Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

23.06.2023 [PERSON] звернуся до Трускавецького міського суду Львівської із заявою про визнання його брата - [PERSON] , [INFO] , недієздатним у зв`язку з тим, що він являється особою з інвалідністю другої групи з дитинства, потребує постійного стороннього догляду, у результаті чого не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. Зазначена позовна заява була скерована на адресу Сколівського районного суду Львівської області на підставі ухвали про передачу справи за підсудністю Трускавецьким міським судом Львівської області від 21.06.2023. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2023 справу передано судді Броні А.Л., для розгляду. Протоколом автоматичного визначення присяжних від 25.07.2023 року було визначено склад присяжних для розгляду даної заяви: [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 27.07.2023 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, з визначенням дати судового засідання. В обгрунтування заяви зазначає, що [PERSON] , [INFO] який є його рідним братом, хворіє з дитинства на психічне захворювання, є особою з інвалідністю другої групи інвалідності. У даний час його брат, в силі захворювання став нервовим, агресивним, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного нагляду, допомоги навіть у елементарних побутових речах, а тому має бути під постійним наглядом. Вказує, що його з братом матір [PERSON] є пенсійного віку і вже на протязі багатьох останніх років хворіє з приводу ІХС, атеросклеротичного кардіосклерозу, атеросклерозу аорти і коронарних артерій, гіпертонічної хвороби, перебуває на диспансерному обліку з 2020 року. Отже, у сім`ї він один працездатний та може опікуватися своїм хворим молодшим братом, який не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними та потребує стороннього догляду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо його представник - адвокат Журавльова Л.Ю. подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа - Орган опіки та піклування Трускавецької міської ради Львівської області явку представника в судове засідання не забезпечила, але попередньо від міського голови А. Кульчинського надійшло до суду клопотання про розгляд справи без участі заінтересованої особи, вказавши, що заяву [PERSON] підтримують та при розгляді справи просять врахувати рішення виконавчого комітету Трускавецько міської ради від 27.12.2023 №766 про призначення опікуна [PERSON] . На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, враховуючи наступне. Згідно п.1 ч.ч.2,4 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Розгляд вказаної категорії справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. У відповідності до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є рідним братом [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою №307, виданою 23.03.2023 виконавчим комітетом Трускавецької міської ради. Згідно довідки МСЕК №129143 серії ЛВА-1 від 20.02.2002 року, [PERSON] являється інвалідом другої групи з дитинства. Через стан свого здоров`я [PERSON] не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не здатний до самообслуговування та потребує постійного стороннього догляду. Довідкою виконавчого комітету Трускавецької міської ради №307 від 23.03.2023 встановлено, що [PERSON] , 1979 року народження та [PERSON] , 1985 року народження проживають разом зі своєю матір`ю [PERSON] , 1959 року народження за адресою: [ADDRESS] . З наданих суду матеріалів, [PERSON] , 1959 року народження є пенсійного віку і вже на протязі багатьох останніх років хворіє з приводу ІХС, атеросклеротичного кардіосклерозу, атеросклерозу аорти і коронарних артерій, гіпертонічної хвороби, перебуває на диспансерному обліку з 2020 року. Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. За приписами ч.1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законами та іншими нормативно- правовими актами. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Відповідно до ч.ч.1,6 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 22.08.2023 року у справі було призначено судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої було поставлено наступні питання: -Чи хворіє [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , який являється особою з інвалідністю другої групи з дитинства, на хронічне психічне захворювання? -Чи розуміє [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , який являється особою з інвалідністю другої групи з дитинства, в силу психічного розладу здоров`я, значення своїх дій і чи може керувати ними? Чи потребує опіки [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , який являється особою з інвалідністю другої групи з дитинства? Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 1211 від 03.11.2023, складеного Львівською філією судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», [PERSON] страждає тяжким психічним розладом у вигляді розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовими розладами та поведінковими порушеннями, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом [PERSON] , [INFO] потребує опіки. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому із змісту норм ЦКта ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобовязаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обовязки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Таким чином, призначення опікуна, у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Як вбачається з подання міського голови А. Кульчицького від 03.01.2024, опікунська рада виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області прийняла рішення про доцільність призначення [PERSON] опікуном над братом [PERSON] , яке затверджено рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради №766 від 27.12.2023. Заявник просить призначити його опікуном над братом, про що вказує у позовній заяві. Обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України щодо призначення заявника опікуном - судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає необхідним визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та вважає доцільним призначити заявника [PERSON] його опікуном. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Outcome: approved