Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

У січні\~2022\~року до\~суду надійшла\~вказана позовна\~заява,\~вточнивши яку,\~ позивач\~вказала,\~що [INFO] померла її матір [PERSON] 02.12.2020 року приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області вона отримала свідоцтво\~про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії матері за період з 11.11.2017 по 31.05.2020 в розмірі 56\~557,31 грн. Вказана сума була визначена на підставі повідомлення начальника Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 0574-05-8/17308 від 19.11.2020 року. Проте, вказане повідомлення не відповідає дійсності, оскільки відповідач припинив виплату пенсії [PERSON] в лютому 2015 року, тому позивачці належить до виплати більша сума недоотриманої пенсії матері. Такі дії відповідача вона вважає неправомірними. З огляду на викладене просить суд: зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області надати суду розрахунок сум невиплаченої за життя пенсії [PERSON] з 01.02.2015 року по 03.05.2020 року та суми заборгованості по пенсії, яка залишилась невиплаченою станом на теперішній час; ухвалити рішення, яким визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Донецькій області виплатити їй недоотриману пенсію матері та весь період заборгованості; стягнути на її користь недоотриману пенсію матері за весь період заборгованості з урахуванням раніше виплачених сум. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судовому засіданні участі не приймав, на адресу суду направив відзив на позов, в якому вказав, що з 01.02.2015 виплата пенсії [PERSON] припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення. [PERSON] особисто до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не зверталась. Пенсійна справа знята з обліку з 01.06.2020 у зв`язку зі смертю пенсіонера 03.05.2020. Нотаріусу було надано відповідь про розмір пенсії [PERSON] за період з 11.11.2017 по 31.05.2020 в розмірі 56557,31\~грн з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058. 17.12.2020 із заявою щодо виплати недоотриманої пенсії звернулась [PERSON] . За результатом розгляду наданих документів нараховано недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю [PERSON] у розмірі 52314,15 грн за період з 16.12.2017 по 31.05.2020 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058, яка виплачена [PERSON] у березні 2021 року через відділення поштового зв`язку № 84511. Також повідомляє, що пенсія за період з 01.02.2015 по 15.12.2017 [PERSON] за життя не нараховувалась, за життя спадкодавець не виявила інтересу та волі на те, щоб відновити їй нарахування та виплату пенсії. Оскільки Головним управлінням не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача, то підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 02.12.2020 року приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області, зареєстрованого в реєстрі за № 3469, [PERSON] доводилася донькою [PERSON] та отримала в порядку спадкування за законом після смерті матері спадщину, яка складається з недоотриманої пенсії в розмірі 56557,31 грн за період з 11.11.2017 року по 31.05.2020 року, що належить спадкодавцю на підставі довідки Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.11.2020 року № 0574-05-8/17308. 14.04.2021 року листом ГУ ПФУ № 0574-02-8/13008 представнику позивача було надано відповідь, що згідно ст. 46 Закону 1058, розмір недоотриманої пенсії померлої [PERSON] за період з 11.11.2017 по 31.05.2020 складає 56557,31\~грн. З довідки, виданої начальником Бахмутсько-Лиманського\~об`єднаного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Донецькій області № 2205 від 15.04.2021 року про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії [PERSON] за період з лютого 2015 року по травень 2020 року, пенсія останньої складає 97118,85 грн, розмір фактично виплаченої пенсії з грудня 2017 року по травень 2020 року 52314,15 грн. Також до відзиву відповідачем долучена довідка з ІКІС ПФУ: підсистема «Призначення та виплати пенсій» згідно якої пенсія [PERSON] з лютого 2015 року по листопад 2017 року не нараховувалась, за період з грудня 2017 по травень 2020 складає 52314,15 грн. Судом встановлено та вказані обставини не заперечуються сторонами, що частину недоотриманої пенсії після смерті матері позивач отримала у розмірі 52314,15 грн. Отже, спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем [PERSON] свого права на спадкування за законом, а саме, права власності на спадкове майно у вигляді частини призначеної, нарахованої, але не виплаченої пенсії спадкодавцю у розмірі 4243,16 грн (56557,31 грн 52314,15 грн) та права власності на спадкове майно у вигляді частини не виплаченої пенсії спадкодавця за період з 01.02.2015 по 15.12.2017. Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у неї, як спадкоємця першої черги після смерті матері, права на спадкування недоотриманої суми пенсії. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20). Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Позивач успадкував належні спадкоємцю суми пенсії відповідно до положень\~статті 1227 ЦК України,\~у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке визначено в Свідоцтві про право на спадщину за законом від 02.12.2020 року, а також на майно, яке не вказано у свідоцтві, але увійшло до спадкової маси. Різниця між грошовими коштами, зазначеними у Свідоцтві про право на спадщину у розмірі 56557,31 грн та виплаченими Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області коштами у розмірі 52314,15 грн, становить 4243,16 грн. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.12.2020 року, видане приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О., у якому зазначено, що спадщина складається з недоотриманих пенсійних коштів у розмірі 56557,31 грн, не оскаржене та є чинним, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у виплаті пенсії спадкодавця спадкоємцю в розмірі 4243,16 грн є безпідставною. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення недоотриманої пенсії в розмірі 4243,16 грн підлягають задоволенню, оскільки остання успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень\~статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення з відповідача недоотриманої суми пенсії після померлої матері за період з 01.02.2015 по 15.12.2017 суд виходить з такого. Відомості щодо розміру недоотриманої пенсії надані відповідачем за останні три роки з посиланням на ч.1 ст.46 Закону України\~Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Отже, слід дійти висновку, що вищевказані факти свідчать про обліковування відповідачем розміру вже призначеної пенсіонеру пенсії за віком, яка, навіть за умови її не нарахування та/або не виплати, обчислюється органом ПФУ у разі відсутності підстав для скасування вже призначеної пенсії. Рішення про скасування вже призначеної довічної пенсії [PERSON] суду не надано, за змістом наданих пояснень таке рішення відповідачем не приймалось. Отже, в даному випадку, призначена довічна пенсія спадкодавця мала обліковуватися в будь-якому разі, навіть за умови її не нарахування та не виплати (внаслідок призупинення виплати). Судом було вжито заходів для витребування відомостей щодо розміру пенсії та періоду заборгованості. Проте, суду було надано відомості про розмір пенсії [PERSON] , де зазначено, що за період з 01.02.2015 по 15.12.2017 пенсія останній не нараховувалась. Оскільки відповідач не визнає наявність у нього заборгованості перед спадкодавцем з огляду на вимоги ст. 46 вищезазначеного\~Закону № 1058,\~відомостей про\~спірну заборгованість\~нотаріусу за\~період з\~01.02.2015\~по 15.12.2017 року для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не надав, тобто вказані обставини у їх сукупності унеможливлюють виконання нотаріусом своїх повноважень щодо видачі такого свідоцтва на всю суму спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Додаткове звернення позивача до нотаріуса як обов`язкова передумова для звернення до суду не вимагається, оскільки позивач є таким, що прийняв спадщину в цілому (ч. 2 ст. 1268 ЦК України). Як було встановлено з довідки виданої начальником Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 2205 від 15.04.2021 року про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії [PERSON] за період з лютого 2015 року по травень 2020 року пенсія останньої складає 97118,85 грн, розмір фактично виплаченої пенсії з грудня 2017 року по травень 2020 року складає 52314,15 грн, тому суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума недоотриманої пенсії [PERSON] за період з лютого 2015 року по грудень 2017 року, яка складає 40561,54 грн (97118,85 грн - 56557,31 грн розмір пенсії вказаний в свідоцтві про право на спадщину), а тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати суду розрахунок сум невиплаченої за життя пенсії [PERSON] з моменту припинення її виплати 01.02.2015 по день її смерті [INFO] не призведе до ефективного захисту прав позивача. Саме по\~собі надання\~певної відповіді\~на запит\~суду не\~призводить до\~захисту права\~на спадкове\~майно. Покладення на відповідача «зобов`язання надати суду розрахунок сум невиплаченої за життя пенсії [PERSON] з моменту припинення її виплати 01.02.2015 по день її смерті [INFO] » є занадто загальним та не виключає можливості відповідача ще раз надати довідку із тим розміром пенсії, який відповідач вважає нарахованим. У зв`язку із цим, позовні вимоги щодо\~зобов`язання надати суду розрахунок сум невиплаченої за життя пенсії [PERSON] з моменту припинення її виплати 01.02.2015 по день її смерті [INFO] \~задоволенню не підлягають. Стосовно вимог позивача про визнання протиправною відмови відповідача щодо невиплати їй залишку недоотриманої пенсії [PERSON] , суд зазначає наступне. У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства (стаття 19 ЦПК України). Відповідно до частини першої\~статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого\~постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійному фонду України. Управління Пенсійного фонду України підпорядковуються Пенсійного фонду України та безпосередньо відповідним головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Пенсійного фонду України. Основними завданнями управління Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом (пункт 3 зазначеного Положення). Отже, відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів. [PERSON] заявила вимоги, які є по суті вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати їй залишку недоотриманої пенсії [PERSON] , на які вона має право в порядку спадкування за законом після смерті матері. Відповідачем за цими вимогами є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - суб`єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, тобто орган, уповноважений здійснювати нарахування і виплату пенсії матері позивача [PERSON] . Таким чином, в цій частині між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу не виплати пенсії померлій матері позивача [PERSON] за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства (стаття 19 КАС України). Вказаний висновок наведений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі №757/63985/16 (провадження №14-556цс19) та постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року в справі № 757/61718/17-ц (провадження\~№61-15930св19). Згідно з пунктом 1 частини першої\~статті 255 ЦПК України\~суд своєю\~ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В силу вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial