Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

16.11.2023 представник ТзОВ «Споживчий центр» подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №05.112022-100001108 від 05.11.2022 у розмірі 14860,00 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.11.2022 між [PERSON] та ТзОВ «Споживчий центр» укладено кредитний договір №05.112022-100001108, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав надавши відповідачу кредит у сумі 10000,00 грн., строком на 28 днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,2 % за один день користування кредитом. Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, порушив умови кредитного договору в результаті чого станом на 02.12.2023 має прострочену заборгованість у розмірі 14860,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати в справі. Ухвалою суду від 17.11.2023 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача ТзОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився, у позові просив розгляд справи проводити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, у судове засідання повторно не з`явився. Причин неявки не повідомив, відзиву не подав. 09.01.2024 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Суд встановив, що 05 листопада 2022 року [PERSON] та ТзОВ «Споживчий центр» уклали кредитний договір №05.112022-100001108. Відповідно до умов кредитного договору кредит надається на наступних умовах: сума кредиту: 10000,00 грн.; строк на який надається кредит: 28 днів з дня його надання; період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі черговий кредит); спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом. Протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції позичальником; процентна ставка, відсотків річних: 438%; тип процентної ставка: фіксована; платежі за супровідні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору, грн.: комісія, пов`язана з наданням кредиту 1500 грн. 00 коп.; загальні витрати за кредитом: 4201,33 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі): 14201,33 грн. реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 69508%. Згідно з квитанцією про видачу коштів, кредитором надано, а [PERSON] отримано кредитні кошти у розмірі 10000,00 грн. Таким чином, ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому кредитним договором №05.112022-100001108. У свою чергу, відповідач [PERSON] не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що підтверджено розрахунком заборгованості за договором. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань станом на 02.12.2022 утворилася заборгованість за договором в сумі 14860,00 грн. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що суд встановив факт укладення між позивачем ТзОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачем коштів за договором кредиту та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні. Відтак, позов підлягає до повного задоволення. Вирішуючи питання судових витрат, які у цій справі складаються зі судового збору, суд виходить з такого. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2147,20 грн.

Outcome: approved