Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в обґрунтування якого посилається на те, що 16.10.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 286. В шлюбі, [INFO] у них народився син [PERSON] , та [INFO] дочка [PERSON] . Позивачка зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, що ставало причиною виникнення конфліктів між ними та в кінцевому результаті призвело до припинення подружніх стосунків. З липня 2021 року відносини в сім`ї поступово погіршувалися, негативне ставлення одне до одного з часом лише міцнішало, їх шлюб став носити формальний характер. Неодноразові короткострокові примирення не сприяли збереженню сім`ю, а тому позивачкою прийнято рішення про розірвання шлюбу, оскільки збереження такого та подальше спільне життя з відповідачем суперечитиме інтересам позивачки, відповідача та їх дітей. Позивачка зазначає, що між сторонами відсутній спір про поділ майна та місце проживання дітей. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява позивачки про розгляд справи у її відсутності в якій вона не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Суд, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 16.10.2011 року, сторони по справі зареєстрували шлюб 16.10.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 286. Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сім`я сторін розпалася, подружні сторони вони не підтримують, а їх шлюб існує формально. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, а також те, що позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень щодо позову не подав, суд не знаходить підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя та приходить до висновку, що їх подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивачки про розірвання шлюбу. При вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приймає до уваги посилання позивачки у позовній заяві на те, що судових витрат вона не понесла, оскільки кошти на оплату судового збору були надані їй відповідачем. Відповідно до ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved