Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 7747,96 грн. Позов мотивований тим, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018р. здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб. Правилами постачання природного газу, які затвердженні постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), та ст.ст. 6,7,9 Закону України ''Про житлово-комунальні послуги'' передбачено, що позивач зобов`язаний постачати природний газ споживачам, які використовують його для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ згідно особового рахунку та встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між постачальником та споживачем на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015р. ''Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам'' визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідному для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. В період з вересня 2019 року по вересень 2021 року включно відповідачем було спожито природний газ на загальну суму 7747,96 грн., вартість якого залишилась останнім не оплачена, а тому представник позивача звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 16.10.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В заяві від 06.12.2023р., яка надійшла до суду 07.12.2023р., представник позивача просить суд розглянути справу без його участі, позов підтримує. Із змісту листа Новгородківської селищної ради від 12.10.2023р., який надійшов на запит суду, слідує, що відомості про місце проживання відповідача відсутні. Тому, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, а саме - через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищезазначене, відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань, відзив до суду не подавав.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09.01.2024р. постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, що його використовують для власних потреб. Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015р. ''Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам'' визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України. Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених\~Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015р., акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу та/або факт фактичного споживання природного газу. Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. \~ \~ \~Згідно з ч.2\~ ст.13 Закону України ''Про ринок природного газу''\~споживач зобов`язаний,\~зокрема:\~укласти\~\~договір про\~\~постачання \~природного\~\~газу; забезпечувати\~своєчасну\~та\~повну\~оплату\~вартості\~природного\~газу згідно\~з\~умовами\~\~договорів; не\~допускати\~несанкціонованого\~відбору\~ природного\~\~газу; забезпечувати\~\~безперешкодний\~доступ\~ уповноважених\~\~представників\~ оператора\~\~газотранспортної \~системи,\~\~оператора\~газорозподільної\~системи\~до\~вузлів обліку\~\~природного\~ газу\~\~та з\~метою\~встановлення\~вузлів обліку\~газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів; надавати стороні, з якою укладено договір про постачання/купівлю-продаж природного газу, інформацію про сумарну номінальну потужність свого газового обладнання, якщо технічна спроможність такого обладнання може забезпечити споживання газу в обсязі 600 ГВт·год на рік та вище. Судом встановлено, що відповідач акцептував вказаний договір, фактично споживаючи природний газ та частково сплативши вартість спожитого природного газу. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.\~629\~ЦК\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 \~ст.714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст.ст.7,\~12 Закону України ''Про житлово-комунальні послуги''\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 16.02.2022р. відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю ''Газопостачальна компанія ''Нафтогаз України'' у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ на підставі ч.9 ст.165 ЦПК України (а.с. 14) Із змісту фінансового стану за особовим рахунком [NUMBER] , який належить споживачу [PERSON] , слідує, що останній споживав природній газ за період з вересня 2019 року по вересень 2021 року включно. З цього ж фінансового стану слідує, що відповідач частково сплачував кошти за спожитий природний газ, а саме 1.2020, [NUMBER] , [NUMBER] , 12.2020, [NUMBER] . Так як відповідач не в повному обсязі сплачував вартість спожитого природного газу, то він має заборгованість у сумі 7747,96 грн. (а.с.18). 07.07.2023р. позивачем було направлено відповідачу вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ (а.с.21), але останнім заборгованість добровільно не сплачена. Доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ, відповідач до суду не надав. Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявність правовідносин між позивачем і відповідачем з кореспондуючими цим правовідносинам правами та обов`язками підтверджується діями сторін, а саме: позивач здійснював надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (газопостачання), а відповідач отримував і користувався даними послугами. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.12.2018р. у справі №638/11034/15-ц. Враховуючи вищезазначене, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved