Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

11.12.2023 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №20201216-267020. Згідно п. 1.1 кредитного договору кредитор зобов`язується надати позичальникові кошти в кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та сплатити інші платежі, передбачені договором. 07.05.2021 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладено договір про відступлення права вимоги №2021-07/35-1, у відповідності до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них, та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. 27.01.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20230127, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Макс Кредит» і боржниками. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «Макс Кредит» - додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги № 20230127 від 27.01.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 72140,45 грн, з яких 42000,62 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 30139,83 грн - сума заборгованості за річними відсотками. Всупереч умовам кредитного договору та незважаючи на повідомлення відповідач частково виконав своє зобов`язання, оскільки після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній здійснив 07.06.2023 один платіж у розмірі 11650,00 грн для погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.01.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 20201216-267020 від 16.12.2020 в розмірі 60490,45 грн, з яких 42000,62 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18489,83 грн - сума заборгованості за річними процентами. У зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 20201216-267020 від 16.12.2020 в розмірі 60490,45 грн, з яких 42000,62 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18489,83 грн - сума заборгованості за річними процентами, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 19.12.2023 провадження у справі № 141/916/23 відкрито та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін 23.01.2024, зобов`язано позивача в порядку ст. 83 ЦПК України надати суду у строк до 19.01.2024 оригінали або належним чином засвідчені копії документів, доданих до позовної заяви, докази сплати відповідачем заборгованості за укладеним кредитним договором, а також зобов`язано відповідача в порядку ст. 83 ЦПК України надати суду у строк до 19.01.2024 докази погашення боргу за укладеним кредитним договором. 19.01.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача Панкратової Т.В. про надання належним чином засвідченого реєстру боржників за кредитними договорами, права грошової вимоги по яких ТОВ «ФК «ЦФР» отримано на підставі договорів відступлення прав вимоги № 2021-07/35-1 та № 2021-07/35-2 від 07.05.2021, укладених з ТОВ «Макс Кредит», розрахунку заборгованості за кредитним договором №20201216-267020 від 16.12.2020 та довідки про рух коштів за кредитним договором №20201216-267020 від 16.12.2020, на виконання вимог ухвали суду від 19.12.2023. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 23.01.2024 не з`явилось, повноважного представника до суду не направило. При цьому, в позовній заяві від 21.11.2023 представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» А.В. Кудіна розгляд справи просила проводити без участі представника позивача, також не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання 23.01.2024 не з`явився, належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду справи шляхом скеровування коресподенції суду по місцю реєстрації. Зокрема, ухвалу суду від 19.12.2023 та позовну заяву з додатками відповідач отримав 27.12.2023, проте відзив не подав, причини поважності неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Окрім того, відповідно до вимог ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. При вирішенні питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності відповідача суд враховує, що провадження по даній справі відкрито 19.12.2023, строки для подання заяв по суті справи, визначених статями 191, 193, 199 ЦПК України сплинули, а відзив та зустрічний позов на позовну заяву в строки встановлені ухвалою суду від 19.12.2023 відповідачем подано не було. За вказаних обставин, з урахуванням конкретних обставин справи, а також наявності доказів своєчасного та належного повідомлення відповідача про час, день та місце розгляду справи, суд доходить висновку про можливість розгляду справи №141/916/23 за відсутності відповідача. Ухвалою суду від 23.01.2024 постановлено провести заочний розгляд справи №141/916/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи №141/916/23, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 16.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №20201216-267020 шляхом підписання [PERSON] заяви - приєднання до умов кредитного договору №20201216-267020. У відповідності до п.1.1 договору кредитор зобов`язується надати позичальникові грошові кошти кредит у сумі 44500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та сплатити інші платежі, передбачені договором, тип кредиту - кредит. Загальний розмір кредиту за договором складає 51175,00 грн, що включає суму, зазначену в п.1.1 договору та суму авансованих процентів, що повинні бути сплачені на рахунок кредиту відповідно до п. 3.4. договору. Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту) - на споживчі потреби; розмір процентної ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) - 15% в день (далі авансовані проценти), з другого дня користування кредитом (включно) до кінця строку, на який надається кредит - 0,194% в день; тип процентної ставки - фіксована; строк, на який надається кредит - до 15.12.2023 (включно) (пункти 1.2 - 1.4 договору). Згідно п. 2.1 договору, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника/платіжну картку позичальника № [NUMBER] . Розрахунок процентів здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом протягом строку кредиту (включно), зазначеного в п. 1.4 договору, приймаючи, що кількість днів у місяці - 30, у році - 360, тобто метод «30/360» та враховують умови, зазначені в п. 3.1. договору (п. 3.2 договору). Сплата авансованих процентів, що нараховані за період, вказаний в п. 1.3. договору та які складають 6675,00 грн, здійснюється позичальником авансом в день отримання кредиту (п.3.4 договору). Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту та заяві - анкеті позичальника від 16.12.2020. Заява - приєднання до умов кредитного договору №20201216-267020 від 16.12.2020, паспорт споживчого кредиту та заява - анкета позичальника підписані особисто [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №20201216-267020 від 16.12.2020 за період з 27.01.2023 по 30.10.2023 [PERSON] здійснив часткову оплату 07.06.2023 на виконання умов укладеного кредитного договору у розмірі 11650,00 грн та станом на 31.10.2023 заборгованість відповідача є непогашеною та складає 60490,45 грн. 07.05.2021 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» уклали договір відступлення права вимоги №2021-07/35-1, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) за плату ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», а ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» приймає права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Як вбачається із довідки № 8580454-SG від 30.01.2023, виданої ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», та розрахунку заборгованості від 27.01.2023, заборгованість [PERSON] станом на 27.01.2023 становить 72140,45 грн, з яких: 42000,62 грн - прострочена заборгованість за кредитом та 30139,83 грн - прострочена заборгованість за відсотками. Також, 27.01.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20230127, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає (відступає) за плату ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Макс Кредит» і боржниками. Відповідно до п. 1.2 договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах та заставодержателя за договорами застави, що входять до портфеля заборгованості, та, відповідно, вказані у реєстрі боржників, та набуває права грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами та заставодержателя за договорами застави, включаючи право вимагати від боржників та/або заставодавців належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами та договорами застави. Як вбачається з витягу з реєстру боржників за кредитними договорами, права грошової вимоги за якими ТОВ «ФК «ЦФР» отримано на підставі договорів відступлення прав вимоги №2021-07/35-1 та «2021-07/35-2 від 07.05.2021, укладених з ТОВ «Макс Кредит», ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 60490,45 грн, з яких 42000,62 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18489,83 грн - сума заборгованості за річними відсотками. Оскільки відповідач не виконує умови взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитним договором, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом, перед позивачем утворилась заборгованість, яка становить 60490,45 грн. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ч. 2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Стаття 1082 ЦК України зобов`язує боржника здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. При цьому, аналіз змісту ст. 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому, невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Також частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості в строки, передбачені умовами кредитного договору, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи № 141/916/23, а також часткового погашення відповідачем заборгованості за укладеним кредитним договором, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором №20201216-267020 від 16.12.2020 в розмірі 60490,45 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд погоджується із розрахунком кредитної заборгованості, який долучено позивачем до позову, оскільки проценти за користування кредитом нараховані в межах строку кредитування, визначеного умовами кредитного договору №20201216-267020 від 16.12.2020. Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів повного погашення заборгованості у строки, визначені умовами кредитного договору №20201216-267020 від 16.12.2020, відповідачем суду не надано та матеріали справи №141/916/23 не містять. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, а також повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved