Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

У вересні\~2023\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідача провстановлення\~юридичного факту\~та визнання\~права власності\~на спадкове\~майно,\~ посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . Спадщину після її смерті як спадкоємець за законом першої черги своєчасно прийняла [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на вказане домоволодіння в цілому, яку позивач своєчасно прийняв як спадкоємець по заповіту. Однак, оскільки при житті спадкодавці не отримали правовстановлюючих документів на домоволодіння, він не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Крім цього, оскільки у позивача не має свідоцтва про народження спадкодавці [PERSON] та з причин того, що інформація про народження [PERSON] у Новоселицькому відділі ДРАЦС в Чернівецькому районі, Чернівецької області та в обласному Державному архіві відсутня, довести в позасудовому порядку факт, що [PERSON] була донькою [PERSON] є неможливим, виникла необхідність для вставлення юридичного факту родинних відносин. За вказаних обставин, просив суд встановити юридичний факт родинних відносин та визнати за ним право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування по заповіту після смерті [PERSON] .. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Новоселицької міської ради Чернівецької області звернувся до суду із заявою, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що померла [PERSON] була донькою [PERSON] .. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії погосподарської книги станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали голова домогосподарства [PERSON] та [PERSON] , в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/2 частці домоволодіння. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований до 1948 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в Зеленогайській сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частку вказаного домоволодіння. У відповідності до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого. Зі змісту ст. 548 ЦК УРСР вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною другою даної статті передбачено, що зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вирішуючи вимогу про встановлення юридичного факту, суд виходить з того, що відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. За змістом ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі родинних відносин між фізичними особами. Той факт, що померла [PERSON] була рідною матір`ю [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи копією по з господарської книги та показами свідків, а також довідкою № 608 Зеленогайського старостинського округу № 7 від 25 вересня 2023 року. Оскільки, законом не визначено іншого порядку встановлення вказаного юридичного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення вимоги про встановлення юридичного факту має юридичне значення для позивача. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених ним та підтверджених документами. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняла як спадкоємець по закону 1 черги [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, чим вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Новоселицької міської ради Чернівецької області № 608 від 25 вересня 2023 року. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на вищевказане домоволодіння в цілому, а саме на 1/2 частку, яку вона успадкувала після смерті [PERSON] та на 1/2 частину її власної частки, яку вона набула в майні колишнього колгоспного двору. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до заповіту, який був складений 02 серпня 2018 року та посвідчений секретарем виконкому Зеленогайської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] вказане спадкове майно. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно, звернувшись в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини із відповідною заявою до нотаріуса, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] .. Однак, у зв`язку із смертю спадкодавців та відсутністю за ними правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. А тому, враховуючи, що позивач є спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON] , спадщину прийняв своєчасно, інших спадкоємців не має, то право власності на спадщину слід визнати за ним в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved