Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до територіальної громади в особі Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталія Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилався на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , є матір`ю її матері і відповідно її бабусею. [INFO] бабуся померла. [PERSON] , [INFO] є матір`ю бабусі позивача, і відповідно її прабабусею. [INFO] прабабуся померла. Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на майно: 1/3 частку земельної ділянки площею 5,15 та, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Перещепинської міської ради, кадастровий номер 1223210500:01:019:0667; квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позивачка звернулась до нотаріуса с заявою про прийняття спадщини, а в подальшому про видачу свідоцтва про право на спадщину та оформила свої спадкові права на два об`єкта спадкового майна. Однак щодо квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] - їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що за наданими позивачем документами не вбачається факт прийняття спадщини матір`ю позивача після своєї бабусі, у зв`язку з чим позивачу запропоновано звернутися до суду. Спірна квартира на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належала прабабусі позивача - [PERSON] , що також стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2845304 від 17.02.2004 року. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги була її донька [PERSON] , [INFO] , оскільки більше дітей у неї не було, а чоловік помер до її смерті. Враховуючи що бабуся позивача померла до смерті прабабусі [PERSON] , мати позивача [PERSON] , як спадкоємець першої черги за правом представлення, прийняла спадщину після смерті своєї бабусі, оскільки на момент смерті прабабусі мати позивачки фактично проживала разом із нею за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що іншим чином ніж рішенням суду позивач не може захистити свої права, вимушена звернутися до суду з позовом. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2023 року провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 05 вересня 2023 року за заявою представника позивача ухвалою суду витребувані докази у справі. 13 жовтня 2023 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 04 грудня 2024 року закрите підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Третя особа у судове засідання не з`явилась, подавши заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом по справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис № 211 від 08 листопада 2021 року. Позивач у справі [PERSON] є доькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, прізвище якої після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] та бабусею позивача, що підтверджується відповідними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , її батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] в місті Перещепине Новомосковського району. З копії актового запису про смерть №13 від 26 січня 2005 року, складеного виконавчим комітетом Перещепинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , довідку для отримання допомоги на поховання тримала [PERSON] - онука померлої. З копії спадкової справи № 722 за 2021 рік, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що: - 22 грудня 2021 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась позивач [PERSON] ; - з довідки за № 2.25-70 від 10 січня 2022 року, виданої Перещепинською міською радою Новомосковського району, вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала з 17 грудня 2012 року до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з [PERSON] в квартирі були зареєстровані: [PERSON] - донька, [PERSON] - онук, [PERSON] - онук; - з довідки за № 2.25-69 від 10 січня 2022 року, виданої Перещепинською міською радою Новомосковського району, вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала з 20 січня 2004 року по день смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Разом з [PERSON] в квартирі була зареєстрована [PERSON] . - 28 вересня 2022 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на: квартиру [ADDRESS] , транспортний засіб марки DAEWOO моделі LANOS TF69Y, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] звернулась [PERSON] . В той же день їй були видані свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. - 20 квітня 2023 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на: 1/3 частки земельної ділянки площею 5,15 га, кадастровий номер 1223210500:01:019:0667, що розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області звернулась [PERSON] . В той же день їй було видано свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 грудня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Крутько Л.П., [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] . 17 лютого 2004 року право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано Новомосковським районним комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор». Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст.1261, 1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Статтею 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином в судовому засіданні встановлено що за життя [PERSON] не залишила заповіт, однак мати позивачки - [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті бабусі за правом представлення, оскільки донька [PERSON] - [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] померла ще [INFO] . [PERSON] піклувалась про свою бабусю до самої смерті, оскільки бабуся тяжко хворіла і дуже погано себе почувала, проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Крім того, суд вважає встановленим факт, що [PERSON] фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки вже після смерті [PERSON] укладала договори про реструктуризацію заборгованості, а в подальшому сплатила всі комунальні платежі, укладала дозвіл на проведення індивідуального опалення у спадковій квартирі, технічні умови, сплачувала квитанції. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно. Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після її смерті є позивач, яка своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. А тому позовні вимоги позивача про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] - підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved