Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Усенко Антона Володимировича звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що нещодавно позивачу стало відомо, що 06.12.2021 постановою приватного виконавця Турського О.В. було відкрито виконавче провадження [NUMBER] щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 80457 від 12.06.2021 про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 86141, 88 грн. Проте, жодних кредитних договорів з ТОВ «Вердикт Капітал» нею не укладалось, будь-яких листів про те, що вона має заборгованість перед відповідачем, позивач не отримував. Вважає, що виконавчий напис № 80457 від 12.06.2021 вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. є незаконним. У зв`язку з цим позивач просила визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати. Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, яку ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 12.12.2023 було задоволено, зупинено стягнення по виконанню виконавчого напису, вчиненого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрованого в реєстрі за №80456, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 86141,88 грн, яке здійснюється у виконавчому провадженні [NUMBER] приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем. Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 14.12.2023 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вказаною ухвалою залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного виконавця Виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, в залученні в якості третьої особи приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни відмовлено через анульоване свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Цією ж ухвалою витребувано з Київського обласного державного нотаріального архіву копію нотаріальної справи за виконавчим написом №80456 від 12.06.2021 року приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення заборгованості з [PERSON] . Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» копію ухвали суду від 14.12.2023 та доданих до неї матеріалів отримало 14.12.2023, відзив до суду не направило (а.с. 28). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. копію ухвали суду від 14.12.2023 та доданих до неї матеріалів отримав 19.12.2023, письмових пояснень до суду не направив. Жодних заяв чи клопотань від нього не надходило (а.с. 30). 29.12.2023 з Київського обласного державного нотаріального архіву надійшли витребувані копії документів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.06.2021 приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №80456, про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , яка є боржником за Кредитним договором 500969866 від 21.01.2015, укладений з Акціонерним товариством «Альфа-Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитним договорами 1 від 21.06.2016 є ТОВ «Кредитні Ініціативи», ідентифікаційний код юридичної особи 35326253, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», ідентифікаційний код юридичної особи 41264766, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал» ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5 Б, реквізити: IBAN [NUMBER] в ПАТ АБ "Південний», МФО 328209. Строк платежу за Кредитним договором 500969866 від 21.01.2015 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.209 по 21.05.2021. Сума заборгованості складає 85491, 88 (вісімдесят п`ять тисяч чотириста дев`яносто одна гривня 88 копійок), в тому числі: - 17386, 90 (сімнадцять тисяч триста вісімдесят) - прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 18715, 97 (вісімнадцять тисяч сімсот п`ятнадцять гривень 97 копійок) - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; - 3006, 81 (три тисячі шість гривень 81 копійка) - строкова заборгованість за комісією; - 36982, 20 (тридцять шість тисяч дев`ятсот вісімдесят дві гривні 20 копійок) - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; - 9400, 00 (дев`ять тисяч чотириста гривень 00 копійок) - строкова заборгованість за штрафами і пенями. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із Стягувача, в розмірі 650, 00 (шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 86141, 88 (вісімдесят шість тисяч сто сорок одна гривня 88 копійок) (а.с. 32). На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем 06.12.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67786336 (а.с. 9). В межах вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. 06.12.2021 року, 20.12.2021 та 12.07.2023 були винесені постанови про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.10), про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.11), про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.12, 13). Відповідно до ст.ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі- Перелік), зі змінами внесеним постановою КМУ від 27.05.2015 р. № 347 «Про внесення зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визначено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Отже, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахувала тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів - вже не чинні. Крім того, главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок) передбачено порядок вчинення виконавчих написів нотаріусами. Зокрема, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду. Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата Верховного суду у постанові від 29.03.2019 року у цивільній справі №137/1666/16-ц. В постанові Верховного суду від 29.01.2019 року у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Таким правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. З надісланих суду копій документів, що містяться в матеріалах нотаріальної справи (а.с.31-35) вбачається, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом на підставі кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено. Крім того, безумовним фактом, який свідчить про небезспірність заборгованості за кредитним договором, є та обставина, що розмір заборгованості був визначений самостійно відповідачем і існує тільки в складених відповідачем документах, які позивачем не визнані та з ним не узгоджені. Отже, суд приходить до висновку, що у даному випадку нотаріус всупереч вимогам Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру заборгованості та вчинив виконавчий напис. Таким чином, оскільки заборгованість за кредитним договором має спірний характер, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Крім того, перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмову вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань. Однак, з боку відповідача не було надано суду доказів, що [PERSON] (боржнику) така вимога направлялася. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому вважає за необхідне їх задоволити у повному обсязі. У зв`язку з тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1610,40 грн., що складається із судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви в розмірі 1073,60 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн (а.с.4, 19). Питання щодо розподілу судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу під час ухвалення судом даного рішення не вирішувалося, оскільки представник позивача у позові вказав, що докази, якими підтверджуються понесені судові витрати будуть надані суду протягом 5 днів з дня ухвалення рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved