Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

11 грудня 2023 року до Ладижинського міського\~суду Вінницької\~області надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 31 липня 2005 року Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, за актовим записом №103; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь всі судові витрати, які пов`язані з розглядом даної справи згідно договору про правову допомогу від 27 листопада 2023 року та квитанції про сплату судового збору в сумі 1 073 грн. 60 коп. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що її подружнє життя з чоловіком не склалося з його вини, оскільки він фактично створив нову сім`ю, яку матеріально забезпечує. Їхню сім`ю він ввів в борги, які вона вимушена за нього віддавати та з метою повернення боргів важко працювати в Польщі. На свої власні потреби відповідач виніс всі золоті прикраси, які належали їй та дочці. На неправомірну поведінку відповідача, його постійні погрози на її адресу, вона неодноразово скаржилась до Ладижинського відділу поліції та відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї. Вже тривалий час з вересня 2022 року вони з відповідачем не підтримують подружні стосунки та проживають окремо. Вони не мають бажання бути разом, вони живуть кожен своїм життям і не намагаються перейнятися проблемами іншого. Вони не мають наміру поновлювати подружні стосунки, у зв`язку з чим, вона звернутися до суду з даним позовом. 13 грудня 2023 року надіслано запит до відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 18 грудня 2023 року до канцелярії Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла відповідь на запит суду про те, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 18 грудня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] у судове\~засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, але надала суду заяву про розгляд справи без її, у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Погоджується на прийняття судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] \~у судові засідання, призначені на 09 січня 2024 року та 18 січня 2024 року не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином за адресою реєстрації, про що в матеріалах справи міститься поштові повідомлення про отримання відповідачем 25 грудня 2023 року та 10 січня 2023 року судових повісток. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі 31 липня 2005 року, який було\~зареєстровано Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис №103, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 31 липня 2005 року Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області (а.с.15). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 01 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області (а.с.14). Відповідно до ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено\~ст.110 Сімейного кодексу України,\~ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов`язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка вважає подальше спільне проживання в шлюбі неможливим, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Також, згідно з положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. У відповідності до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України) та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Вирішуючи питання\~щодо стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивачки судових\~витрат за\~заявленими [PERSON] позовними вимогами в частині відшкодування витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків. Так,\~з матеріалів\~справи вбачається,\~що між\~позивачкою [PERSON] та адвокатом Орець Н.І.\~27\~листопада 2023\~року укладено\~Договір про\~надання професійної правничої допомоги, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.17-19). Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4). Позивачкою [PERSON] на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу надано наступні документи: Акт приймання передачі виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги від 27 листопада 2023 року (а.с.22), розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу (а.с. 21), квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №11 від 27 листопада 2023 року за надання юридичних послуг адвокату від [PERSON] на суму 3000 грн. 00 коп. (а.с.2). Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачкою [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу. Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 1 500 грн. 00 коп. Судові витрати, згідно\~ст.141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved