Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 06.11.2023 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Маякської сілької ради Одеського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у якому просить визначити йому додатковий строк 3 місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач пропустив визначений законодавством строк для прийняття спадщини за заповітом, так як його стало відомо про сам заповіт в середині жовтня 2023 року. Процесуальні дії. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2023 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] та його представник захисник Холудєєв Б.Є. в судове засідання не з`явились, однак надали на адресу суду заяву, згідно якої просили розглядати справу за їх відсутності, просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача - Маякської сілької ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що спадкодавець [PERSON] помер19 березня 2022 року. За життя померлим [PERSON] , який помер [INFO] було складено заповіт, який посвідчений 22.02.2022 року [PERSON] , старостою с. Удобне Маякської сільської ради Одеського району Одеській області, за реєстровим №11, згідно якого [PERSON] заповів [PERSON] нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 1,41 га, кадастровий номер: 5120887400:01:002:0060, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, сільська рада Удобненська, та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 25.10.2015 року [PERSON] , державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області, за реєстровим №4310 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2015 року; земельну ділянку площею 0,4824 га, кадастровий номер: 5120887400:01:002:0644, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, сільська рада Удобненська, та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 25.10.2015 року [PERSON] , державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області, за реєстровим №4304 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2015 року; земельну ділянку площею 0,3978 га, кадастровий номер: 5120887400:01:002:0645, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, сільська рада Удобненська, та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 25.10.2015 року Кушнір І.В., державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області, за реєстровим №4307 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2015 року. 25.10.2023 року року позивач звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса про прийняття спадщини за заповітом, але мені було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки він пропустив строк на прийняття спадщини за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , та рекомендували йому звернутися до суду за захистом своїх прав. Також позивачу письмово повідомили, що 26 квітня 2022 року була заведена спадкова справа №231с/2023 після померлого [INFO] [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] пропустила визначений чинним законодавством термін для звернення з заявою про оформлення спадщини з поважних причин. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У відповідності зі ст.\~55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,визначеному законом. Згідно з частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, данийЦивільний кодекс Українизастосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цьогоКодексузастосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~спадкові правовідносини регулюються\~ЦК України\~після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Згідно зі\~статтею 548 ЦК УРСР\~(1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до положень\~ст. 549 ЦК УРСР\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У разі пропуску строку для прийняття спадщини, встановлений ст. 594\~ЦК УРСР шестимісячний\~строк може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5\~та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Постановою Пленуму Верховного Суду України\~«Про судову практику у справах про спадкування»\~від 30.05.2008 року № 7 п.24 передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.1\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~встановлено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Згідно положень книги 6\~ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов`язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за наявності поважності причин його пропуску, також і після спливу значної кількості часу. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 26 вересня 2012 року розглянув справу № 6-85цс12, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3\~ст.1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3\~ст. 1272 ЦК України\~не застосовуються. Висновки за результатами розгляду справи Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позовні вимоги [PERSON] ,\~в інтересах\~якого діє\~на підставі\~ордеру [PERSON] \~до Маякської\~сілької ради\~Одеського району\~Одеської областіпро \~визначення додаткового\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщиниє обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим суд вважає за доцільним задовольнити позов та поновити позивачу строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved