Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 31.07.2009 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . 16.07.2015 року шлюб було розірвано. З грудня 2013 року вони проживають окремо. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, вихованням дитини не займається, не піклується про стан її здоров`я, не цікавиться життям та навчанням дочки, з дитиною не проживає та не спілкується. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином. Відзив на позов не подав. Представник органу опіки та піклування позов підтримала. Пояснила, що вжитими заходами встановити зв`язок з відповідачем не вдалось, оскільки за наявною інформацією він виїхав до РФ. За таких обставин орган опіки та піклування не може дослідити умови проживання [PERSON] та надати суду письмовий висновок про доцільність позбавлення його батьківських прав. Разом з тим, зібраними доказами підтверджується ухилення відповідача від виконання батьківських обов`зків. У судовому засіданні з`ясовано думку дитини про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. [PERSON] пояснила суду, що не пам`ятає коли в останнє спілкувалась з батьком. Будь-який зв`язок з ним відсутній. Наслідки позбавлення батьківських прав їй зрозумілі та вона не заперечує проти задоволення позову. З`ясувавши обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON] є\~батьками [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). \~ \~ \~ \~З акту обстеження умов проживання дитини працівниками служби у справах дітей з`ясовано, що [PERSON] проживає з матір`ю, вітчимом та сестрою, у будинку зі зручностями, який складається з чотирьох житлових кімнат та місць загального користування. Для [PERSON] відведено окрему житлову кімнату, яка облаштована сучасними меблями для її сну, відпочинку, підготовки уроків та проведення дозвілля. \~ \~ \~ \~Згідно інформації про стан навчання і виховання дитини [PERSON] , з`ясовано, що вона навчається в ліцеї №7 м. Звягель. Батько [PERSON] навчанням та вихованням дитини не цікавиться, батьківських зборів не відвідував, жодного разу не був у закладі. Зі слів матері останній проживає в росії (а.с. 9). \~ \~ \~ \~Факт виїзду відповідача за межі України 24.06.2021 підтверджується інформацією ЦОСІ Державної прикордонної служби (а.с. 53). \~ \~ \~ \~Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини. \~ \~ \~ \~Звертаючись до суду з даним позовом, якому передувала виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, позивачем були вжиті усі можливі заходи з метою захисту інтересів дитини та зміни ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків. \~ \~ \~ \~Конституцією України (ст.51) визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. \~ \~ \~ \~Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства). Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків (ст.164 СК України). Це є винятковим заходом, що тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька, так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Інтереси дитини є надзвичайно важливими, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, і позбавлення останніх батьківських прав є крайнім, виключним та надзвичайним способом впливу на них. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що суд сприймає як свідоме нехтування своїми обов`язками. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд вважає доведеним факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, а позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved