Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - Товариство) звернулося до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В позовній заяві (а.с. 2 - 7) викладено наступну позицію. На підставі укладеного 20 листопада 2020 року договору № 938682449 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надано [PERSON] кредит в сумі 10 000 грн. Позичальник грошові зобов`язання (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним) за договором належним чином не виконував, у зв`язку із чим виникла заборгованість. За договором факторингу між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» останнє набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 938682449. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та позивачем укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого Товариство набуло право грошової вимоги за договором № 938682449 до [PERSON] у сумі 28 685 грн. (заборгованість за основною сумою боргу - 10 000 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 18 685 грн.). На підставі укладеного 26 грудня 2020 року договору № 15690-12/2020 ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» надано [PERSON] кредит в сумі 2 500 грн. Позичальник грошові зобов`язання за договором (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним) належним чином не виконував, у зв`язку із чим виникла заборгованість. 11 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та позивачем укладено договір факторингу № 11082021, відповідно до умов якого Товариство набуло право грошової вимоги за договором № 15690-12/2020 до [PERSON] у сумі 10 000 грн. (заборгованість за основною сумою боргу - 2 500 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 7 500 грн.). Відзив на позов не надходив. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився вдруге, про причини неявки, їх поважність суд не оповістив; будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності її учасників. Судом встановлено, що 20 листопада 2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) в електронній формі укладено кредитний договір № 938682449 (а.с. 8 - 9), за умовами якого кредитодавець надав відповідачу кредит в сумі 10 000 грн., на строк один день від дати отримання кредиту позичальником. Відповідно до п. 1.4 договору, у випадку користування кредитом понад строк, встановлений договором, до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70% від суми кредиту за кожний день користування ним. Згідно із додатковою угодою до цього договору від 21 листопада 2020 року (а.с. 10), укладеної сторонами в електронній формі, сторони дійшли згоди, у зв`язку із неможливістю виконання позичальником умов договору, та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за договором № 938682449 від 20 листопада 2020 року, на тридцять днів. Починаючи з 21 листопада 2020 року позичальник сплачує за користування кредитом 1,70 % в день від суми кредиту. Згідно з наданим Товариством розрахунком (а.с. 14), відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів, внаслідок чого допустив заборгованість за договором у сумі 28 685 грн. (заборгованість за основною сумою боргу - 10 000 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 18 685 грн.). За договором факторингу від 28 листопада 2018 року, в редакції додаткової угоди до нього від 31 грудня 2020 року № 26 (а.с. 65 - 71), ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 938682449. 20 жовтня 2022 року між Товариством та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 28 685 грн. за кредитним договором № 938682449 (а.с. 11 - 13). 26 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту № 15690-12/2020 (а.с. 19 - 21), за умовами якого кредитодавець надав відповідачу кредит в сумі 2 500 грн., зі сплатою 2,50 % від суми за кожну добу користування (912,5 % річних), на строк до 24 січня 2021 року. [PERSON] кредит одержав 26 грудня 2020 року, що підтверджується інформаційною довідкою (а.с. 72). Відповідно до наданого Товариством розрахунку (а.с. 25, 26, 73 - 75), відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів, внаслідок чого допустив заборгованість за договором у сумі 10 000 грн. (заборгованість за основною сумою боргу - 2 500 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 7 500 грн.). 11 серпня 2021 року між Товариством та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» укладено договір факторингу № 11082021 (а.с. 22 - 25), відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 15690-12/2020 в сумі 10 000 грн. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Суд вважає, що кредитодавці виконали свої зобов`язання за договорами, відповідач користувався кредитними коштами, проте не виконував зобов`язання з їх повернення та сплати процентів, допустив заборгованість. Розмір заборгованості за кредитними договорами суд визнає обґрунтованою. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Як встановлено ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд визнає, що невиконанням умов кредитних договорів порушені права нового кредитора у зобов`язанні, тому позивач має право вимагати сплати позичальником заборгованості за кредитними договорами № 938682449 та № 15690-12/2020. Таким чином, стягненню з відповідача на користь Товариства підлягає 38 685 грн., та, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, - пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплачений позивачем судовий збір (а.с. 1).

Outcome: approved