Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

В червні 2023р. позивачка [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПрАТ «СК «Еталон», в якому просив суд: 1) стягнути з відповідача на свою користь: - матеріальну шкоду -10785,97 грн.; - витрати на професійну правничу допомогу 10000,0 грн.; - витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи - 4530,72 грн.; - судовий збір у розмірі 1073,6 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06 листопада 2022р. о 17:54 год., мала місце дорожньо - транспортна пригода (далі по тексту - ДТП), згідно якої водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , по вул. Глушець, 49, в м. Луцьку, при розвороті не надав дорогу автомобілю «Opel» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів, які отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду. Постановою Луцького міськрайонного суду від 29 листопада 2022р., по справі № 161/16052/22, водія [PERSON] було визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. З метою відшкодування збитків за пошкоджений в ДТП автомобіль позивач звернувся до відповідача, у якого була застрахована цивільна відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП. Відповідачем було визначено розмір страхового відшкодування - 119678,46 грн., який було сплачено позивачу в порушення строків, визначених законом. В досудовому порядку, позивач неодноразово звертався до відповідача з письмовими заявами, щодо здійснення перерахунку суми страхового відшкодування. Зазначені звернення позивача були проігноровані відповідачем. З метою визначення розміру матеріального збитку, позивач, звернувся в досудовому порядку до Волинського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру. Згідно з висновком експерта від 06 березня 2023р. за № СЕ-19/103-23/1899-АВ, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Opel» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження під час ДТП станом на дату проведення експертизи складає 156111,59 грн. Враховуючи те, що в досудовому порядку відповідач відмовляється доплатити суму страхового відшкодування, з урахуванням визначених лімітів, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом, і просив суд стягнути на його користь 10321,54 грн. - частину суми страхового відшкодування та 464,43 грн. пені, на підставі ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2023р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи. 13 вересня 2023р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому сторона відповідача заперечила лише щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,0 грн., вважаючи такі витрати неспівмірними з ціною позову та складністю справи. На спростовування доводів та аргументів сторони позивача, жодних доказів стороною відповідача до суду надано не було. Відповідь на відзив стороною позивача не подавалась. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 06 листопада 2022р. о 17:54 год., мала місце ДТП, по вул. Глушець, 49, в м. Луцьку, за участю: автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Opel», д.н.з. [NUMBER] , який на праві власності належить позивачу. Постановою Луцького міськрайонного суду від 29 листопада 2022р. по справі № 161/16052/22, водія [PERSON] було визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент ДТП, цивільна відповідальність водія автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у відповідача за договором цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс №ЕР-207465406 від 28 грудня 2022р. (страхова сума за шкоду, заподіяну майну - 130000,0 грн.; франшизи - 0,0 грн.). З метою відшкодування збитків позивач звернувся 06 лютого 2023р. до ПрАТ «СК «Еталон» з заявою про страхове відшкодування. Відповідачем було розраховано суму страхового відшкодування - 119678,46 грн., та протягом 7-12 травня 2023р. було здійснено виплату зазначеної суми страхового відшкодування. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п.22.1. ст. 22 цього Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Звертаючись о суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що відповідачем невірно було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування, оскільки належний позивачу автомобіль, після отримання пошкоджень не був належним чином оглянутий спеціалістом-оцінювачем, який був запропонований відповідачем. З метою визначення дійсного розміру матеріального збитку, який був спричинений позивачу, внаслідок ДТП, останній звернувся до в досудовому порядку до Волинського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру. Згідно з висновком експерта від 06 березня 2023р. за № СЕ-19/103-23/1899-АВ, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Opel» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження під час ДТП станом на дату проведення експертизи складає 156111,59 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, висновками експертів. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. На підставі ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом перевірено та встановлено, що висновок експерта від 06 березня 2023р. за № СЕ-19/103-23/1899-АВ складений кваліфікованим та сертифікованим судовим експертом Лінником О.М. У висновку зазначено, що дана судова експертиза виконувалась для подання до суду. Експерт обізнаний зі змістом ст. ст. 384, 385 КК України про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Оскільки порядок проведення транспортно -товарознавчої експертизи, за результатами якої був складений вищевказаний висновок, відповідає чинному законодавству України про проведення судових експертиз, а сам висновок відповідає вимогам ст. 106 ЦПК України, при цьому, суд не переймає на себе обов`язку щодо доведення позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне при вирішенні даного спору взяти до уваги висновок експерта від 06 березня 2023р. за № СЕ-19/103-23/1899-АВ. Натомість, стороною відповідача, відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України, не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження вірності розрахунку суми страхового відшкодування. Тобто, відповідачем не спростовано жодним чином доводи позивача та подані ним докази. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення на його користь з відповідача частини суми страхового відшкодування у розмірі 10321,54 грн. є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню. За статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідачем порушено вимоги чинного законодавства України щодо виплати суми страхового відшкодування, через що позивач має право на відшкодування пені, яка останнім розрахована вірно, та розмір якої не був спростований стороною відповідача протягом розгляду справи в суді, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 464,43 грн. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,6 грн.; витрати за проведення судової експертизи у розмірі 4530,72 грн. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16. В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача було подано до суду зазначені докази та надано відповідний розрахунок. Крім того, згідно з позицією, сформульованою Верховним Судом у постанові від 15 травня 2018р. у справі № 821/1594/17, з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне приведення укладених до 15 грудня 2017р. договорів у відповідність до вимог діючого ЦПК України та доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013р. № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013р. за № 1686/24218. Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до розміру 7000,0 грн., враховуючи наявне клопотання сторони відповідача, при цьому судом враховано, що вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», зазначив, що оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97). Також судом враховано, що підвищення кваліфікації адвоката, шляхом вивчення судової практики зі спірних правовідносин, не може бути віднесено на рахунок витрат сторони відповідача, при цьому суд бере до уваги, що заявлена стороною позивача сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт в інтересах позивача, не відповідає критеріям розумності їхнього розміру та справедливості розміру ціни позову.

Outcome: approved