Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Виконавчий комітет Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області в особі Органу опіки та піклування звернувся до суду із вище вказаним позовом в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог, представник позивача зазначив, що на території Теплодарської міської територіальної громади Одеського району Одеської області проживає [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , (актовий запис про народження № 951 складений 05 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області). Малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації. Відомості про батька дітей - [PERSON] , в Службі у справах дітей виконкому Теплодарської міськради відсутні. Згідно з наказами Служби у справах дітей виконавчого комітету Теплодарської міської ради від 18 грудня 2023 року № 75 малолітній [PERSON] , [INFO] , взятий на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Дитина не завжди доглянута, наявні ознаки незабезпечення дитини належним харчуванням. Відповідно до частини третьої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідач [PERSON] грубо порушує зазначені вимоги законодавства України, не створює умов для повноцінного розвитку її малолітньої дитини. Згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина не одноразово потрапляла у поле зору Служби у справах дітей, перебувала на обліку, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах, перебуває і на сьогоднішній день. Працівниками Служби у справах дітей виконкому Теплодарської міськради спільно з інспектором ювенальної превенції Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області систематично проводилася роз`яснювальна робота із [PERSON] щодо відповідального ставлення до виховання дитини, підстав для позбавлення батьків батьківських прав та наслідків такого позбавлення. Однак, ставлення [PERSON] до виконання батьківських обов`язків не змінилося, що призвело до потрапляння дитини у ситуацію, яка загрожує життю або здоров`ю. Працівниками Служби у справах дітей виконкому Теплодарської міськради спільно з інспектором сектору ювенальної превенції та поліцейським офіцером Теплодарської міської територіальної громади Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області 27 серпня 2024 року проведено оцінку рівня безпеки дитини. На момент візиту до родини мати була у алкогольному сп`янінні та повідомила, що [PERSON] пішов з дому зранку і місце знаходження його їй не відоме. О 14:30 поліцейський офіцер громади знайшов дитину. [PERSON] повідомив, що він ще не снідав. За результатами складеної оцінки рівня безпеки дитини встановлено, що подальше перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , загрожує життю та здоров`ю дитини. Зважаючи на вищевикладене Виконавчим комітетом Теплодарської міської ради ухвалено рішення від 27 серпня 2024 року № 110/В-2024 «Про негайне відібрання малолітнього [PERSON] від матері - [PERSON] ». Відповідно до частини другої статті 170 Сімейного кодексу України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. Згідно рішення Виконавчого комітету Теплодарської міської від 27 серпня 2024 року № 110/В-2024 визнано за доцільне позбавити мати батьківських прав. Малолітній [PERSON] , [INFO] , негайно відібраний від матері та тимчасово влаштований до Комунального некомерційного підприємства «Біляївська багатопрофільна лікарня» для проведення медичного обстеження дитини та у разі необхідності надання медичної допомоги. Вказані обставини відповідно до пунктів другого та четвертого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно із частиною другою та частиною третьою статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В судовому засіданні представник позивачча [PERSON] уточнила заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів на користь батька дитини - [PERSON] , та підтримала їх. Зокрема зазначила, що на даний час неповнолітня дитина - [PERSON] проживає разом із своїм батьком - [PERSON] . Просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, а у разі продовження отримання дитиною освіти - до завершення навчання. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю. Надала письмову заяву, в якій погодилась із позовними вимогами. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідачка визнала позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved