Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Позивачкою, [PERSON] , 29.05.2023 року, подано до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова відповідну позовну заяву. Позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 20 грудня 2003 року Петрівською сільрадою Шевченківського району Харківської області, актовий запис № 05. В обгрунтування позову зазначено, що сім`я у сторін не склалась. Останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з нас має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають, не бажає підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідачем подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 20 грудня 2003 року Петрівською сільрадою Шевченківського району Харківської області, актовий запис № 05, оригінал свідоцтва про шлюб був долучений до справи. Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Позивачка зазначала, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинились та носять формальний характер, спільне господарство не ведуть з того ж часу, спору про поділ спільного майна та утримання дітей немає. Ці обставини відповідачем не заперечувались. Згідно ч.1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ При зверненні до суду з цим позовом [PERSON] сплатила 1073,60 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією про сплату № 0.0.3018186030.1 від 26.05.2023 року. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, про що відповідачем подано відповідну заяву від 18.12.2023 року, 50% судового збору, сплаченого згідно квитанції про сплату № 0.0.3018186030.1 від 26.05.2023 року, у розмірі 536,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а 50% - поверненню позивачу [PERSON] з державного бюджету

Outcome: approved