Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

21 квітня 2023 року позивач [PERSON] , звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіт-Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит Фінанс», третя особа: Приватний виконавець Хохлов Кирило Костянтинович, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) про стягнення коштів, в якому просить стягнути стягнуті кошти за виконавчим написом, з урахуванням 3% річних, пені та інфляційних витрат, а саме з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІТ-КАПІТАЛ» 20 186 грн. 27 коп. та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит Фінанс» 35 229 грн. 39 коп. Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2023 року вказана справа передана за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя. 20 липня 2023 року матеріали вказаної справи надійшли в провадження Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2023 року визначено головуючого суддю Баруліну Т.Є. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2023 року вказана справа була повернута позивачу у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог. Постановою колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 05 вересня 2023 року було скасовано Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2023 про повернення та направлено справу №333/3098/23 для продовження розгляду в суд першої інстанції. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2023 року, роз`єднано вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіт-Капітал», третя особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) про стягнення коштів та [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», третя особа: Приватний виконавець Хохлов Кирило Костянтинович про стягнення коштів в самостійні провадження. В провадженні судді Баруліної Т.Є. залишено позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіт-Капітал», третя особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) про стягнення коштів за номером справи №333/3098/23 провадження 2/334/3060/23. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила наступне, що під час чинності виконавчого напису №31282 від 18.03.2021року Вознесенівським ВДВС у м. Запоріжжя було відкрито ВП№66615960 (ідентифікатор доступу: ББ735В119247), в межах якого на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіт-Капітал» (код ЕДРПОУ 352342360) з [PERSON] стягнута заборгованість в розмірі 10350 (десять тисяч триста п`ятдесят) гривен 00 копійок, яка складається: з 6000 (шість тисяч) гривен - простроченої заборгованості за сумою кредиту; - 3420 (три тисячі чотириста двадцять) гривен 00 копійок - заборгованості по несплаченим відсоткам; - 930 (дев`ятьсот тридцять) гривен - вартість вчинення виконавчого напису. На підтвердження викладеного позивач послалася на письмові докази: - копію виконавчого напису№31282 від 18.03.2021року, - копію постанови про відкриття ВП№66615960 (ідентифікатор доступу: ББ735В119247), - копію квитанції №0.0.2279638418. від 24.09.2021 року про сплату на депозитний рахунок Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжя коштів на загальну суму 11589 гривен 88 копійок, до яких увійшла сума коштів за виконавчим написом №31282 від 18.03.2021року в розмірі 10350 (десять тисяч триста п`ятдесят) гривен 00 копійок, яка складається: з 6000 (шість тисяч) гривен - простроченої заборгованості за сумою кредиту; - 3420 (три тисячі чотириста двадцять) гривен 00 копійок - заборгованості по несплаченим відсоткам; - 930 (дев`ятсот тридцять) гривен - вартість вчинення виконавчого напису; - постанову про закінчення виконавчого провадження. Рішенням Комунарського районного суду м .Запоріжжя від 01.12.2022 року (справа №335/11020/21, пр.№2/333/1579/22) задоволені позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіт-Капітал» про визнання виконавчого напису №31282 від 18.03.2021р. таким, що не підлягає виконанню». Позасудова вимога позивача про повернення безпідставно отриманих коштів відповідачем залишена без задоволення. З урахуванням викладених вище обставин позивач вважає за можливе просити суд про стягнення з відповідача ТОВ ««Фінансова компанія «Кредіт-Капітал», коштів на загальну суму 20186 гривен 27 копійок, з яких: -10 350 гривен стягнутих за виконавчим провадження; - 487гривен 00 копійок - 3% річних за період з 25.09.2021 року по 20.04.2023 року; - 3463 гривні 09 копійок - інфляційні втрати за період з 25.09.2021 року по 20.04.2023 року; - 5886 гривен 18 копійки - пеня за період з 25.09.2021 року по 20.04.2023 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2023 року, провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2023 року, клопотання [PERSON] про заміну третьої особи правонаступником було задоволено. Залучено Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ( код ЄДРПОУ 45028225) до участі у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіт-Капітал» про стягнення коштів, як правонаступника третьої особи - Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса). Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17.01.2024 року, клопотання позивача [PERSON] зменшення розміру позовних вимог задоволено. Ухвалено продовжити розгляд справи з урахуванням зменшеного розміру позовних вимог. Отже, з урахуванням зменшеного розміру позовних вимог, позивачка просить стягнути з відповідача 11027 гривен 16 копійок, з яких: -10350 гривен (квитанція №0.0.2279638418. від 24.09.2021 року), стягнуті за виконавчим написом№31282 від 18.03.2021р. (квитанція №0.0.2279638418. від 24.09.2021р.); - 128 гривен 00 копійок - 3 (%) відсотка річних за період з 25.09.2021 року по 22.02.2022 року; - 549 гривні 16 копійок - інфляційні втрати за період з 25.09.2021 по 22.02.2022року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, на задоволенні уточненої позовної заяви наполягає. В судове засідання представник відповідача не з`явився, поважну причину не явки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направленням судової повістки на офіційну адресу юридичної особи. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 18.03.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №31282, про стягнення з позивачки [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 10350,00 грн. (а.с.12) 03.09.2021 року старшим державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження №66615960 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. (а.с.13) Під час чинності виконавчого напису №31282 від 18.03.2021 року Вознесенівським ВДВС у м. Запоріжжя на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІТ-КАПІТАЛ»» (код ЕДРПОУ 352342360) з [PERSON] стягнута заборгованість в розмірі 11 589 гривень 88 коп. в яку входить заборгованість за виконавчим написом у розмірі 10350 (десять тисяч триста п`ятдесят) гривен 00 копійок, що підтверджується копією квитанції №0.0.2279638418. від 24.09.2021 року про сплату на депозитний рахунок Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжя коштів на загальну суму 11589 гривен 88 копійок. Відповідно до Постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.09.2021 року, виконавче провадження з виконавчого напису №31282 від 18.03.2021 року було закрито у зв`язку з повним фактичним виконанням згідно виконавчого документу. (а.с.15). Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01. 12.2022 року (справа №335/11020/21, пр.№2/333/4696/21) задоволений позов [PERSON] до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» про визнання таким, що не підлягає виконання. Визнано виконавчий напис №31282 від 18.03.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. таким, що не підлягає виконанню. (а.с.9-11) Відповідно до ч.1ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Аналогічні висновки зазначені в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 по справі №910/1531/13. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. Відповідно до ч.1 ст. 1214 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. В даному випадку, правовою підставою набуття ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» грошових коштів у розмірі 10350 гривень 00 коп., став виконавчий напис нотаріуса №31282 від 18.03.2021 року, який рішенням суду, яке набрало законної сили, було визнано таким, що не підлягає виконанню. Тому, правова підстава для отримання ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» 10350 гривень 00 коп. відпала, і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч.1ст.1212 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про стягнення з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь [PERSON] безпідставно набутих коштів в розмірі 10350 гривень 00 коп. підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення 128 гривен 00 копійок - 3 (%) відсотка річних за період з 25.09.2021 року по 22.02.2022 року; - 549 гривні 16 копійок - інфляційні втрати за період з 25.09.2021 по 22.02.2022року, суд звертає увагу на наступне. Як вбачається з матеріалів справи кошти, які були безпідставно набуті були стягнуті з позивача на підставі виконавчого напису №31282. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати та 3 % річних від простроченої суми входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 06.04.2016 року у справі № 6-352цс16, від 22.03.2017 року у справі № 6-2311цс16, від 30.03.2016 року у справі № 6-2168цс15, а також Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 07.07.2020 року у справі № 296/10217/15-ц). Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Суд звертає увагу представника позивача, що виконавчий напис №31282 від 18.03.2021 року був визнаний таким, що не підлягає виконанню рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя, яке було винесено 01 грудня 2022 року, тобто вже під час дії в Україні воєнного стану. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних та інфляційних витрат. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з`ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. Щодо розподілу судових витрат суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката Уткіна О.Є., який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено договором про надання правової допомоги від 30.03.2023 року (далі - Договір), ордером на надання правової допомоги, Актом від 11.01.2024 року про прийняття/передачу виконаних послуг; банківською квитанцією від 16.01.2024 року №107923 про сплату позивачем 3100 гривен - витрат на правничу допомогу відповідно до Договору від 30.03.2023 року. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами, відповідно до якого судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Дослідивши надані стороною позивача документи, суд дійшов висновку про те, що такі витрати підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, понесених позивачем судових витрат на правничу професійну допомогу у сумі 2909.66 грн., судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1007.68 грн.

Outcome: partial