бажає стягувати сплачений судовий збір з відповідачів, тому судовий збір у сумі 1\~073,60 грн. не підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: approved