Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

29 вересня 2023 року позивачка [PERSON] звернулася в Бережанський районний суд із позовом про стягнення із Бережанської Кредитної спілки " Взаємодопомога" боргу по договору вкладу за № 42 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Вклад строковий» від 21 вересня 2021 року у розмірі 145 000гривень, невиплачені відсотки за користування вкладом члена кредитної спілки в розмірі 21 043 грн., інфляційні втрати та три проценти річних в загальному розмірі 7 546 грн. і судові витрати у розмірі 6 735 грн. 90 коп.. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що 21 вересня 2021 року між нею, [PERSON] , та Бережанською кредитною спілкою «Взаємодопомога» було укладено Договір № 42 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Вклад строковий». За умовами даного договору вона, як вкладник, мала внести строковий внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка мала прийняти вклад і зобов`язувалася повернути даний вклад та виплатити проценти за ставкою, передбаченою п. 1.3 договору. Згідно пунктом 1.2 Договору договір було укладено строком на 13 місяців. День закінчення строку дії договору 21 жовтня 2022 року Відповідно до пунктів 1.1, 2.1 Договору вкладник зобов`язувався внести грошові кошти (Внесок) до спілки у розмірі 50 000 грн. Процентна ставка за внеском була встановлена у розмірі 11 процентів річних, з виплатою процентів в день повернення вкладу. Відповідно до п. 2.3.4 та п. 2.3.6 виплата процентів мала здійснюватися помісячно. Пунктом 2.5 Договору було передбачено можливість поповнення (довнесення) вкладу шляхом укладення додаткового договору. В подальшому вона поповнювала вклад, що підтверджується Додатковим договором від 23 вересня 2021 року на суму 50 000 грн.; 29 вересня 2021 року на суму 50 000 грн.; 01 жовтня 2021 року на суму 50 000 грн.; 4 жовтня 2021 року на суму 50 000гривень; 05 жовтня 2021 року на суму 5 000 грн. Загальна сума за договором вкладу станом на 5 жовтня становила 255 000 грн., що підтверджується чеками про залучення депозиту на загальну суму 255 000 грн. Після закінчення строку дії договору вона звернулася до Бережанської кредитної спілки «Взаємодопомога» з метою повернення вкладу та 9 листопада 2022 року на виконання її вимоги кредитна спілка повернула їй 45 000 грн., а 16 листопада 2022 року їй повернула 40 000 грн. Наступні виплати після неодноразового її звернення відбулись: 3 квітня 2023 року в розмірі 5 000 грн.; 28 квітня 2023 року- 5000грн.; 18 травня 2023 року - 5 000 грн.; 21 червня 2023 року - 5 000 грн. та 04 серпня 2023 року - 5 000 грн.. Загальна сума повернення вкладу становить 110 000гривень, що підтверджується видатковими чеками. Також 09 листопада 2022 року їй виплачено проценти по залученому депозиту у розмірі 1 910 грн.. 01 вересня 2023 року вона звернулася до Бережанської кредитної спілки «Взаємодопомога» із вимогою про повернення вкладу та нарахованих процентів, проте на час звернення із позовною заявою до суду відповідач вкладу та нарахованих процентів їй не виплатив, чим порушив її право, як споживача фінансових послуг. Вважає, що Бережанська кредитна спілка «Взаємодопомога» порушила взяті на себе зобов`язання в частині повернення належних їй грошових коштів, які складаються із суми вкладу у розмірі 145 000 грн. та нарахованих відсотків в розмірі 21 043 грн.. Зважаючи на те, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором про залучення строкового вкладу від 21 вересня 2021 року та не повернув їй частину внесеного нею вкладу та нарахованих відсотків, а тому вона вважає, що вказані суми слід стягнути в примусовому порядку. Відповідно до розрахунку за період з 21 вересня 2021 року - 21 жовтня 2022 року відсотки за користування вкладом становлять 28 050 грн. ( 255 000 грн.(сума вкладу) х 11 % річних) та відняти 1 910 грн. (виплачених відсотків), а із вказаної суми слід відрахувати 5 097 грн. податку з доходів фізичних осіб та військового збору, тому позивачка вважає, що вона має отримати 21 043 грн. невиплачених процентів за вкладом. А так як ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, тому зважаючи на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, тому позивачка вважає, що із кредитної спілки слід стягнути інфляційні втрати та три проценти річних за період з 22.10.2022 року по 15.09.2023 року (329 днів прострочки по поверненню вкладу), які, відповідно до розрахунку, становлять 3921 грн.- три проценти річних (145 000 (сума боргу) х 3 % / 365 днів х 329 (дні прострочки)), 3625- інфляційні збитки (145 000 (сума боргу) х 102,5 (індекс інфляції) - 145 000 грн (сума боргу). У поданому позові позивачка також просила стягнути із відповідача на її користь сплачений нею судовий збір у розмірі 1 735 грн. 90 коп. та витрати, понесені нею на отримання правової допомоги у розмірі 5 000 грн.. За вказаними позовними вимогами ухвалою Бережанського районного суду було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати їх у порядку загального позовного провадження із викликом сторін. Відповідач Бережанська Кредитна спілка "Взаємодопомога", отримавши копію позову із долученими до неї документами, подала суду відзив на позов, у якому зазначила, що 21 вересня 2021 року між Бережанською кредитною спілкою «Взаємодопомога» та [PERSON] дійсно було укладено Договір № 42 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Вклад строковий», за яким кредитна спілка прийняла вклад у сумі 50 000 грн. із зобов`язанням щодо його повернення та виплати процентів у розмірі 11% річних. Строк дії договору сторони погодили у 13 місяців - до 21 жовтня 2022 року. В подальшому, на підставі норм п.2.5 Договору, у зв`язку із поповненням вкладу, 5 жовтня 2021 року між Бережанською кредитною спілкою «Взаємодопомога» та [PERSON] було укладено Додатковий договір, за умовами якого сторони підтвердили прийняття спілкою вкладу у сумі 255 000 грн. Після закінчення строку дії Договору позивачка [PERSON] звернулась до спілки за поверненням вкладу, однак через запроваджений карантин, а згодом і воєнний стан, що негативно відобразилися на фінансовій діяльності спілки (зупинення стягнень на заробітну плату, пенсію боржників спілки, численне повернення депозитних вкладів), тому Бережанська кредитна спілка «Взаємодопомога» повідомила позивачку про тимчасову неможливість повернення усієї суми вкладу, та здійснили повернення їй 110 000 грн. вкладу за Договором, що підтверджується копіями квитанцій від 09.11.2022 року, 16.11.2022 року, 03.04.2023 року,28.04.2023 року, 18.05.2023 року, 21.06.2023 року, 04.08.2023 року). Що стосується позовних вимог в частині невиплачених відсотків за депозитним вкладом, то відповідач зазначив наступне. Відповідно до умов п.1.1, 2.2, 2.3.4, 2.3 6 Договору розмір процентної ставки за вкладом становить 11% річних, виплата процентів здійснюється помісячно, нараховані проценти не додаються до вкладу. У поданому позові позивачка [PERSON] стверджує, що проценти за Договором їй не виплачувались, у зв`язку з чим нею здійснено власний розрахунок за період з 21 вересня - 21 жовтня 2022 року та відповідно до якого проценти за користування вкладом становлять 28 050 грн., а за вирахуванням 5097 грн. податків, до стягнення підлягає 21 043 грн. Бережанська кредитна спілка «Взаємодопомога» не визнає заявлені позивачкою до стягнення проценти за вкладом, оскільки наведений нею розрахунок є не тільки арифметично невірним, але й не відповідає дійсним обставинам. Згідно Правил здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затвердженими розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 30 грудня 2011 року № 821, нарахування процентів визначається умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Проценти на внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок виплачуються члену кредитної спілки на вимогу відповідно до договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок Підпунктом 1 п.2.3 Договору встановлено, що проценти на вклад нараховуються за фактичну кількість днів користування спілкою вкладом, нарахування процентів починається з наступного дня після отримання спілкою вкладу, а припиняється в день закінчення строку. на який залучено вклад, чи в день. визначений вкладником або спілкою, як запланована дата розірвання цього Договору відповідно до умов розділу 4 цього Договору. З аналізу вищезазначених норм випливає, що нарахування процентів за вкладом можливе лише в межах строку дії договору. Після закінчення строку дії депозитного договору права вкладника підлягають захисту на підставі норм ст. 625 ЦК України. Так, беручи до уваги суму депозиту, погоджену процентну ставку за вкладом, та строк дії договору, сума усіх нарахованих процентів за період 21 вересня 2021 року - 21 жовтня 2022 року, без урахування податків, становить 24 629 грн. А так як проценти за вкладом, згідно вимог ПК України, оподатковуються