Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» через представника адвоката Слободянюка А.І. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з останнього на свою користь: заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 21.03.2020 по 31.05.2022 в розмірі 8 361 грн. 69 коп., 1 375 грн. 07 коп. - інфляційні нарахування, 440 грн. 78 коп. - 3 % річних за період з 21.03.2020 по 23.02.2022, що в загальному розмірі становить 10 177 грн. 54 коп.; заборгованість за послуги з контролю, охорони та управління доступу на територію та в під`їзди будинку за період з 01.04.2020 по 31.05.2022 в розмірі 780 грн. 00 коп., 123 грн. 62 коп. - інфляційні нарахування, 39 грн. 01 коп. - 3 % річних за період з 01.04.2020 по 23.02.2022, що в загальному розмірі становить 1503 грн. 65 коп.; заборгованість за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 01.07.2020 по 31.05.2021 в розмірі 3 951 грн. 65 коп. сума заборгованості, 108 грн. 64 коп. - 3 % річних, 365 грн. 27 коп. - інфляційні нарахування, що в загальному розмірі становить 4 425 грн. 56 коп. А також судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 300,00 грн. Ухвалою суду від 16.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Савостою С.В. 14.11.2022 до суду подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою суду від 22.05.2023 клопотання представника відповідача адвоката Савости С.В. про закриття провадження у справі залишено без задоволення. Між тим, 23.10.2023 представником позивача адвокатом Мисан В.М. до суду подано заяву про залишення даної позовної заяви без розгляду з метою її доопрацювання та уточнення даних. Ухвалою суду від 17.11.2023 позовну заяву ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком залишено без розгляду. Представник відповідача [PERSON] адвокат Савоста С.В. 30.11.2023 до суду подав заяву про відшкодування витрат на правову допомогу. У поданій заяві зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тож, для захисту своїх інтересів під час розгляду справи відповідач скористався правничою допомогою, через що поніс витрати на професійну правничу допомогу. Крім того, посилається на ч. 9 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. При цьому вказує, що суд двічі оголошував перерву в останніх двох судових засіданнях саме через не підготовленість представника позивача до участі у справі та невідповідність поданих документів фактичним обставинам справи, через що судом зобов`язано позивача забезпечити участь у судовому засіданні бухгалтера та керівника позивача. Однак, ані бухгалтер, ані керівник до суду у судове засідання 17.11.2023 не з`явилися, натомість представником позивача було подано заяву про залишення позову без розгляду. Отже вважає, що відповідач поніс судові витрати через необґрунтовані дії позивача. За змістом договору про надання правової (правничої) допомоги № б/н від 30.09.2022 вартість 1 години роботи адвоката складає 1200,00 грн. без ПДВ, згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 21.11.2023 відповідачу було надано правової допомоги на суму 7200,00 грн., яку просить стягнути з позивача на користь відповідача. Представником позивача адвокатом Мисан В.М. 11.12.2023 до суду подано заперечення на заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, в яких вважає, що вказана заява не підлягає до задоволення, оскільки Цивільним процесуальним кодексом передбачено порядок звернення до суду з метою відшкодування витрат на правничу допомогу шляхом подання заяви про винесення додаткового рішення суду, а не заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу. Крім того, судом при розгляді справи не було встановлено зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, при розгляді справи судом не вирішувалося питання про застосування до сторони позивача заходів процесуального примусу, а тому доводи представника відповідача є безпідставними. Станом на сьогодні готується нова позовна заява до [PERSON] про стягнення коштів, а тому факт допущення неточностей в розрахунках доданих до первинної позовної заяви не свідчить про те, спір виник внаслідок неправильних дій сторони. Заборгованість відповідача перед позивачем існує та буде стягнена в судовому порядку. З огляду на викладене просить суд у задоволенні заяви від 23.11.2023 представника відповідача адвоката Савости С.В. про відшкодування витрат на правничу допомогу відмовити повністю. У судове засідання не з`явився представник відповідача адвокат Савоста С.В. (заявник), про причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце його проведення. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду заяви. Представник позивача адвокат Мисан В.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу з підстав, викладених у запереченні від 11.12.2023. Крім того, зазначив, що розмір вказаний адвокатом Савостою С.В. є завищеним, оскільки він брав участь неодноразово в інших справах, які є подібними та подавав однотипні відзиви, вказана справа є малозначною, тому представник відповідача не міг витратити багато часу на підготовку до розгляду цієї справи. Єдиним значним документом, який готував та подав заявник у цій справі був відзив, а тому вказана ним сума витрат є завищеною. В разі задоволення заяви, просив зменшити розмір витрат на правову допомогу та стягнути не більше ніж 2000 грн. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого. Відповідно до положень пункту 1, 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові ВП ВС у справі №755/9215/15-ц від 19.02.2020, сформовано правову позицію, згідно якої при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правову допомогу адвоката під час розгляду даної справи, представником відповідача до суду надано: договір про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 30.09.2022, укладеного між адвокатом Савостою С.В. та Глиняним А.Д.; акт приймання - передачі наданих послуг № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 30.09.2022 на загальну суму 7200 грн.; довідку про отримання коштів від 21.11.2023, згідно якої адвокат Савоста С.В. отримав від [PERSON] кошти готівкою у розмірі 7200,00 грн. за надану у справі № 711/3479/22 правову допомогу згідно договору № б/н від 30.09.2022. Згідно вказаного\~акту приймання - передачі наданих послуг № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 30.09.2022 вбачається, що на написання відзиву на позовну заяву адвокатом Савостою С.В. витрачено 3 години робочого часу, вартістю за 1 годину 1200 грн., на суму 3600 грн.; написання клопотання про закриття провадження у справі - 1 година на суму 1200 грн.; ознайомлення з матеріалами справи 30 хв. - 600 грн.; участь у судовому засіданні 09.06.2023, 18.07.2023.02.10.2023 по 30 хв та по 600 грн. кожне. Як зазначалося вище, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Тож сторона відповідача скористалася своїм процесуальним правом на звернення до суду із запереченнями щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. При вирішенні поданої заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд враховує заперечення та доводи представника позивача адвоката Мисана В.М., в тому числі щодо неспівмірності заявленого розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання послуг і обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у додатковій постанові у справі №201/14495/16-ц від 30.09.2020, провадження №61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Отже, суд погоджується з доводами сторони позивача, що розмір витрат на оплату послуг представника відповідача адвоката Савости С.В. є неспівмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами та часом, витраченим на виконання таких робіт. Тож заявлена позивачем вартість таких витрат у розмірі 7200 грн. підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 2000,00 грн., саме така сума буде обґрунтованою та відповідати принципу розумності, є співмірною зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді та витраченим часом. До того ж, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014 року, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial