Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Адвокат Бандуровський Б.П., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 24.07.2021 року на грунті неприязних стосунків [PERSON] в [ADDRESS] , виражався нецензурною лайкою в сторону позивача [PERSON] та пошкодив останньому транспортний засіб марки Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] . Зазначає, що 21.12.2022 року відносно [PERSON] було складено протокол серія ВАВ №076513 за ст.173 КУпАП. Посилається на те, що постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17.02.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення справу провадженням закрито. Крім цього, зазначає, що згідно висновку транспортної товарознавчої експертизи №253 від 03.11.2021 року вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження неправомірними діями на день проведення огляду становить 8581 гривень 33 коп., вартість проведеної експертизи становить 2100 гривень. Враховуючи, що вина [PERSON] встановлена постановою суду, та те, що в результаті вчинення адміністративного правопорушення, [PERSON] було завдано майнової та моральної шкоди, просить позов задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] майнову шкоду в сумі 10681,33 грн. та моральну шкоду в сумі 50000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник позивача [PERSON] , адвокат Бандуровський Б.П., в судове засідання не з`явився. Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Герасимчук Ю.М., в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи, що підтверджується матеріалами справи. Будь яких заяв чи клопотань до суду від них не надходило. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом установлено, що постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17.02.2023 року в справі №718/2968/22 (провадження №/718/1468/22) про адміністративне правопорушення встановлено винуватість [PERSON] у вчиненні словесної суперечки з [PERSON] на ґрунті особистих неприязних стосунків в ході якої [PERSON] виражався нецензурною лайкою у бік [PERSON] , за що передбачена відповідальність ст.173 КУпАП. Провдження у вказаній справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністратвиного стягнення (а.с.18). Щодо зазначених відомостей у протоколі серії ВАВ №076513 від 21.12.2022 року про пошкодження транспортного засобу Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , під час вказаного конфлікту, який мав місце 24.07.2021 року та яким керував [PERSON] , то суд звертає увагу, що у матеріалах вказаної адміністративної справи докази будь яких пошкоджень транспортного засобу відсутні, даному факту судом оцінка не надавалася. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №253 від 03.11.2021 року, проведеної на підставі заяви [PERSON] , щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження неправомірними діями (зі слів замовника) 24.07.2020 року встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження неправомірними діями (зі слів замовника) на день проведення огляду становить 8581,33 грн.(а.с.20-29). Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої та пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Щодо відшкодування майнової шкоди суд зазначає таке. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Позивачем [PERSON] в даному випадку не надано доказів на підтвердження факту пошкодження транспортного засобу Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , користувачем якого він є, саме відповідачем [PERSON] , а тому в задоволенні позовних вимог у частині відшкодування майнової шкоди слід відмовити. Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно. Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин). Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В той же час, як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. При цьому, в п. п. 3, 5 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ. При вирішені спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач зазначає розмір моральної шкоди 50000 грн., які він просить стягнути з відповідача. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. Водночас, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потерпілої особи і не має призводити до її збагачення. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Сторона, яка пред`являє вимоги відшкодування завданої їй моральної шкоди, не звільняється від обов`язку довести наявність такої шкоди, її розмір, надавши належні, допустимі та достовірні докази цього факту, у порядку встановленому процесуальними нормативно-правими актами. Всупереч приписам ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивач [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів того, що відповідач спричинив йому майнову та моральну шкоду, яка описана ним у позовній заяві. Позовна заява, не містять жодного обґрунтування спричинення відповідачем позивачу [PERSON] майнової шкоди на суму 10681 грн. 33 коп. та моральної шкоди на суму 50000 грн. Також позовна заява не містить жодного обґрунтування в чому саме полягає моральна шкода, отже, у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed