Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, мотивуючи тим, що 18.09.2021 року між ними Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) було зареєстровано шлюб, який в подальшому було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем та знаходяться на повному її утриманні, оскільки боржник не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей. Також зазначила, що вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дітьми, діти мають захворювання ЦНС, інші захворювання, які підтверджуються довідкою лікаря, що також потребує додаткових витрат на обстеження, лікування, тощо. У зв`язку із складним матеріальним становищем позивач потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання у розмірі 1800 гривень, починаючи стягнення з моменту подання позову до досягнення дітьми трьох років. Судові витрати покласти на сторону відповідача. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, відповідно до змісту якої просить справу слухати за її відсутності, уточнила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з наведених в позовній заяві підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав заяву, відповідно до змісту якої просить розгляд цивільної справи проводити за його відсутності. При цьому уточнив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Згідно з ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.3\~ст.211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітніх дітей\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] шлюб між сторонами був укладений 18 вересня 2021 року. На даний час шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, сторони проживають окремо. Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №4060 від 7 листопада 2023 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Малолітні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] мають ураження центральної нервової системи, що підтверджується довідкою лікаря КНП «Центр первинної медико санітарної допомоги Богодухівської міської ради Харківської області» від 07.11.2023 року. Згідно з ч.ч. 8, 9 ст.7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Положеннями ч.1 ст.\~75\~СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. ч.2, 4, ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Приписами ч.6\~ст.84СК\~України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 85\~СК України урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст.84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку. \~ \~ \~ \~Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У Сімейному кодексі\~України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13.06.2018 суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.84 СК України\~право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. При вирішенні вимоги позову про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дітьми трирічного віку, суд приймає до уваги, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб позивачки та можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дружини в розмірі 1800 грн. щомісячно до досягнення дітьми трьох років. Такий розмір аліментів, на думку суду, не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Оскільки відповідачем визнаються заявлені вимоги в повному обсязі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню в заявленому розмірі. Відповідно до п.7 ч.1 ст.264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Згідно п. 1 ч.1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч.1 ст.79\~СК України аліменти на утримання одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на положення ч.6 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп., оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved