Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

03.10.2023 р. Грибанов Д.В. , який представляє інтереси позивача, засобами поштового зв`язку звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №4892059 у розмірі 14750,00 грн. та заборгованість за кредитним договором №11615-11/2022 у розмірі 23519,00 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позову вказує на не виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаними договорами і отриманням позивачем права вимоги як кредитора за договорами факторингу. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.10.2023 р. відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач не скористався правом подання відзиву. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі N 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі N 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження N 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі N 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі N 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі N 24/260-23/52-б). Судом встановлено, що 02.12.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики №4892059 за яким відповідач отримала позику у розмірі 5000,00 грн. строком на 65 днів. Згідно п.2.4. договору, застосовуються такі процентні ставки: акційна процентна ставка 0,01000%; базова процентна ставка 2,20000%; основна процентна ставка 3,00000%. Вказаний договір підписано [PERSON] шляхом електронного підпису одноразового ідентифікатору (смс коду). Згідно п.3.1. договору, у разі наявності акційних пропозицій проценти за користування позикою нараховуються за акційною процентною ставкою. Позичальник має право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою у разі повернення позики протягом строку позики, визначеного цим договором. У разі недотримання цієї умови, проценти за користування позикою за кожен день першого розрахункового періоду нараховуються за базовою процентною ставкою. Відповідно до п.4.2. строк позики може бути продовжено лише шляхом укладення сторонами відповідної додаткової угоди у формі та спосіб, у який укладено цей договір позики. 16.12.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору позики №4892059 від 02.12.2022 р., за умовами якої строк користування позикою подовжено до 06.03.2023 р. Окрім цього [PERSON] шляхом одноразового електронного підпису (смс коду) підписано також графік платежів та паспорт позики. Згідно договору факторингу №11-05/2023 від 11.05.2023 р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою», фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань яких настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №11-05/2023 від 11.05.2023 р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 14750,00 грн. з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 9750,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Окрім того, 11.11.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №11615-11/2022 за яким відповідач отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. строком на 23 днів. Згідно п.1.3. за користування кредитом клієнт сплачує товариству 3,65% річних від суми кредиту в розрахунку 0,01% на добу. Вказаний договір підписано [PERSON] шляхом електронного підпису (смс коду). Окрім цього [PERSON] шляхом одноразового електронного підпису (смс коду) підписано також графік платежів та паспорт споживчого кредиту. Згідно п.3.3.3 договору про надання фінансового кредиту, клієнт має право відстрочити виконання зобов`язання на строк 10/20 днів, сплативши для цього проценти. Так, сторонами неодноразово здійснювалося відстрочення виконання зобов`язання на строк 10 днів, зокрема до 08.01.2023 р. Згідно вказаної заяви заборгованість за кредитом становить 6000,00 грн., заборгованість за відсотками 4050,00 грн. Згідно договору факторингу №29062023 від 29.06.2023 р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвеструм», фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань яких настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29062023 від 29.06.2023 р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 23519,00 грн. з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 17519,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, позивач набув право вимоги за вищевказаними договорами. Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив платежу для погашення існуючої заборгованості. Положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Як вбачається із матеріалів справи, як при укладенні договору позики, так і договору про надання фінансового кредиту сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Однак, із наданого позивачем розрахунку заборгованості за додатковою угодою №1 від 16.12.2022 р. за договором позики №4892059 від 02.12.2022 р. за [PERSON] значиться заборгованість за сумою позики у розмірі 5000,00 грн та заборгованість за відсотками у розмірі 3300,00 грн. Таким чином, позивачем не доведено жодними доказами правомірність нарахування відсотків у розмірі 9750,00 грн. за договором позики №4892059 від 02.12.2022 р. Що стосується стягнення відсотків за кредитним договором про надання фінансового кредиту №11615-11/2022 від 11.11.2022 р. за період з 29.06.2023 р. р. по 31.08.2023 р., неможливо встановити ні періоду нарахування заборгованості за відсотками, ні порядок її нарахування, оскільки позивачем вказується сума нарахувань, визначена первісним кредитором без проведених розрахунків. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань відповідача, з нього підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики №4892059 від 02.12.2022 р. у розмірі 5000,00 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 3300,00 грн., а також заборгованість за кредитним договором №11615-11/2022 від 11.11.2022 р. у межах наданої суми заборгованості у розмірі 6000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1003,80 грн.

Outcome: partial