податком на доходи фізичних осіб у розмірі 18% та військовим збором у розмірі 1,5%, до виплати усього підлягало 5746,07 грн. У поданому відзиві сторона відповідача подала графік нарахування процентів за депозитним вкладом та їх виплати. Із вказаного розрахунку видно, що Бережанською кредитною спілкою «Взаємодопомога» виплачено на користь [PERSON] 24 629 грн. процентів, що підтверджується також долученими копіями квитанцій від 06.10.21p., 05.11.21p., 07.12.21p., 17.01.22p., 11.02.22р., 16.03.22p., 06.04.22p., 05.05.22р., 08.06.22р., 07.07.22p., 08.08.22р., 05.09.22р.,12.10.22p., 09.11.22р., тобто заборгованість за нарахованими та виплаченими процентами станом на 30 жовтня 2023 р. відсутня. У поданому відзиві сторона відповідача також просила суд врахувати, що Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності ринків не банківських фінансових послуг Національного банку України ухвалив 26 грудня 2022 року застосувати до Бережанської кредитної спілки "ВЗАЄМОДОПОМОГА" захід впливу у вигляді тимчасового зупинення всіх ліцензій: -на залучення фінансових активів із зобов`язанням щодо наступного їх повернення; -на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Це рішення набрало чинності з 27 грудня 2022 року. 7 травня 2023 року Національний банк України анулював кредитній спілці всі ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг. Тимчасове зупинення, а потім повна ануляція всіх ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг не дозволяє кредитній спілці нараховувати проценти на депозитні рахунки своїх членів. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутності та при постановленні рішення врахувати, що вона зменшує суму позовних вимог в частині стягнення з Бережанської кредитної спілки «Взаємодопомога» невиплачених відсотків за користування вкладом члена кредитної спілки в розмірі 21 043 грн.. Таким чином, просить стягнути з Бережанської кредитної спілки «Взаємодопомога» лише суму неповернутого вкладу в розмірі 145 000гривень та судові витрати, які полягають у сплаченому судовому зборі та витрат на правову допомогу. Представник відповідача кредитної спілки «Взаємодопомога» в судове засідання також не з`явися, однак надіслав суду заяву про проведення судового засідання у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та ознайомившись із поданим суду відзивом на позов, вважає, що зменшені позовні вимоги [PERSON] слід задоволити частково, виходячи із наступних обставин. Відповідно до ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 6 ЦК Кодексу передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 23 Закону України «Про кредитні спілки» визначено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом, та облігації міжнародних фінансових організацій, що розміщуються на території України. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. За змістом ч.7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» у разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Повернення обов`язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. За своєю правовою природою договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок має багато спільного з договором банківського вкладу. Тому допустимим є застосування аналогії закону щодо прогалин правового регулювання відносин за договорами про залучення внеску (вкладу), які укладаються кредитними спілками. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.03.2019 у справі №121/11524/17. За змістом частини 1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору ( ст.2Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Згідно з частиною 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до частин 1,5 статті 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Порядок надання депозитних послуг кредитними спілками визначений Правилами здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затвердженими розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 30 грудня 2011 року № 821 (далі - Правила), відповідно до яких операції, які здійснюються із внесками (вкладами) на депозитні рахунки та включають залучення і виплату грошових коштів, нарахування та виплату процентів за такими внесками (вкладами), що підлягають обов`язковій фіксації в комплексній інформаційній системі кредитної спілки. Сума внеску (вкладу) на депозитний рахунок, строки дії договору залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, умови залучення та повернення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, а також нараховані на такі внески (вклади) на депозитний рахунок проценти (плата) визначаються між кредитною спілкою та членом кредитної спілки на договірних умовах. Договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладається в письмовій формі. Нарахування процентів визначається умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Кредитні спілки повертають внески (вклади) на депозитні рахунки та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок між вкладником і кредитною спілкою. Кредитна спілка виплачує вкладникові проценти на суму внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі, який встановлюється в договорі про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до абзацу 2 частини 2 Розділу ІІ «Договірне регулювання операцій кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитні рахунки» Правил, підтвердженням залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки є укладені в письмовій формі договори, первинні бухгалтерські документи, оформлені згідно з вимогами законодавства України, та належним чином зафіксована в комплексній інформаційній системі кредитної спілки інформація про операції кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитних рахунках. Як зазначалося вище, відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Частиною 1 статті 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Судом встановлено, що 21 вересня 2021 року між [PERSON] та Бережанською кредитною спілкою «Взаємодопомога» було укладено Договір № 42 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Вклад строковий». Договір був укладений строком на 13 місяців, тобто до 21 жовтня 2022 року. За вказаним договором позивачка [PERSON] , як вкладник внесла на депозитний рахунок спілки 50 000 грн. як строковий внесок члена кредитної спілки, а відповідач прийняв вклад і зобов`язувався повернути його та відсотки за користування вкладом у розмірі 11 процентів річних. Із оглянутих у судовому засіданні додаткових договорів, що були укладені між сторонами 23 та 29 вересня, 1,4 і 5 жовтня 2021 року було також встановлено, що позивачка окрім внесених нею 21 вересня 2021 року 50 000 гривень вкладу, в подальшому неодноразово поповнювала вклад, а саме: 23 вересня 2021 року на суму 50 000 грн.; 29 вересня 2021 року на суму 50 000 грн.; 01 жовтня 2021 року на суму 50 000 грн.; 4 жовтня 2021 року на суму 50 000гривень та 5 жовтня 2021 року на суму 5 000 грн.. Загальна сума за договором вкладу станом на 5 жовтня становила 255 000грн., що підтверджується оглянутими в судовому засіданні чеками про залучення депозиту на загальну суму 255 000 грн.. Судом також встановлено, що після закінчення строку дії договору позивачка з метою повернення вкладу звернулася до Бережанської кредитної спілки «Взаємодопомога» та 09 листопада 2022 року їй було повернуто 45 000 грн., 16 листопада 2022 року - 40 000 грн.; 03 квітня 2023 року - 5 000 грн.; 28 квітня 2023 року - 5000грн., 18 травня 2023 року - 5 000 грн.; 21 червня 2023 року- 5 000 грн.; 04 серпня 2023 року -5 000 грн.. Загальна сума повернення вкладу становить 110 000гривень, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні видатковими чеками, з яких видно, що позивачці було повернено основної суми залученого депозиту на загальну суму 110 000 грн.. А так як позивачка, враховуючи поданий стороною відповідача відзив на позов, змінила свої вимоги та просила стягнути із відповідача лише суму не поверненого їй вкладу, що становить 145 000гривень та вказані вимоги стороною відповідача визнано, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України вказані вимоги слід задоволити. Що стосується вимог позивачки про стягнення витрат, понесених нею на правову допомогу у розмірі 5 000гривень, то суд вважає заявлений розмір витрат сторони позивача не співмірним із складністю справи та виконаній адвокатом роботі (наданим послугам), тому вказані вимоги слід задоволити лише частково, виходячи із наступного. У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що узгоджується із практикою Великої Палати Верховного суду, викладеною у додатковій постанові від 19.02.2020р. в справі №755/9215/15-ц. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 268) зазначено, що заявник мас право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою з урахуванням конкретних обставин справи, ціни позову. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved