Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] , Старосинявської селищної ради про визнання недійсними рішення виконавчого комітету Старосинявської селищної ради та свідоцтва про право власності. В обґрунтування вимог посилається на те, що по рішенню виконавчого комітету Старосинявської селищної ради від 07 березня 2019 року №04/2019 на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] , їй та шести іншим членам сім`ї, передано у спільну часткову власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вказаного рішення Старосинявською селищною радою 14 червня 2019 року було видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру, де всі вони зазначені співвласниками цієї квартири. Загальна площа квартири становить 44,20 кв.м. і відповідно частка кожного становить 5,525 кв.м. цієї площі. Право власності за жодним із осіб, зазначених в рішенні та в свідоцтві співвласниками квартири в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстроване. Позивач вказує, що на даний час її батьки, які проживають в м. Луцьк, мають намір провести приватизацію житла і хочуть щоб вона та її діти були співвласниками приватизованого житла. Однак, відповідно до ч. 5 ст. 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Таким чином, в зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення селищної ради та видачею свідоцтва про право власності на житло позивач в даний час позбавлена можливості повторно скористатися можливістю безоплатно отримати у власність житло в межах норм, передбачених Законом 21 кв.м. загальної площі та додатково 10 кв. м. на сім`ю. Позивач вказує, що вона оскаржує рішення виконкому Старосинявської селищної ради про передачу у власність квартири та видачу свідоцтва про право власності на житло з тієї підстави, що письмової згоди на приватизацію нею квартири, як це передбачено ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» вона не давала. Рішення приймалося лише на підставі заяви [PERSON] . Також на час ухвалення рішення вона не була членом його сім`ї, який постійно проживає з ним, як того вимагає положення ч. 1,3 ст. 5 Закону, хоч і була зареєстрована за адресою приватизованого житла, а проживала з своєю сім`єю в іншому житловому приміщенні по [ADDRESS] . Тому,\~з урахуванням\~викладеного,\~позивач просить\~визнати недійсним\~п.\~1\~рішення виконавчого\~комітету Старосинявської\~селищної ради\~Старосинявського району\~Хмельницької області\~від 07.03.2019\~р.\~№04/2019\~щодо передачі[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у приватну (спільну часткову) власність квартири за адресою: [ADDRESS] ., а також визнати недійсним свідоцтво про право власності від 14.06.2019 р., видане Старосинявською селищною радою, яким посвідчено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної (спільної часткової, спільної сумісної) власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою судді Старосинявського районного суду від 04 грудня 2023 року відкрито провадження у вказаній справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального\~позовного провадження. Ухвалою Старосинявського районного суду від 22 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Куцоконь В.В. підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~у судовому\~засіданні позовні\~вимоги визнав,\~підтвердивши,\~що заяву\~до Старосинявської\~селищної ради\~про оформлення\~квартири у\~приватну власність\~згідно із\~ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» він подав лише від свого імені, при цьому згоди усіх повнолітніх членів сім`ї не запитував та вони заяву не підписували, право власності на підставі виданого свідоцтва ні за ким не зареєстровано, тому не заперечує відносно задоволення позову. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день та час судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, однак подали до суду заяви, відповідно до яких позовні вимоги визнають та просять провести розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача Старосинявської селищної ради у судове засідання не з`явився, хоча про день та час його проведення був повідомлений належним чином, подавав заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що позов\~ підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області №04/2019 від 07 березня 2019 року Про передачу в приватну (спільну часткову) власність квартир вирішено: п.1 передати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в приватну (спільну часткову) власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . (а.с.11) На підставі даного рішення Старосинявською селищною радою видано свідоцтво про право власності на квартиру. Свідоцтвом про право власності, виданим Старосинявською селищною радою 14 червня 2019 року посвідчено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної (спільної часткової, спільної сумісної) власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожному. Загальна площа квартири становить 44,20 кв.м. Свідоцтво видане згідно розпорядження №04/2019 від 07 березня 2019 року. (а.с.12) Технічний паспорт на квартиру в житловому будинку за адресою [ADDRESS] із зазначенням її технічних характеристик виготовлено 06 лютого 2018 року на замовлення [PERSON] . (а.с.13-14) Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №354605954 від 16 листопада 2023 року, щодо нерухомого майна за адресою [ADDRESS] за параметрами запиту: права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження відомості, - відомості відсутні, тобто право власності чи інше речове право не зареєстровано. (а.с.15) Ухвалою суду від 04 грудня 2023 року за клопотанням позивача витребувано з Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області належним чином завірені копії всіх документів, на підставі яких був прийнятий п. 1 рішення виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області від 07.03.2019 р. №04/2019 щодо передачі сторонам у приватну (спільну часткову) власність квартири за адресою: [ADDRESS] та відповідне рішенню свідоцтво про право власності на житло, та із наданих документів встановлено наступне. 30 серпня 1991 року [PERSON] отримав ордер на житлове приміщення ХМО №017750 на право із сім`єю з чотирьох осіб зайняти житлове приміщення площею 34,5 кв.м. у квартирі за адресою: [ADDRESS] , ордер виданий виконкомом Старосинявської ради народних депутатів. 11\~січня 2019\~року [PERSON] ,\~як наймач\~житлового приміщення,\~що проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] , подав керівнику органу приватизації - Старосинявському селищному голові заяву, згідно якої просив передати в приватну (спільну часткову) власність квартиру, яку він займає разом із членами сім`ї на умовах найму в порядку безоплатної приватизації житла згідно із ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». При оформленні квартири у спільну часткову власність просив передати у приватну власність членам сім`ї у рівних частках: [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , уповноваженим власником жила визначити його. Вказана заява містить підпис лише наймача [PERSON] , підписи повнолітніх членів сім`ї відсутні. До заяви додано копію ордера на жиле приміщення, довідку про склад сім`ї, копію технічного паспорта та пост ортів і свідоцтв про народження неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки від 09 січня 2019 року про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення станом на 09 січня 2019 року за адресою [ADDRESS] , мешкають та мають право на житло на момент введення в дію ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] (наймач), 1957 р.н., дружина [PERSON] , 1959 р.н, син [PERSON] , 1983 р.н., син [PERSON] , 1989 р.н., дочка [PERSON] , 1992 р.н., невістка [PERSON] , 1981 р.н., внучка [PERSON] , 2005 р.н., онук [PERSON] , 2009 р.н. У наданих матеріалах відсутні письмові згоди всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі станом на 09 січня 2019 року за адресою [ADDRESS] . Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного. Відповідно до ч. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Згідно вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства. Статтею 9 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Приватизація житла здійснюється у порядку, встановленому\~Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», яким передбачено, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. До об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), з розрахунку санітарної норми 21 кв. м загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 кв. м на сім`ю. Відповідно до ст.60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме та нерухоме майно. Однією з підстав для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України які постійно проживають в цих квартирах (будинках). Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержанні заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно ст. 12 Закону України «Про Приватизацію державного житлового фонду» власник приватизованого житла має право розпорядитися квартирою (будинком), кімнатою (кімнатами) у гуртожитку на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом. Порядок здійснення цих прав власником житла регулюється цивільним законодавством України. Пунктом 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (далі - Положення) передбачено, що передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. Відповідно до п.п 13, 14 Положення приватизація квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (далі - орган приватизації). Передача квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках які на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» перебували у комунальній власності, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно п. 15 Положення підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства) (далі - орган з оформлення документів). Пунктами 17, 18 Положення передбачено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянин подає до органів приватизації передбачені порядком документи. Відповідно до п.п. 23, 24 Положення орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності. Свідоцтво про право власності підлягає обов`язковій реєстрації в органі державної реєстрації прав. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" до членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Відповідно до ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з пунктами 4, 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого\~наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. До органів приватизації громадянин подає заяву на приватизацію квартири. Таким чином передача у спільну власність квартир, які підлягають приватизації, здійснюється за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно проживають у цій квартирі. Наслідком порушення вимог частини другої\~статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~є визнання приватизації недійсною. Саме до\~такого ж\~висновку у\~подібних правовідносинах\~дійшов Верхований\~Суд у\~постанові від\~27\~лютого 2023\~року у\~справі №\~ 215/1765/21,\~провадження №\~ 61-218св23. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини у справі\~про те,\~що \~заява на\~приватизацію квартири\~була підписала\~лише наймачем\~ [PERSON] \~та не\~містить згоди\~усіх повнолітніх\~членів сім`ї,\~ позивач\~ [PERSON] \~на час\~приватизації була\~зареєстрована у\~спірному житлі,\~однак не\~давала письмової\~згоди на\~приватизацію житла,\~яке підлягало\~передачі у\~спільну власність,\~суд приходить\~до переконання,\~що приватизація\~квартирипо [ADDRESS] була проведена органом приватизації з порушенням норм чинного законодавства. З огляду на вищевикладене, вимоги позивача підлягають до задоволення, слід визнати недійсним п. 1 рішення виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області від 07.03.2019 р. №04/2019 щодо передачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у приватну (спільну часткову) власність квартири за адресою: [ADDRESS] , а також визнати недійсним свідоцтво про право власності від 14.06.2019 р., видане Старосинявською селищною радою, яким посвідчено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної (спільної часткової, спільної сумісної) власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2147,20 грн. в рівних частках, по 268,40 грн. з кожного.

Outcome: approved