Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Представник позивача звернувся з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №14928-10/2022 від 16.10.2022р. в розмірі 23 400,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 17 400, 00 грн - сума заборгованості за відсотками та понесені судові витрати. Позов мотивований тим, що 16.10.2022р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (первісний кредитор, далі - ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №14928-10/2022. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону відповідачки, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п.1 кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п.п. 2.4. п.2 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 1.6. п.1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 29.06.2023р. між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено Договір факторингу №29062023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №29062023 від 29.06.2023р. ТОВ ''ФК ''ЄАПБ'' набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №14928-10/2022 від 16.10.2022р. в сумі 23 400,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 17 400, 00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею. Відповідачка отримала кошти за кредитним договором, але своїх зобов`язань за ним не виконала, не здійснивши платежів для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ ''ФК ''ЄАПБ'' ні на рахунки попереднього кредитора, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі: 23 400,00 грн, а тому позивач змушений був звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2023 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та направлено позовну заяву з додатками. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача в позовній заяві просив справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву суду не надала. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся сторін. Дослідивши матеріали справи, клопотання представника позивача, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що 16.10.2022р. між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №14928-10/2022 (а.с.5-7). Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону відповідачки, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п.1 кредитного договору, Товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п.п. 2.4. п.2 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 1.6. п.1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства -https://www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Так, відповідно до умов кредитного договору, первісний кредитор надав відповідачці фінансовий кредит в розмірі 6 000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а саме строком на 25 днів, до 09.11.2022р., а клієнт зобов`язувався повернути кредит та сплати проценти за користування кредитом в розмірі 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. Кредит надавався клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної картки, вказаної клієнтом. Згідно додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №14928-10/2022 від 16.10.2022р. первісний кредитор ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачка погодили графік платежів по кредиту (а.с.7). Також, з копії паспорту споживчого кредиту від 16.10.2022р., з яким відповідачка була ознайомлена, вбачається, що в ньому зазначена інформація щодо основних умов кредитування, реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти (а.с.8). Судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту №14928-10/2022 від 16.10.2022р. виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. 08.11.2022р. відповідачкою [PERSON] було подано на ім`я директора первісного кредитора заяву на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту №14928-10/2022 від 16.10.2022р., відповідно до якої відповідачка просила відстрочити виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором на термін 20 днів, вказавши, що станом на 08.11.2022р. оплатила суму в розмірі 2280,00 грн необхідну для відстрочення виконання зобов`язання відповідно до п.4.6 Правил надання коштів у позику та дала згоду на укладення Додаткової угоди №3 до договору про надання фінансового кредиту №14928-10/2022 від 16.10.2022р., якою сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за Договором на 20 днів, тобто до 27.11.2022р. та вказали, що будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 9600,00 грн, що в свою чергу також слугує доказом того, що відповідачка прийняла пропозицію ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та погодилась на умови виконання кредитного договору (а.с. 9). Проте, відповідачка своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором не виконала, не здійснивши платежів для погашення існуючої заборгованості, у зв`язку з чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, у неї виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі: 23 400,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 17 400, 00 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідачки є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вказаний договорів було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону [PERSON] . Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає доведеним, що договір був підписаний позичальником [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який був надісланий первісним кредитором на номер телефону, зазначений [PERSON] при реєстрації на сайті первісного кредитодавця, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору міститься код ідентифікатор відповідачки, що і є її безпосереднім підписом. 29.06.2023р. між ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №29062023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 10-12). Згідно акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №29062023 від 29.06.2023р. клієнт ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передав, а фактору ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв Реєстр боржників кількістю 5020, після чого, з урахуванням п.1.2. Договору факторингу №29062023 від 29.06.2023р., від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.13). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №29062023 від 29.06.2023р. ТОВ ''ФК ''ЄАПБ'' набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №14928-10/2022 від 16.10.2022р. в сумі 23 400,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 17 400, 00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею (а.с. 14). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Надана копія договору факторингу №29062023 від 29.06.2023 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта - ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до Фактора - ТОВ «ФК «ЄАПБ». Суд вважає, що копія договору факторингу №29062023 від 29.06.2023 року, акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №29062023 від 29.06.2023 року є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.ст.3, 12, 13, 20 ЦК України, ст.ст.12, 13, 44 ЦПК України). Договір про надання фінансового кредиту №14928-10/2022 від 16.10.2022р. містять істотні умови кредитного договору, зокрема, про предмет, строк дії та ціну кредиту, підписані відповідачкою із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому є належними доказами виникнення між відповідачкою [PERSON] та ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке є правонаступником первісного стягувача ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» за Договором кредитної лінії №14928-10/2022 від 16.10.2022р. На підтвердження свого порушеного права, ТОВ «ФК «ЄАПБ» було надано копії: договір про надання фінансового кредиту №14928-10/2022 від 16.10.2022р., укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] із додатками до договору; паспорт споживчого кредиту від 16.10.2022р.; заявка від 08.11.2022р. на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту та додаткова угода №3 від 08.11.2022р. до договору про надання фінансового кредиту №14928-10/2022 від 16.10.2022р.; договір факторингу №29062023 від 29.06.2023р. укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» з додатками; акт прийому - передачі боржників за договором факторингу №29062023 від 29.06.2023р.; витяг з реєстру боржників до Договору факторингу №29062023 від 29.06.2023р.; розрахунок заборгованості за кредитним договором №14928-10/2022 від 16.10.2022р. наданий ТОВ «ФК «ЄАПБ». Тобто, з матеріалів справи та розрахунку заборгованості наданого стороною позивача вбачається, що відповідачка отримала кошти, здійснювала дії направлені на погашення заборгованості, просила відстрочити виконання зобов`язання, що свідчить про те, що остання усвідомлювала оформлення кредитного договору, погодилася з його умовами, отримала кредитні кошти, однак порушила умови кредитного договору та не виконала своїх зобов`язань перед позивачем, не повернувши отримані в кредит кошти та не сплатила відсотки за користування ними, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №14928-10/2022 від 16.10.2021р. в розмірі 23 400, 00 грн, яка складається: - 6 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 17 400, 00 грн - сума заборгованості за відсотками(а.с. 15). Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідачка зобов`язання за вищевказаним договором не виконала. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги на наданий розрахунок боргу, судом не встановлено. Як видно із змісту матеріалів справи, відповідачка не виконала своїх зобов`язань по кредитним договорам, заборгованість, яка у неї виникла, добровільно у повній мірі на час розгляду справи нею не погашена ні на рахунки позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов відповідачкою надано не було. Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки фактично отримані та використані відповідачкою кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останнього, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved