Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

У жовтні 2023 року позивачі [PERSON] (позивач -1), [PERSON] (позивач - 2), [PERSON] (позивач - 3), [PERSON] (позивач - 4) звернулися до суду з позовом до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просиливизнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право користування жилим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач -1 [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ з 19.03.1993 року по 27.09.2010 рік, працював на різних посадах у Подільському районному правлінні Головного управління МВС України у м. Києві. Наказом № 927 о/с від 21.09.2010 щодо особового складу відповідно до Положення про походження служби рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України (з постановкою на військовий облік) згідно п. «б» (через хворобу) п. 64. На даний час, є пенсіонером МВС України. З 1996 р. по теперішній час разом зі своєю сім`єю: дружиною - [PERSON] та синами - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають в кімнаті [ADDRESS] , так як іншого житла не мають. Листом від 20.07.2015 № 55/вх №5-1754 Подільське районне управління Головного управління МВС України у м. Києві повідомило, що поселення позивача -1 до гуртожитку по [ADDRESS] відбувалося за спільною згодою Подільської районної у місті Києві Державної адміністрації та Подільського районного управління ГУ МВС України в м. Києві. Будинок [ADDRESS] на протязі довгих років використовується, як гуртожиток для проживання та реєстрації працівників районного управління міліції. Порядок поселення до гуртожитку відбувався на підставі рапортів діючих працівників міліції, щодо надання вільної кімнати для проживання у гуртожитку та рішень Житлово-побутової комісії Подільського районного управління ГУ МВС України в м. Києві на поселення, яке підтверджувалось протоколом засідання комісії. Оскільки, частина документів, на підставі яких працівники міліції, проживали в гуртожитку до 2004 року у Подільському районному управлінні фактично втрачена, рапорт, рішення та протокол засідання Житлово-побутової комісії районного управління, щодо позивача-1 вселення до гуртожитку по [ADDRESS] разом з членами сім`ї не збереглися. Разом з тим, Подільське районне управління ГУ МВС України в м. Києві не заперечує та припускає факт того, що дані документи були в наявності і його поселення із сім`єю відбулось на законних підставах. Окрім того, довідкою від 15.12.2014 №2787 виданою на ім`я позивача-1 Комунальним підприємством «Центральний» підтверджується, що він та члени його родини зареєстровані та проживають в кімнаті [ADDRESS] , позивач-1 [PERSON] , [INFO] з 06.08.1996 року, дружина (позивач -2) [PERSON] , [INFO] з 05.08.1997 року, син (позивач -3) [PERSON] , [INFO] з 29.08.1997 року, син (позивач -4) [PERSON] , [INFO] з 11.08.2000 року. Довідкою від 11.03.2016 № 661 виданою на ім`я позивача-1 Комунальним концерном «Центр Комунального сервісу» підтверджується, що він та члени його родини зареєстровані та проживають в кімнаті [ADDRESS] , він - [PERSON] , [INFO] з 06.08.1996 року, дружина - [PERSON] , [INFO] з 05.08.1997 року, син - [PERSON] , [INFO] з 29.08.1997 року, син - [PERSON] , [INFO] з 11.08.2000 року. Довідкою від 29.09.2017 № 2284 виданою на ім`я позивача -1 Комунальним концерном «Центр Комунального сервісу» про склад сім`ї наймача квартири, в якій мешкають наймачі, та займані іншими приміщення вбачається, що [PERSON] , займає 1 житлову кімнату площею 28,7, кількість інших закріплених приміщень та їх площа 10,9. Також, довідкою підтверджено кількість прописаних на жилій площі осіб, а саме: [PERSON] - наймач, [INFO], прописаний з 30.03.2017, [PERSON] - дружина, [INFO], прописана з 29.03.2017, [PERSON] - син, [INFO], прописаний з 29.03.2017, [PERSON] - син, [INFO], прописаний з 30.03.2017. Довідкою від 09.06.2017 № 1524 виданою на ім`я позивача -1 Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» підтверджується, що він та члени його родини зареєстровані та проживають в кімнаті [ADDRESS] , - [PERSON] наймач, [INFO] з 30.03.2017 року, дружина - [PERSON] , [INFO] з 30.03.2017 року, син - [PERSON] , [INFO] з 30.03.2017 року, син - [PERSON] , [INFO] з 30.03.2017 року. Окрім того, реєстрація підтверджується відмітками в паспортах громадян України [PERSON] , [PERSON] . Крім того, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 10.12.2010 року № 1112 «Про питання організації управління районами місті Києві», житловий будинок [ADDRESS] , було передано до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації та згідно з розпорядженням Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 08.02.2012 року № 60 передано та закріплено за Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» на праві оперативного управління та балансоутримувача. Відповідно до розпорядження від 29.01.2015 № 50 Подільської районної в місті Києві Державної адміністрації з балансу Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» передано на баланс Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» житловий та нежитловий фонд, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та переданий до сфери управління Подільської районної в місті Києві державній адміністрації, та приватизований житловий фонд станом на 01.02.2015 року, згідно з додатком, з метою його подальшого обслуговування, в тому числі і будинок [ADDRESS] . Починаючи з 1996 року, позивач -1 та його родина постійно несла та продовжує нести витрати на утримання вказаного житлового приміщення, в якому він разом зі своєю сім`єю постійно проживав та продовжую проживати і на даний час, оскільки іншого житла ми не маємо. Довідкою Подільського районного управління ГУ МВС України в м. Києві від 22.07.2013 № 144, підтверджено, що протягом тривалого часу, а саме з липня 2002 по серпень 2010 з грошового забезпечення позиваача-1 регулярно щомісячно утримувались грошові кошти, за проживання в житловому приміщенні по [ADDRESS] . З вересня 2010 по лютий 2012 грошові кошти за проживання в гуртожитку [PERSON] сплачував через касу Подільського районного управління ГУ МВС України в м. Києві. Окрім того, факт постійного користування та проживання позивачем-1 разом з сім`єю вищевказаному житловому приміщенні підтверджується договорами, які підтверджують, що він разом з сім`єю несе витрати по його утриманню. 07 червня 2013 року між [PERSON] та Комунальним підприємством «Центральний» укладено договір № 5215 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. 19 серпня 2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» укладено договір № 025023600040100 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню. 28 травня 2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Київгаз» укладено договір № Т-791800315 про надання населенню послуг з газопостачання. 03 листопада 2014 року між [PERSON] та Комунальним підприємством «Центральний Подільського району м. Києва» укладено договір № 1/4/2 про забезпечення споживача електричною енергією. 07 червня 2013 року між [PERSON] та Комунальним підприємством «Центральний» укладено договір № 5215 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Всі вищевказані договори укладені строком на один рік з дня їх підписання і набирають чинності з дня їх укладення. Договори вважаються щороку продовженими, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Наміру, щодо розірвання вищевказаних договорів жодною зі сторін заявлено не було. Окрім того, з моменту укладення вищезазначених договорів позивач-1 регулярно сплачував та продовжую сплачувати за рахунками, які йому надходили за використані мною комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про їх оплату. Тобто, позивач-1 протягом багатьох років разом зі своєю сім`єю ніс витрати по утриманню житлового приміщення, а саме кімнати № [NUMBER] квартири [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що позивач-1 разом, зі своєю сім`єю протягом двадцяти семи років, проживаємо у кімнаті [ADDRESS] так, як іншого житла не має та враховуючи те, що починаючи з 27.12.1995, [PERSON] разом із членами моєї родини перебував на квартирному обліку в Подільській районній в м. Києві державній адміністрації у складі сім`ї з 4 осіб, він звернувся до останньої із заявою до про видачу ордера на житлове приміщення, а саме вищевказану квартиру, однак отримав відмову. Довідкою Відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 07.08.2015 № 445 підтверджено, що [PERSON] дійсно перебуває на квартирному обліку з 27.12.1995 у складі сім`ї з 4 осіб: [PERSON] , [INFO] , дружина - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Довідкою Відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 04.03.2016 №717 підтверджено, що [PERSON] дійсно перебуває на квартирному обліку з 27.12.1995 у складі сім`ї з 4 осіб: [PERSON] , [INFO] , дружина - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Після чого, він звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом про визнання трава користування жилим приміщення. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14.07.2016 позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Подільської районної у місті Києві державної адміністрації-про визнання права користування жилим приміщення - задоволено. Визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право користування жилим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS] . Після чого, [PERSON] 08.12.2017 звернувся із заявою до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації щодо приватизації кімнати № 3 квартири [ADDRESS] . 22.12.2017 №106-10374 отримав відмову від Подільської районної в місті Києві державної адміністрації на заяву від 08.12.2017, якої вбачається, що відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 25.12.2015 визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право користування жилими приміщеннями, а саме: кімнатами- площею 20,1 кв.м. під. № 2 та 14,9 під № 3 комунальної квартири [ADDRESS] . Також повідомлено, що 55/100 частини квартири спільного заселення № 4, кімнати [ADDRESS] приватизовані згідно розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.03.2016 №57. Свідоцтво про право власності на вказані вище кімнати оформлено на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - в рівних долях. У зв`язку з подвійною нумерацією кімнати під № 3 комунальної квартири [ADDRESS] державна адміністрація не має правових підстав для оформлення приватизаційних документів на вказану вище кімнату. 28.07.2023 [PERSON] , звернувся з листом до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації стосовно видачі ордеру та щодо приватизації кімнати площею 28,7 під № 7, квартири по [ADDRESS] за мною та членами його родини. 08.08.2023 на його адресу надійшов лист 106-106/ОП/Б- 482-1269 Подільської районної в місті Києві держаної адміністрації, відповідно до якого його повідомлено, що він з родиною з 4 осіб (він, дружина, двоє синів) перебувають на квартирному обліку у Подільському районі м. Києва з 27.12.1995 на загальних підставах та з цієї ж дати по пільговій категорії «колишні працівники міліції» за № 33. Окрім того, його родині відмовлено у видачі ордера з подальшою приватизацією на вищевказане житлове приміщення у зв`язку з тим, що розпорядженням Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 27.09.2005 року № 917 будинок [ADDRESS] визнаний непридатним для проживання, а тому видати ордер на займане житлове приміщення немає законних підстав. Вважає, що вказаною відмовою у надані йому та його родині ордеру на жиле приміщення, а саме: кімнату [ADDRESS] , Подільською районною в місті Києві держаною адміністрацією порушено права його сім`ї та його особисто. Ухвалою від 18.10.2023 р. відкрито провадження з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В листопаді 2023 р. Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією подану зустрічну позовну заяву, в якій просять виселити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із кімнати №7 квартири [ADDRESS] . Мотивуючи тим, що повноваження щодо розпорядження квартирою [ADDRESS] (далі - спірна кімната) належать позивачу на підставі ст. 15 та ст. 30 Житлового кодексу України, якими визначено повноваження місцевих державних адміністрацій щодо надання у користування жилих приміщень в будинках, які віднесено до сфери управління відповідача на підставі положення 227 таблиці 6 додатку № 7 до Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10.12.2010 № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» . Відповідно до розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації №50 від 29.01.2015 «Про передачу на баланс та закріплення на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» житлового та нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та приватизованого житлового фонду з метою подальшого обслуговування» даний будинок передано на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району и. Києва». Отже, із зазначеного вбачається, що будинок [ADDRESS] перебуває в управлінні позивача. За інформацією відділу з питань майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації кімната № 7 квартири [ADDRESS] не була приватизована. За інформацією відділу реєстрації місця проживання/перебування особи Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, згідно картотеки реєстраційного обліку місця проживання фізичних осіб та інформаційної системи «Реєстр територіальної громади міста Києва», Відповідачі зазначають зареєстрованими в кімнаті [ADDRESS] . Як вбачається з позовної заяви, відповідачі вселились до спірної кімнати в 1996 році та до цього часу проживають в ній. Підставою для свого проживання у спірній кімнаті зазначають спільну згоду Подільської районної в місті Києві державної адміністрації та Подільського районного управління ГУ МВС України з м. Києві. Порядок поселення до гуртожитку відбувався на підставі рапортів діючих працівників міліції щодо надання вільної кімнати для проживання у гуртожитку та рішень житлово-побутової комісії районного управління на поселення, яке підтверджувалось протоколом засідання комісії. Однак, документи, на підставі яких відповідачів було заселено до кімнати № [NUMBER] , квартири [ADDRESS] не збереглися. Отже, будь-які документи, підтверджуючі законність вселення відповідачів у спірну кімнату, відсутні. Ордер у відповідачів відсутній, відповідно і договір найму спірної кімнати позивачем з ними не було укладено. Зазначає, що документи, які надані позивачами стосуються кімнат № [NUMBER] , [ADDRESS] квартири [ADDRESS] , хоча в первісний позовній заяві мова предметом позову є визнання права користування кімнатою 7 квартири [ADDRESS] . Таким чином, надані документи не доводять законність проживання у спірній квартирі відповідачів і є неналежними доказами. В судовому засіданні 28.11.2023 р., в зв`язку із подання зустрічного позову, на підставі ст.193 ч.4 ЦПК України здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та продовжено розгляд в підготовчому засіданні. В грудні 2023 р. позивачами за первісним позовом та відповідачами за зустрічним позовом, подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому сторона відповідачів за зустрічним позовом просила відмовити в задоволенні зустрічного позову. Мотивуючи тим, що довідкою від 15.12.2014 № 2787 виданою Комунальним підприємством «Центральний» та довідкою від 11.03.2016 № 661 виданою Комунальним концерном «Центр Комунального сервісу» підтверджується, що [PERSON] та члени його родини зареєстровані та проживають в кімнаті [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] з 06.08.1996 року, дружина - [PERSON] , [INFO] з 05.08.1997 року, син - [PERSON] , [INFO] з 29.08.1997 року, син - [PERSON] , [INFO] з 11.08.2000 року. Окрім того, реєстрація місця проживання підтверджується відмітками в паспортах громадян країни та витягами з реєстру територіальної громади про зареєстроване місце проживання. Крім того, довідкою від 29.09.2017 № 2284 виданою на ім`я [PERSON] , Комунальним концерном «Центр Комунального сервісу» про склад сім`ї наймача квартири, в якій втікають наймачі, та займані ними приміщення вбачається та підтверджується, факт того, що саме [PERSON] , займає 1 житлову кімнату площею 28,7 кв м кількість інших закріплених приміщень та їх площа 10,9 кв м. Разом з тим, даною довідкою підтверджено, що [PERSON] займає 2 житлові кімнати площею 35,0 кв м кількість інших закріплених приміщень та їх площа 13.1 кв м. Площа підсобних приміщень квартири спільного користування складає 87,7 кв м. Також, довідкою підтверджено кількість прописаних на жилій площі осіб, а саме: [PERSON] - наймач, [INFO], прописаний з 30.03.2017, [PERSON] - дружина, [INFO], прописана з 29.03.2017, [PERSON] - син, [INFO], прописаний з 29.03.2017, [PERSON] - син, [INFO], прописаний з 30.03.2017. Тобто вищевказаною довідкою підтверджується, що в квартирі під [ADDRESS] , лише 3 житлові кімнати, [PERSON] займає 1 житлову кімнату площею 28,7, кількість інших закріплених приміщень та їх площа 10,9. [PERSON] займає 2 житлові кімнати площею 35,0, кількість інших закріплених приміщень та їх площа 13,1. Довідкою від 09.06.2017 № 1524 виданою ім`я [PERSON] Комунальним концерном «Центр Комунального сервісу» підтверджується, що він та члени його родини зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] , [PERSON] наймач, [INFO] з 30.03.2017 року, дружина - [PERSON] , [INFO] з 30.03.2017 року, син - [PERSON] , [INFO] з 30.03.2017 року, син - [PERSON] , [INFO] з 30.03.2017 року. Крім того, позивач за зустрічним позовом, договори укладені між виконавцями та споживачем [PERSON] стосуються інших кімнат саме кімнат [ADDRESS] не відповідає дійсності та спростовується інформацією зазначеною у самих договорах, а тому підтверджує законність проживання та заселення [PERSON] та членів його родини, а отже із договору від 07 червня 2013 року № 5215 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій укладеного між [PERSON] та Комунальним підприємством «Центральний» укладено договір № 5215 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. 19 серпня 2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» укладено договір № 025023600040100 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню. Особовий рахунок на вищевказану квартиру та кімнату було оформлено на ім`я [PERSON] . Позивач за зустрічним позовом зазначає, що за інформацією відділу, з питань майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації кімната № 7 квартири [ADDRESS] не приватизована, звертає увагу суду що саме зазначеній кімнаті з 1996 року проживає [PERSON] зі своєю родиною, який з неодноразово звертався до позивача за зустрічним позовом з листами, стосовно отримання ордера приватизаційних документів. Також, за інформацією відділу реєстрації місця проживання/перебування особи Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, згідно картотеки реєстраційного обліку місця проживання фізичних осіб та інформаційної системи «Реєстр територіальної громади міста Києва» [PERSON] та члени його родини значаться зареєстрованими в кімнаті [ADDRESS] . Як зазначає позивач за зустрічним позовом, що документи, які підтверджують законність вселення [PERSON] та членів його родини, відсутні не відповідає дійсності та ґрунтується лише на припущеннях. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14.07.2016, позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Подільської районної у місті Києві державної адміністрації про надання права користування жилим приміщення - задоволено. Визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право користування жилим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS] . Після чого, [PERSON] 08.12.2017 звернувся із заявою до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації щодо приватизації кімнати № 3 квартири [ADDRESS] в дієві. Однак, 22.12.2017 № 106-10374 [PERSON] отримав відмову Подільської районної в місті Києві державної адміністрації на заяву від 08.12.2017. З якої гається та підтверджено, що відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 2.2015 визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право користування жилим приміщеннями, а саме: кімнатами - площею 20,1 кв.м. під № 2 та 14,9 під № 3 комунальної квартири [ADDRESS] . Також повідомлено, що 55/100 частини квартири спільного заселення № 4, кімнати [ADDRESS] приватизовані згідно розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.03.2016 №57. Свідоцтво про право власності на вказані вище кімнати оформлено на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - в рівних долях. У зв`язку з подвійною нумерацією кімнати під № 3 комунальної квартири [ADDRESS] державна адміністрація не має правових підстав для оформлення приватизаційних документів на вказану вище кімнату за [PERSON] . З цього слідує, що позивач за зустрічним позовом листом від 22.12.2017 № 106-10374 сам ствердив, що відбулася подвійна нумерація кімнати під № 3 комунальної квартири [ADDRESS] , тобто виникла помилка при нумерації квартири, а тому, вселення до казаної вище квартири та кімнати [PERSON] відбулося на законних підставах. Це свідчить проте, що саме в кімнату під № 7 квартири [ADDRESS] був заселений позивач за первісним позовом разом зі своєю родиною. Підготовчому засіданні 04.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, проти зустрічного позову заперечувала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на зустрічний позов. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісного позову в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві і обставинам; зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у ньому. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ з 19.03.1993 року по 27.09.2010 рік, працював на різних посадах у Подільському районному правлінні Головного управління МВС України у м. Києві, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] від 13.01.1968 р. Згідно наказу № 927 о/с від 21.09.2010 щодо особового складу відповідно до Положення про походження служби рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України (з постановкою на військовий облік) згідно п. «б» (через хворобу) п. 64. Як вбачається з пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 02.11.2010 р. [PERSON] є пенсіонером МВС України. Відповідно витягу з реєстру територіальної громади від 14.04.2023 р. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , гуртожиток з 29.03.2017 року. Відповідно інформації про зареєстроване місце проживання особи від 17.07.2023 р. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , гуртожиток з 30.03.2017 року. Відповідно витягу з реєстру територіальної громади від 14.07.2023 р. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , гуртожиток з 30.03.2017 року. Відповідно витягу з реєстру територіальної громади від 14.07.2023 р. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , гуртожиток з 29.03.2017 року. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 14.07.2016 р. (справа № 758/4856/16-ц) визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право користування жилим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS] . 07 червня 2013 року між [PERSON] та Комунальним підприємством «Центральний» укладено договір № 5215 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. 03 листопада 2014 року між [PERSON] та Комунальним підприємством «Центральний Подільського району м. Києва» укладено договір № 1/4/2 про забезпечення споживача електричною енергією. 07 червня 2013 року між [PERSON] та Комунальним підприємством «Центральний» укладено договір № 5215 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 28 травня 2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Київгаз» укладено договір № Т-791800315 про надання населенню послуг з газопостачання. 19 серпня 2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» укладено договір № 025023600040100 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню. Згідно заяви від 08.12.2017 [PERSON] звернувся до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації щодо приватизації кімнати № 3 квартири [ADDRESS] . Листом-відповіддю від 22.12.2017 №106-10374 вбачається про відмову від Подільської районної в місті Києві державної адміністрації на заяву від 08.12.2017, відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 25.12.2015 визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право користування жилими приміщеннями, а саме: кімнатами- площею 20,1 кв.м. під. № 2 та 14,9 під № 3 комунальної квартири [ADDRESS] . Також повідомлено, що 55/100 частини квартири спільного заселення № 4, кімнати [ADDRESS] приватизовані згідно розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.03.2016 №57. Свідоцтво про право власності на вказані вище кімнати оформлено на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - в рівних долях. У зв`язку з подвійною нумерацією кімнати під № 3 комунальної квартири [ADDRESS] державна адміністрація не має правових підстав для оформлення приватизаційних документів на вказану вище кімнату. Довідкою Подільського районного управління ГУ МВС України в м. Києві від 22.07.2013 № 144, підтверджено, що протягом тривалого часу, а саме з липня 2002 по серпень 2010 з грошового забезпечення позиваача-1 регулярно щомісячно утримувались грошові кошти, за проживання в житловому приміщенні по [ADDRESS] . Довідкою Відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 07.08.2015 № 445 підтверджено, що [PERSON] дійсно перебуває на квартирному обліку з 27.12.1995 у складі сім`ї з 4 осіб: [PERSON] , [INFO] , дружина - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Довідкою Відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 04.03.2016 №717 підтверджено, що [PERSON] дійсно перебуває на квартирному обліку з 27.12.1995 у складі сім`ї з 4 осіб: [PERSON] , [INFO] , дружина - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 15 Житлового кодексу видача ордерів на зайняття житлової площі здійснюється до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів. Як вбачається з довідок від 15.12.2014 №2787, від 11.03.2016 № 661 та від 09.06.2017 № 1524 виданих на ім`я [PERSON] . Комунальним підприємством «Центральний» підтверджується, що він та члени його родини зареєстровані та проживають в кімнаті [ADDRESS] , а саме: - [PERSON] , [INFO] з 06.08.1996 року, (позивач-1); - дружина [PERSON] , [INFO] з 05.08.1997 року, (позивач - 2) ; - син [PERSON] , [INFO] з 29.08.1997 року, (позивач -3); - син [PERSON] , [INFO] з 11.08.2000 року, (позивач - 4); Крім того, реєстрація підтверджується відмітками в паспортах громадян України [PERSON] , [PERSON] , що наявні в матеріалах справи. Довідкою від 29.09.2017 № 2284 виданою на ім`я [PERSON] . Комунальним концерном «Центр Комунального сервісу» про склад сім`ї наймача квартири, в якій мешкають наймачі, та займані іншими приміщення вбачається, що [PERSON] , займає 1 житлову кімнату площею 28,7, кількість інших закріплених приміщень та їх площа 10,9. Також, довідкою підтверджено кількість прописаних на жилій площі осіб, а саме: [PERSON] - наймач, [INFO], прописаний з 30.03.2017, [PERSON] - дружина, [INFO], прописана з 29.03.2017, [PERSON] - син, [INFO], прописаний з 29.03.2017, [PERSON] - син, [INFO], прописаний з 30.03.2017. Згідно з розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 10.12.2010 року № 1112 «Про питання організації управління районами місті Києві», житловий будинок [ADDRESS] , було передано до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації та згідно з розпорядженням Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 08.02.2012 року № 60 передано та закріплено за Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» на праві оперативного управління та балансоутримувача. Відповідно до розпорядження від 29.01.2015 № 50 Подільської районної в місті Києві Державної адміністрації з балансу Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» передано на баланс Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» житловий та нежитловий фонд, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та переданий до сфери управління Подільської районної в місті Києві державній адміністрації, та приватизований житловий фонд станом на 01.02.2015 року, згідно з додатком, з метою його подальшого обслуговування, в тому числі і будинок [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 1996 року, позивач -1 та його родина постійно несла та продовжує нести витрати на утримання вказаного житлового приміщення, в якому він разом зі своєю сім`єю постійно проживав та проживає, оскільки іншого житла ми не маємо, що підтверджується квитанціями про сплату житлово-комунальних послуг. Згідно з листом від 20.07.2015 № 55/вх №5-1754 Подільське районне управління Головного управління МВС України у м. Києві повідомило, що поселення [PERSON] до гуртожитку по [ADDRESS] відбувалося за спільною згодою Подільської районної у місті Києві Державної адміністрації та Подільського районного управління ГУ МВС України в м. Києві. Будинок [ADDRESS] на протязі довгих років використовується, як гуртожиток для проживання та реєстрації працівників районного управління міліції. Порядок поселення до гуртожитку відбувався на підставі рапортів діючих працівників міліції, щодо надання вільної кімнати для проживання у гуртожитку та рішень Житлово-побутової комісії Подільського районного управління ГУ МВС України в м. Києві на поселення, яке підтверджувалось протоколом засідання комісії. Оскільки, частина документів, пов`язаних з проживанням в гуртожитку працівників міліції до 2004 р. у Подільському районному управлінні фактично втрачена, рапорт, рішення та протокол засідання Житлово-побутової комісії районного управління, щодо вселення [PERSON] до гуртожитку по [ADDRESS] разом з членами сім`ї не збереглися. Однак, Подільське районне управління ГУ МВС України в м. Києві не заперечує та припускає факт того, що дані документи були в наявності і його поселення із сім`єю відбулось на законних підставах. Відповідно листа від 28.07.2023 № 106/оп/Б-482 [PERSON] , звернувся з листом до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації стосовно видачі ордеру та щодо приватизації кімнати площею 28,7 під № 7, квартири по [ADDRESS] за мною та членами його родини. Згідно відповіді від 08.08.2023 № 106-106/ОП/Б- 482-1269 Подільської районної в місті Києві держаної адміністрації, вбачається, що відповідно до якого його повідомлено, що він з родиною з 4 осіб (він, дружина, двоє синів) перебувають на квартирному обліку у Подільському районі м. Києва з 27.12.1995 на загальних підставах та з цієї ж дати по пільговій категорії «колишні працівники міліції» за № 33. Окрім того, родині відмовлено у видачі ордера з подальшою приватизацією на вищевказане житлове приміщення у зв`язку з тим, що розпорядженням Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 27.09.2005 року № 917 будинок [ADDRESS] визнаний непридатним для проживання, а тому видати ордер на займане житлове приміщення немає законних підстав. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами, підтвердили факт приживання позивача -1 разом з сім`єю вищевказаному житловому приміщенні протягом тривалого часу. Згідно з правовим актом № 5464-Х від 30.06.1983 та відповідно до ст. 127 ЖК Української РСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Згідно з п. 7 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 № 208 користування жилою площею здійснюється: у гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера; у гуртожитках, що були включені до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації, - за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера, або на підставі договору оренди житла. За змістом частин першої та четвертої статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків; нормативно-правовий акт № 500-VІ від 04.09.2008" закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали траво на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових трав мешканців гуртожитків» громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади. Відповідно до п. З Прикінцевих положень Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" 3 метою захисту житлових прав мешканців гуртожитків, недопущення їх незаконного виселення із займаних ними на визначених цим Законом правових підставах жилих приміщень, недопущення відчуження гуртожитків, що будувалися за радянських часів (до 1 грудня 1991 року) за загальнодержавні кошти, запроваджується мораторій на виселення з гуртожитків мешканців (крім виселення мешканців гуртожитків за рішенням суду) та відчуження (крім передачі у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад відповідно до цього Закону) гуртожитків, що перебувають у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, організацій, установ незалежно від форми власності або увійшли до статутних фондів чи капіталів акціонерних чи колективних товариств (організацій), створених у процесі приватизації чи корпоратизації (у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів (фондів) інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), з дня опублікування цього Закону до завершення виконання Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Органам місцевого самоврядування під час дії зазначеного мораторію вжити заходів до видачі власниками гуртожитків ордерів усім мешканцям гуртожитків, яких на визначених цим Законом правових підставах було вселено в гуртожиток і які фактично проживають у гуртожитку більше п`яти років, які не отримали ордери (або у яких ордери було вилучено) з незалежних від них причин. Органам місцевого самоврядування під час дії зазначеного мораторію вжити заходів до видачі власниками гуртожитків ордерів усім мешканцям гуртожитків, яких на визначених цим Законом правових підставах було вселено в гуртожиток і які фактично проживають у гуртожитку більше п`яти років, які не отримали ордери (або у яких ордери було вилучено) з незалежних від них причин. Згідно п. 2-1 ч.1 ст. 18 цього Закону, органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону, після передачі гуртожитків у комунальну власність відповідно до цього Закону приймають рішення відповідно до глави 4 «Користування гуртожитками» Житлового кодексу Української РСР про надання жилої площі в гуртожитку з укладенням договору найму жилого приміщення в гуртожитку мешканцям таких гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, та видають їм спеціальні ордери на право вселення на відповідну жилу площу в гуртожитку. Отже, на відповідача покладався обов`язок після передачі гуртожитку у комунальну власність відповідно до цього Закону прийняти рішення відповідно до глави 4 «Користування гуртожитками» Житлового кодексу Української РСР про надання жилої площі в гуртожитку з укладенням договору найму жилого приміщення в гуртожитку мешканцям таких гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, та видати їм спеціальні ордери на право вселення на відповідну жилу площу в гуртожитку. Відповідно до п. 11 вказаного Положення наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у> строки, встановлені договором або законом; підтримувати чистоту і порядок у жилих та допоміжних приміщеннях; дотримуватися вимог пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати жилу площу в гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження технічного обладнання в гуртожитку; забезпечувати за власний рахунок проведення ремонту жилого приміщення у гуртожитку (наймач - згідно з договором найму (оренди); не перешкоджати іншим особам у правомірному користуванні допоміжними приміщеннями в гуртожитку; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання гуртожитку, порушують умови проживання інших осіб; у разі виселення з гуртожитку та/або набуття у власність жилого приміщення передати організації, яка здійснює управління гуртожитком, усе майно, що було надано їм у користування згідно з договором найму (оренди). Статтею 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно зі ст. 51 ЖК України жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів. У відповідності до ст. 53 ЖК України жилі приміщення в будинках громадського житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням органу відповідної організації та її профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідно районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення. Відповідно до ст.ст. 58, 61 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду, виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення. Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення. Згідно ст. 130 ЖК порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. В той же час, вказаними вище нормами ЖК України передбачено, що єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06.07.2022 у справі №758/8680/17, у якій Верховний Суд, зокрема, зазначив, що ордер - правовстановлюючий документ індивідуального характеру, що видається виконавчим органом місцевої ради, до компетенції якого входить прийняття рішення про надання житла та видача документа, який є єдиною правовою підставою на вселення громадянина особисто або з його сім`єю у жиле приміщення. На підставі спеціального ордера між наймодавцем (житлово-експлуатаційною організацією, а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого виданий ордер, укладається договір найму службового жилого приміщення (пункт 26 Постанови Ради Міністрів Української РСР №37 від 04.02.1988 «Про службові жилі приміщення»). Статтею 61 ЖК визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово- експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Згідно положень ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, втручання держави в право на житло повинне відповідати критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном у розумінні Конвенції. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові зава. Згідно статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право і повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в «тексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло. Згідно з Конвенцією поняття «житло» не обмежується приміщеннями; в яких законно мешкають або законно створені. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності остатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем. Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення від 13 травня 2008 року у справі МакКенн проти Сполученого Королівства» (МсСаnn.v. the United Kingdom), заява № 19009/04, пункт 50). Як зазначає Верховний Суд при вирішенні справ суди відповідно до пункту 1 статті 17 Закону раїни «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав цини» повинні застосовувати Конвенцію та практику цього Суду як джерело права ( справа 1/613/18-ц від 15.01.2020 року). Вищезазначені правові позиції визначені в постановах Верховного Суду від 30 травня 8 року у справі № 591/6623/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 200/18858/16-ц провадження № 14-165цс 18), від 09 жовтня 2019 року у справі № 750/2176/17 (провадження № 14- цс19). Відповідно до ст. 52 ЖК України жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Згідно із ст. ст. 127-129 ЖК України передбачено, що для проживання робітників у період роботи можуть використовуватися гуртожитки Під гуртожитки надаються спеціально споруджені бо переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, в місті ради. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства та оповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для населення на надану жилу площу. Ордер на жиле приміщення видається громадянинові на вільне жиле приміщення на підставі рішення виконавчого комітету районної міської; районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського тактового фонду (ст. 58 ЖК України). Ордер на жиле приміщення може бути визнаний недійсним у судовому порядку у випадках надання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян і організації на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Відповідно до ч. 1 та ч. 2ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору зиму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно із ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визначено, що при розгляді спорів гро право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування а вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі е можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови й у цьому. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення часників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на м вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 55 Конституції України, кожному громадянину України гарантується право на скарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого cсамоврядування, посадових і службових осіб. З огляду на вказані положення та встановлені обставини, а також з урахуванням надання достатніх належних та допустимих доказів, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, факт постійного користування та проживання позивачем-1 разом з сім`єю вищевказаному житловому приміщенні підтверджується договорами, які підтверджують, що він разом з сім`єю несе витрати по його утриманню. Всі вищевказані договори укладені строком на один рік з дня їх підписання і набирають чинності з дня їх укладення. Договори вважаються щороку продовженими, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду, наміру, щодо розірвання вищевказаних договорів жодною зі сторін заявлено не було. Окрім того, з моменту укладення вищезазначених договорів позивач-1 регулярно сплачував та продовжую сплачувати за рахунками, які йому надходили за використані мною комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про їх оплату. Тобто, позивач-1 протягом багатьох років разом зі своєю сім`єю ніс витрати по утриманню житлового приміщення, а саме кімнати № [NUMBER] квартири [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що позивач-1 разом, зі своєю сім`єю протягом тривалого часу, проживає у кімнаті [ADDRESS] так, як іншого житла не має та враховуючи те, що починаючи з 27.12.1995, [PERSON] разом із членами моєї родини перебував на квартирному обліку, тому в зустрічному позові слід відмовити в повному обсязі. З урахуванням вищевикладеного, на підставі ст.ст. 9, 51, 52, 53, 58, 61, 130 ЖК України, ст.ст.15, 310 ЦК України, Закону України «Про забезпечення реалізації житлових трав мешканців гуртожитків»,

Outcome: approved