Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання: сина - [PERSON] , [INFO] , в сумі 10000 грн. щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; сина - [PERSON] , [INFO] , в сумі 10000 грн., щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; доньки - [PERSON] , [INFO] , в сумі 10000 грн., щомісячно з урахуванням індексу інфляції, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що діти мешкають з позивачкою та перебувають повністю на її утриманні. Вважає, що відповідач ухиляється від участі у вихованні та утриманні дітей, не надає на утримання дітей достатньої матеріальної допомоги на регулярній основі. Ухвалою суду від 13.10.2023 року за цим позовом було відкрито провадження і призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав заяву про слухання справи у їх відсутність, підтримала позов та просила його задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача подав заяву про слухання справи у їх відсутність, визнав позов частково, та просив при ухваленні рішення врахувати відзив на позов. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2022 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17 травня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №240. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд, враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи всі зібрані у справі докази, враховуючи інтереси дітей для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, повного та всебічного розвитку, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] - 5000 грн., [PERSON] , [INFO] - 5000 грн., [PERSON] , [INFO] у розмірі 5000 гривень, щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 05.10.2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial