Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, в якому просить: -встановити, що сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП ім. Карла Маркса с. Чепелів Щорського району Чернігівської області розміром 9,22 в умовних кадастрових гектарах серії ЧН №0119190, зареєстрований 21.08.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №189 належав [PERSON] , який помер [INFO] ; -встановити, що сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП ім. Карла Маркса с. Чепелів Щорського району Чернігівської області розміром 9,22 в умовних кадастрових гектарах серії ЧН №0119191, зареєстрований 21.08.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №190 належав [PERSON] , яка померла [INFO] ; -встановити, що вона є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] ; -визнати за нею право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Ім. Карла Маркса» с. Чепелів Корюківського (раніше Шорського) р-ну Чернігівської області розміром 9,22 в умовних кадастрових гектарах, що належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0119191, зареєстрованого 21.08.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №190, по праву спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . -визнати за нею право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Ім. Карла Маркса» с. Чепелів Корюківського (раніше Шорського) р-ну Чернігівської області розміром 9,22 в умовних кадастрових гектарах, що належало [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0119190, зареєстрованого 21.08.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №189, спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав, по праву спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , на день смерті якого разом з ним проживала його дружина (мати позивачки) - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Ім. Карла Маркса» с. Чепелів Корюківського (раніше Шорського) р-ну Чернігівської області розміром 9,22 в умовних кадастрових гектарах, що належало спадкодавцю, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0119190, зареєстрованого 21.08.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №189. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина а підставі спільного проживання зі спадкодавцем, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК Цкраїни, але не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить вищевказане право на земельну частку (пай), що належало [PERSON] , спадкоємцем якого була [PERSON] , та право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Ім. Карла Маркса» с. Чепелів Корюківського (раніше Шорського) р-ну Чернігівської області розміром 9,22 в умовних кадастрових гектарах, що належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0119191, зареєстрованого 21.08.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №190. Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, подавши заяву про прийняття спадщини до Бобровицької державної нотаріальної контори (спадкова справа №78/2008). Проте, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказане спадкове майно по причині розбіжності у написанні прізвища батьків позивачки та дошлюбного прізвища позивачки « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », а також у зв`язку з тим, що у правовстановлюючих документах на спадкове майно - сертифікатах на право на земельну частку (пай) містяться розбіжності та виправлення в написанні прізвища« [PERSON] » та « [PERSON] », які незастережені належним чином, а саме не скріплені підписом уповноваженої особи та печаткою установи. Вказане унеможливлює оформити спадкові права, а тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, надіславши заяву, в якій підтримала позов, просила його задовольнити та справу розглянути без її участі. Представник відповідача у підготовче засідання надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність та визнав позовні вимоги. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається з позицій Верховного Суду, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, враховуючи позицію Верховного Суду та визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, вважає за можливе обмежитися у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. Відповідно до ст. 1216, ст. 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Беручи до уваги вищенаведене, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження на підставі поданих письмових доказів. Частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачці з державного бюджету. На підставі наведеного та

Outcome: approved