Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем [PERSON] були укладені кредитні договори: 15.09.2021 року № [NUMBER] , видано кредит в сумі 76000 грн.; 16.12.2021 року №1002047366801, видано кредит в сумі 83300 грн.; 19.03.2021 року №2001841240001, видано кредитну картку з встановленим лімітом 3000 грн., який в подальшому було збільшено до 7500 грн. Згідно умов даних кредитних договорів відповідач зобов`язана була повертати кредити щомісячними платежами по кожному. Однак, в порушення умов вказаних кредитних договорів відповідач належно не виконує свої кредитні зобов`язання. Станом на 03 вересня 2023 року вона має заборгованість: за кредитним договором №1001973064401 у розмірі 99405,28 грн. (65382,08 грн. - заборгованість за кредитом, 6,64 грн. - заборгованість за процентами, 34016,56 грн. - заборгованість за комісією); за кредитним договором № 1002047366801 у розмірі 116130,68 грн. (78657,7 грн. - заборгованість за кредитом, 8,2 грн. - заборгованість за процентами, 37464,78 грн. - заборгованість за комісією); за кредитним договором №2001841240001 у розмірі 12600,54 грн. (7499,89 грн. - заборгованість за кредитом, 5100,65 грн. - заборгованість за процентами, 0 грн. - заборгованість за комісією), які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 19 грудня 2023 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Наступного дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач відсутня за зареєстрованою у встановленому порядку адресою проживання. Відзив на позов не подала. У відповідності до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем [PERSON] були укладені кредитні договори: 15.09.2021 року № [NUMBER] , видано кредит в сумі 76000 грн.; 16.12.2021 року №1002047366801, видано кредит в сумі 83300 грн.; 19.03.2021 року №2001841240001, видано кредитну картку з встановленим лімітом 3000 грн., який в подальшому було збільшено до 7500 грн. Згідно умов даних кредитних договорів відповідач зобов`язана була повертати кредити щомісячними платежами по кожному. Однак, в порушення умов вказаного кредитного договору відповідач належно не виконує свої кредитні зобов`язання. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Однак, судом встановлено, що в порушення умов вищевказаних кредитних договорів, відповідач належно не виконувала взятого зобов`язання і своєчасно не вносила необхідні платежі. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що станом на 03 вересня 2023 року вона має заборгованість: за кредитним договором №1001973064401 у розмірі 99405,28 грн. (65382,08 грн. - заборгованість за кредитом, 6,64 грн. - заборгованість за процентами, 34016,56 грн. - заборгованість за комісією); за кредитним договором № 1002047366801 у розмірі 116130,68 грн. (78657,7 грн. - заборгованість за кредитом, 8,2 грн. - заборгованість за процентами, 37464,78 грн. - заборгованість за комісією); за кредитним договором №2001841240001 у розмірі 12600,54 грн. (7499,89 грн. - заборгованість за кредитом, 5100,65 грн. - заборгованість за процентами, 0 грн. - заборгованість за комісією). В той же час, з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. 15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено новими пунктом 18 відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено пунктом 61, який містить аналогічні положення. Також забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 10561 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 Закону. З розрахунків заборгованості вбачається, що з 24 лютого 2022 року та впродовж дії воєнного стану нараховувалась комісія в загальній сумі 71481,34 грн. та проценти в сумі 5115,49 грн., які на підставі вказаних законів стягненню не підлягають. Таким чином, виходячи з вимог вищевказаних Законів, суд вважає необхідним стягнути заборгованість з відповідача на користь позивача: за кредитним договором №1001973064401 в сумі 65382,08 грн.; за кредитним договором № 1002047366801 у розмірі 78657,7 грн.; за кредитним договором №2001841240001 у розмірі 7499,89 грн., а всього 151539,67 грн.. Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 3422,05 грн.(а.с.1). За таких обставин, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (151539,67 х100: 228136,5 = 66,42), то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2272,92 грн. судових витрат по оплаті судового збору (3422,05 х 66,42 : 100 = 2272,92).

Outcome: partial