Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Ананьївської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, [INFO] помер його батько [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на майно, в тому числі на земельну ділянку площею 3,36 га, з кадастровим номером 5120284600:01:001:0432, що знаходиться на території Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського (нині Подільського) району Одеської області. Заповітом від 25 липня 2014 року [PERSON] заповів вказану земельну ділянку позивачу. Позивач звернувся до Ананьївської районної державної нотаріальної контори з приводу належного оформлення спадщини, внаслідок чого нотаріусом було відкрито спадкову справу за №274/2023, однак було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини з причини пропуску, передбаченого законом, строку для подачі заяви про прийняття спадщини, та рекомендовано звернутись до суду. Позивач вказує, що незважаючи на те, що його зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , фактично він проживав з батьками на день смерті батька в [ADDRESS] , а тому вважав, що прийняв спадщину шляхом догляду за спадкодавцем, та фактично вступив в управління майном. Про пропуск строку для прийняття спадщини він дізнався лише під час звернення до Ананьївської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Також позивач зазначив, що він є людиною з інвалідністю з дитинства, має проблеми зі здоров`ям, періодично потребує лікування. Крім того 22 лютого 2022 року Указом Президента України 64/2022 на території України введено воєнний стан по всій території України у зв`язку з воєнною агресією Російської Федерації, що є ще однією з непереборних обставин пропуску строку звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, оскільки він помилково вважав, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. У зв`язку з наведеним позивач просить задовольнити позовну заяву та визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою від 23 жовтня 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено процесуальні права відповідачу про право на подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено порядок його реалізації, а також право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою. В подальшому, 14 грудня 2023 головуючим суддею у справі після виконання всіх завдань, визначених в статті 189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 24 січня 2024 року. Позивач 24 січня 2024 року у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вказаний строк ним пропущений з поважних причин. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також пояснила, що позивачем пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки позивач неправильно зрозумів норми чинного законодавства щодо звернення з заявою про прийняття спадщини, є інвалідом з дитинства, позивач вважав, що через введений на території України воєнний стан перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення був сповіщений належним чином (а.с.30, 41), однак 27 жовтня 2023 року до суду надійшло клопотання Ананьївського міського голови Тищенко Ю.С. (а.с.32-33), в якому він просить здійснити розгляд справи без участі представника відповідача. Розгляд заяви по даній справі залишає на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю позивача. Раніше її прізвище було « [PERSON] », однак після розірвання шлюбу їй було присвоєно дошлюбне прізвище « [PERSON] », в підтвердження чого надала у судовому засіданні та просила долучити до матеріалів справи копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 19 липня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ананьївського району Одеської області. Свідок пояснила, позивач дійсно з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини через необізнаність у законодавстві щодо цього питання. Він не знав про існування заповіту на його ім`я, а через воєнний стан в Україні вважав, що строк для прийняття спадщини зупинений. Крім того він є інвалідом з дитинства. Він здійснював лікування батька [PERSON] .. Спадкодавець був її співмешканцем. Вона не претендує на спадщину. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення відповідача, враховуючи клопотання представника відповідача, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та за участю позивача та його представника. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши позивача та його представника, допитавши свідка, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 10 червня 2011 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області (а.с.6), та копією витягу з реєстру територіальної громади №2023/007097388 від 06 вересня 2023 року (а.с.8). Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просить суд: визнати причину пропуску поважною та визначити [PERSON] , [INFO] , зареєстрованому за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 10 червня 2011 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. З позовної заяви вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 серпня 2022 року Ананьївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.14). Згідно копії довідки №1067, виданої 07 вересня 2023 року Ананьївською міською радою (а.с.16), померлий [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований по день смерті, тобто по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Особи, які були зареєстровані разом з [PERSON] по день його смерті: [PERSON] , [INFO] . Зі змісту частини 1 статті 1217 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Приписами частини\~1\~статті 1233\~ЦК України\~визначено,\~що заповітом\~є особисте\~розпорядження фізичної\~особи на\~випадок своєї\~смерті. Встановлено, що 25 липня 2014 року за життя спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , було складено заповіт, яким він заповів [PERSON] належну йому земельну ділянку площею 3,36 га, яка знаходиться на території Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського (нині Подільського) району Одеської області, державного акту серії І-ОД №069595, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією 22 жовтня 2003 року. Вказаний заповіт було посвідчено секретарем виконкому Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області Гончарук Т.І. (а.с.12). З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37999889 виданого 29 липня 2014 року Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (а.с.13) вбачається, що заповіт складений за життя [PERSON] , зареєстрований у Спадковому реєстрі за №56361371, номер в реєстрі нотаріальних дій 19. З наданої копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №069595, виданого 22 жовтня 2003 року на підставі розпорядження районної державної адміністрації Одеської області від 10 квітня 2003 року №94, та додатків до нього (а.с.9-10) вбачається, що за життя спадкодавець [PERSON] володів земельною ділянкою площею 3,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новоселівської сільської ради Ананьївського (нині Подільського) району Одеської області, що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №26707320 від 12 вересня 2014 року (а.с.11). Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В даній справі спадкування здійснюється за заповітом. Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З позовної заяви вбачається, що на думку позивача строк для подання заяви про прийняття спадщини ним пропущений з поважних причини, оскільки він є особою з інвалідністю з дитинства, має проблеми зі здоров`ям, періодично потребує лікування, а також він помилково вважав, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Крім того йому достеменно не було відомо про наявність заповіту. Він проживав зі спадкодавцем на час прийняття спадщини, а тому вважав, що є таким, що прийняв спадщину, однак документально це не підтверджується. В підтвердження зазначеного позивачем до позовної заяви додані такі докази, як: копія пенсійного посвідчення № [NUMBER] , видане 13 вересня 2018 року Пенсійним фондом України, згідно якого позивач є особою з інвалідністю з групи з дитинства довічно (а.с.19); копію довідки до акта МСЕК серії 12 ААБ №024941, виданої 07 серпня 2018 року, згідно якої позивачу встановлено третю групу інвалідності з дитинства безстроково (а.с.20). Згідно копії листа Ананьївської держаної нотаріальної контори Одеської області №1346/02-14 від 03 серпня 2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що залишилась після смерті його батька [PERSON] , оскільки позивачем пропущений визначений законом строк для звернення з заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.18). На виконання ухвали суду від 14 грудня 2023 року від Ананьївської державної нотаріальної контри Одеської області надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №274/2023 на майно [PERSON] , з якої вбачається, що позивач заяву про прийняття спадщини за заповітом, яка залишилась після смерті [PERSON] , подав 21 липня 2023 року. Згідно копії спадкової справи інші спадкоємці майна [PERSON] відсутні (а.с.46-63). Для прийняття спадщини згідно із частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Зазначене також підтримується практикою Верховного суду України. відповідно до якої, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При йому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складній умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся 21 липня 2023 року із заявою до Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області про видачу йому свідоцтва про право на спадщину з заповітом. З урахуванням наведених в позовній заяві підстав та наданих доказів судом під час розгляду справи, показів свідка [PERSON] , встановлено, що причини пропуску позивачем встановленого шестимісячного терміну для прийняття спадщини, котра залишилась після смерті заповідача [PERSON] , який помер [INFO] , є поважними. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частини 1 статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 1 статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши встановлені\~обставини по\~справі,\~оцінивши надані\~в силу\~положень статті\~81\~ЦПК України\~докази в\~їх сукупності,\~зважаючи на\~те,\~що [PERSON] \~є спадкоємцем\~за заповітом,\~має намір\~прийняти спадщину,\~зазначив причини\~пропуску строку,\~встановленого законом\~для прийняття\~спадщини,\~які визнані\~судом поважними,\~беручи до\~уваги той\~факт,\~що позивач\~позбавлений в\~позасудовому порядку\~реалізувати своє\~право на\~спадщину,\~суд приходить\~до висновку,\~що заявлені\~вимоги позивача\~підлягають задоволенню.

Outcome: approved