Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

У липні 2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] , у якій позивач, з урахуванням уточнень, просив суд: - зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON] , [INFO] ; - визначити наступний порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини: кожна неділя з 09 год. 30 хв. до 18 год. 30 хв. без присутності матері за місцем проживання батька; кожну середу з 14 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. без присутності матері за місцем проживання батька; по 7 календарних днів та взимку без присутності матері з можливістю виїзду на відпочинок в межах України; щороку в день народження дитини, Нового Року, [PERSON] , Великодня з 12 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. з присутністю або без присутності матері; на час до припинення або скасування військового стану в Україні та/або перебування дитини поза межами України, безперешкодне дистанційне спілкування з дитиною за допомогою телефонного зв`язку, через мережу Інтернет, зокрема, відеозвязок за допомогою систем Skpe, Viber, Whatsapp протягом 1 години 1 раз на тиждень у суботу чи неділю. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що є батьком [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] . З огляду на те, що після розірвання шлюбу з [PERSON] , дитина залишилась проживати разом з нею, а останньою чиняться йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, він вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Відповідачем [PERSON] було надано відзив доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Так, останньою зазначено, що вона не чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною, однак його спілкування з донькою не несе в собі позитивної складової. У разі якщо суд дійде висновку щодо необхідності встановлення графіку спілкування, відповідач просила врахувати ту обставину, що вона з донькою знаходиться в Німеччині та з огляду на вік дитини та її прив`язаність до матері, встановити наступний графік: кожен другий та четвертий вівторок місяця з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; кожну першу та третю суботу місяця з 13 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв.; усі зустрічі проводити виключно в присутності матері. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.08.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.09.2023, у задоволенні клопотання відповідача про проведення судового засідання в режимі відео конференції відмовлено. Протокольною ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.11.2023, закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення аналогічні викладеним у позові. У судовому засіданні представник відповідача надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві та не заперечував щодо встановлення графіку спілкування, який запропоновано органом опіки та піклування у висновку. У судовому засіданні, свідок [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] пояснила, що позивач спілкується з диною рідко, а з липня не спілкується зовсім. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] батьками якої записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.09.2022 (справа №932/4845/22) шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Відповідно до висновку Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради від 13.10.2023 (№4/3-271), доцільним є встановлення графіку спілкування та участі у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , батькові [PERSON] таким чином: кожну суботу з 09 год 00 хв. протягом 20 хвилин за допомогою телефонного або відеозвязку; 25 грудня кожного року з 12 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. Так, частинами 1-2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч.1 ст.18, ч.1 ст.27 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Згідно ч.ч. 8-10 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Статтею 153\~СК України\~передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Відповідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Згідно ч.ч.\~4-5\~ст.19\~СК України\~при розгляді\~судом справ\~щодо розв`язання\~спору відносно\~участі у\~вихованні дитини\~обов`язковою\~є участь\~органу опіки\~та піклування.\~Орган опіки\~та піклування\~подає суду\~письмовий висновок\~щодо розв`язання\~спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18 Верховний Суд зазначив, що відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Суд, встановивши, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дітьми, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми, які проживають з матір`ю, дійшов правильного висновку про доцільність спілкування батька з дітьми без присутності матері. Тобто, з аналізу вказаних норм матеріального права та висновків ВС/КЦС, вбачається, що той з батьків, з яким проживає дитина, не має права перешкоджати іншому з батьків спілкуватися з дитиною, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Крім того, при вирішенні спору даної категорії, обов`язковим є дослідження висновку органу опіки та піклування. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду\~на те,\~що батьки\~мають рівні\~права та\~обов`язки відносно\~дитини,\~що крім\~іншого,\~виражається у\~реалізації права\~на спілкування\~і виховання\~дитини,\~заявлені позовні\~вимоги підлягають\~частковому задоволенню шляхом зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з донькою [PERSON] , з наданням можливості спілкуватись кожного дня розумної кількості та тривалості розмов за допомогою будь-яких засобів телекомунікаційного зв`язку (телефон, інтернет тощо). Визначити [PERSON] способи та порядок участі у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON] , за наступним графіком: кожну першу та третю суботу щомісяця з 10 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. за місцем проживання чи перебування [PERSON] , у присутності матері; кожну другу та четверту середу щомісяця з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. за місцем проживання чи перебування [PERSON] , у присутності матері; бачитись з донькою [PERSON] у святкові дні (Новий рік, Різдво, Великдень, День народження [PERSON] [INFO] ) з попереднім повідомленням [PERSON] про час побачення за допомогою засобів поштового чи телекомунікаційного зв`язку. При ухваленні даного рішення, судом враховано: вік дитини, її місцеперебування та відсутність, станом на день розгляду справи, фізичної можливості спілкування батька та дитини, що може бути компенсовано за рахунок можливості спілкування кожного дня, розумної кількості та тривалості розмов за допомогою будь-яких засобів телекомунікаційного зв`язку. Крім того, з огляду на вік дитини, тривале її проживання окремо від батька за межами України, у зв`язку із введенням воєнного стану, зустрічі [PERSON] з дитиною повинні відбуватись у присутності матері за місцем проживання дитини чи її тимчасового перебування. Доводи відповідача щодо негативного впливу поведінки відповідача на дитину, не приймаються судом до уваги оскільки на їх підтвердження не надано жодного належного доказу. Доводи відповідача щодо відсутності з її сторони перешкод для позивача у спілкуванні з дитиною, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову протирічать іншим доводам викладеним у відзиві. Доводи відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову у зв`язку з невиконанням обов`язку позивача щодо утримання дитини не приймаються судом до уваги, оскільки на підтвердження вказаної обставини не надано доказів та, крім того, відсутність матеріального утримання, само по собі, не може бути підставою для усунення батька від спілкування з дитиною. Також суд вважає за необхідне вказати наступне. Відповідно до ч.ч.5-6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, висновок Органу опіки та піклування носить рекомендаційний характер і чинне законодавство не містить перешкод для встановлення судом іншого, ніж визначений Органом опіки та піклування, місце проживання дитини. З огляду на те, що наявний у матеріалах справи висновок адміністрації Шевченківського району Дніпровської міською ради, як органу опіки та піклування, не містить обґрунтування і мотивування щодо його прийняття, а також враховуючи те, що надання 20 хвилинного спілкування за допомогою телефонного або відеозв`язку кожної суботи, об`єктивно, не може забезпечити реалізацію батьком права на спілкування та виховання доньки, суд не приймає його до уваги. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що вони, не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дитини, що буде відповідати її інтересам. Виходячи з приписів\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на рахунок позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Outcome: partial