Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , в особі представника - адвоката Макух Аліни Василівни звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про стягнення страхового відшкодування. Відповідно до прохальної частини позовної заяви, просить стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь [PERSON] матеріальну шкоду понесену на лікування у розмірі 95104 грн. 78 коп.; відшкодування пов`язане зі стійкою втратою працездатності - 117000 грн.; моральну шкоду у розмірі 10605 грн. 23 коп. Мотивуючи подану заяву, представник позивача вказує на те, що 19.12.2021 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса марки «БАЗ», д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля марки ЗАЗ [NUMBER]. Унаслідок вказаної ДТП, пасажирка автомобіля ЗАЗ [NUMBER] - [PERSON] , отримала тілесні ушкодження. Вироком Сколівського районного суду Львівської області у справі № 453/1076/22, у скоєнні відповідного кримінального правопорушення (згадане ДТП) визнано винним [PERSON] , водія автобуса марки «БАЗ», д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія автобуса марки «БАЗ», на момент ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця». 03.05.2023 [PERSON] , через свого представника ТОВ «ЮК «Відшкодування» звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Листом від 01.08.2023 ПАТ «АСК «Скарбниця» повідомило про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки згідно з вироком Сколівського районного суду Львівської області, позивач зазначив, що з обвинуваченим примирився та претензій до нього немає. [PERSON] вважає, що така відмова щодо виплати страхового відшкодування є безпідставною та такою, що грубо порушує його права. За таких обставин, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.09.2023, відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Згідно з поданим відзивом, який надійшов до суду 16.10.2023, представник відповідача стверджує, що посилання позивача на безпідставність відмови йому у виплаті страхового відшкодування є хибними, оскільки представник потерпілої [PERSON], у судовому засіданні під час розгляду справи № 453/1076/22 (обвинувальний акт у кримінальному провадженні) заявив про примирення з обвинуваченим та допомогу у лікуванні. Обов`язок страховика на виплату страхового відшкодування є похідним від обов`язку особи на відшкодування завданої шкоди. За твердженням сторони відповідача, факт заяви представника потерпілого про допомогу у лікуванні вказує на припинення обов`язку страховика на виплату страхового відшкодування. Окрім того, адвокат Хамандяк В.Б., який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», стверджує, що позивачем не надано належного підтвердження понесених витрат, а також необхідності їх здійснення. У зв`язку з наведеним, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 13.10.2023 до суду надійшла відповідь на відзив. Адвокат Макух А.В., яка діє в інтересах [PERSON] , спростовуючи доводи відповідача вказує, що у ДТП, окрім [PERSON] , тілесні ушкодження отримала і інша дитина позивача, зокрема [PERSON] , [INFO] , що також вбачається з вироку Сколівського районного суду Львівської області. Витрати на лікування сина позивача поніс [PERSON] і тому [PERSON] не звертався до відповідача про виплату страхового відшкодування. Поряд з тим, [PERSON] не допомагав фінансово [PERSON] у покритті витрат на лікування, не відшкодував шкоду завдану інвалідністю, оскільки знав, що усі витрати зобов`язана відшкодувати страхова компанії. Що стосується витрат понесених на лікування, то представник позивача зауважує, що такі підтверджуються копіями квитанцій та документів долучених до матеріалів позовної заяви, оригінали яких наявні у відповідача. 19.10.2023 від представника відповідача надійшли заперечення на відзив. Останній стверджує, що твердження представника позивача про допомогу лише [PERSON] є безпідставними. З вироку Сколівського районного суду Львівської області у справі № 453/1076/22 вбачається, що [PERSON] вказав, що [PERSON] допомагав та продовжує допомагати у лікуванні дітей. Таким чином, у страховика відсутні підстави для здійснення страхового відшкодування. Окрім зазначеного, вказує, що розмір відшкодування, який позивач просить стягнути у судовому порядку є завищеним та необґрунтованими. Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, з мотивів наведених у позовній заяві, просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями з відміткою про вручення поштового відправлення, а також довідками про доставку електронного листа на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи. Частинами першою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, також того, що відповідач (уповноважений представник) неодноразово не з`являвся у судове засідання, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Неявка (в даному випадку неодноразова) учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для відкладення її розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, а також доводи сторін, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] 19.12.2021 року приблизно о 14 годині 10 хвилин, керуючи автобусом марки «БАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись ним по автодорозі сполученням «Київ-Чоп» у населеному пункті с. Дубина Стрийського району Львівської області, порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.5, 1.10 (у частині визначення термінів «дорожня обстановка», «дорожні умови», «безпечна швидкість», «небезпека для руху», «перешкода для руху»); Розділу 2 п. 2.3(б, д); Розділу 12 п.12.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями, які виразились в тому, що він керуючи вказаним транспортним засобом проявив неуважність до дорожньої обстановки, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, рухаючись в межах населеного пункту, без причин технічного характеру, допустив зіткнення із попутним транспортним засобом марки «ЗАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , під керування водія [PERSON] , який рухався попереду. Внаслідок порушення водієм [PERSON] вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху, неповнолітній пасажир автомобіля марки «ЗАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , отримала відкриту черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку важкого ступеня, переломів кісток склепіння та основи черепа, розриву барабанної перетинки справа, скопичення крові в порожнині черепа, мозкової коми, рани голови, тупа травма грудної клітки та живота у вигляді забою легень, переломів ребер, травматичного розриву діафрагми, гематоми брижі, які супроводжувались внутрішньою грудною та внутрішньочеревною кровотечою із скопиченням крові в за очеревинному просторі, дані тілесні ушкодження відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення. Також, в результаті ДТП неповнолітній пасажир автомобіля марки «ЗАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , отримав струс мозку та закритий перелом обох кісток правого передпліччя, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я. Крім того, у результаті ДТП пасажир автомобіля марки «ЗАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , отримала закриту черепно-мозкову травму, геморагічний забій тім`яної та лівої потиличної долі головного мозку, субарахноїдальний крововилив, набряк головного мозку, множинні закриті двобічні переломи ребер із двобічним гемотораксом, забій правої легені, перелом тіла лівої ключиці та лівої кульшової впадини з під звихом головки лівої стегнової кістки, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення. Таким чином, у діях [PERSON] , що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесні ушкодження, а потерпілим [PERSON] та [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, встановлено ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вироком Сколівського районного суду Львівської області від 22.11.2022, ухваленого за результатами розгляду кримінальної справи № 453/1076/22, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України. Вирок суду набрав законної сили 23.12.2022. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій [PERSON] , стосовно якого ухвалено вирок суду, такий є обов`язковим для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно витягу з веб-сайту МТСБУ про перевірку чинності страхового полісу № АР1225367, який діючий на 19.12.2021, було застраховано цивільно-правову відповідальність водія автобусом марки «БАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] в ПАТ «АСК «Скарбниця». Враховуючи наявність полісу, 03.05.2023 [PERSON] , через свого представника ТОВ «ЮК «Відшкодування», звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. До заяви було надано оригінали документів, що підтверджують право на отримання страхового відшкодування. Зокрема, оригінали чеків та квитанцій на загальну суму 95104 грн. 78 коп., що слідує із відповідної заяви. У процесі судового розгляду встановлено, що страхове відшкодування позивач не отримав по даний час. Листом від 01.08.2023, ПАТ «АСК «Скарбниця» повідомило [PERSON] про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки згідно з вироком Сколівського районного суду Львівської області, позивач зазначив, що з обвинуваченим примирився та претензій до нього немає. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України, визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статті 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. При цьому суди також повинні мати на увазі, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку. Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно копій товарних та фіскальних чеків, що містяться у матеріалах справи, витрати [PERSON] на лікарські препарати, а також витрати пов`язані з проведенням лікування доньки останнього - [PERSON] у закладах охорони здоров`я складають суму у розмірі 95104 грн. 78 коп. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (стаття 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі статтею 24 вказаного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами даної справи підтверджено спричинення позивачу, який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , шкоди внаслідок ДТП, а тому, суд вважає, що сума коштів, які витратив позивач на лікування доньки у розмірі 95104 грн. 78 коп., внаслідок отриманих тілесних ушкоджень від ДТП, є страховою сумою та має бути відшкодована страховиком, відповідно до умов договору страхування (Поліс № АР1225367), у відповідності до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Водночас, доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки представник потерпілої [PERSON] , у судовому засіданні під час розгляду справи № 453/1076/22 заявив про примирення з обвинуваченим та допомогу у лікуванні, суд відхиляє, у зв`язку з нижченаведеним. Під час розгляду справи, судом було допитано у якості свідка [PERSON] . Останній повідомив, що кошти на лікування неповнолітньої [PERSON] не надавав. Окрім того, зі змісту вироку Сколівського районного суду Львівської області від 22.11.2022, вбачається, що представник неповнолітніх потерпілих [PERSON] під час розгляду кримінального провадження, зазначив, що з обвинуваченим вони примирились, останній допомагав і продовжує допомагати у лікуванні дітей. Заперечення відповідача проти позовних вимог, а саме те, що даний факт слід розцінювати як відсутність підстав для виплати страхового відшкодування не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Наведені позиції сторін відображені у вироці не свідчать про відмову від претензій до страхової компанії чи власника джерела підвищеної небезпеки та не засвідчують отримання будь-яких коштів, які є предметом для відшкодування у даній справі. Більше того, поняття «примирення» можна тлумачити по різному, зокрема як прощення вини, але термін примирення не засвідчує відсутність претензій матеріального характеру з боку потерпілої сторони. Такі обставини повинні оцінюватись судом у сукупності зі всіма іншими обставинами справи. Сам по собі вирок у якому наведено дані про примирення сторін, не звільняє страхову компанію від виконання обов`язку прямо покладеного на неї законом, тим більше у ситуації коли до неї пред`явлені відповідні вимоги. Відповідно до пунктів 26.1, 26.2 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, пов`язана зі стійкою втратою працездатності потерпілим наслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить в разі визнання неповнолітньої (малолітньої) особи дитиною з інвалідністю 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Неповнолітня потерпіла [PERSON] визнана дитиною з інвалідністю, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень у вищезазначеному ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу, що підтверджується корінцем медичного висновку № 12 про дитину-інваліда віком до 18 років від 07.11.2022 року та призначеною індивідуальною програмою реабілітації. За таких обставин вимога до ПАТ «АСК «Скарбниця» про страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з стійкою втратою працездатності, є правомірною. Мінімальна заробітна плата у місячному розмірі у грудні 2021 році, згідно Закону України «Про Державний бюджет України у 2021 році», становить 6500 гривень, а тому розмір страхового відшкодування потерпілій [PERSON] за шкоду, пов`язану з стійкою втратою працездатності, становить, 117000 грн. 00 коп. Окрім того, статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкоджень здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, тому моральна шкода потерпілій [PERSON] у сумі 10605 грн. 23 коп., розрахована як 5-тивідсоткова частка страхового відшкодування, також підлягає відшкодуванню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 2 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі - 2227 грн. 10 коп.

Outcome: approved