Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача [PERSON] витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування, в розмірі 76 508,65 грн., а також 1762 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про те, що 09.05.2016 року о 21 год. 20 хв. водій [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом марки «Крайслер-300С», без державного номерного знаку, по вул. Професора Караваєва в м. Києві, не обрав безпечної швидкості руху, вчасно не зреагував на зміну обстановки, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав дорогу автомобілю марки «Хонда», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого відбулось зіткнення, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.08.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП. Згідно звіту від 25.05.2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Хонда», державний номерний знак, [NUMBER] , становить 79 868,42 грн. Позивач посилається на те, що на час дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку із чим власник автомобіля марки «Хонда», д.н. [NUMBER] , [PERSON] звернувся 02.07.2016 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі наказу від 02.09.2016 року останньому здійснено страхову виплату у розмірі 75 838,65 грн. Також позивачем понесено витрати у зв`язку із проведенням оцінки та складенням звіту про визначення розміру матеріального збитку у розмірі 670 грн. За вказаних обставин, позивач просить стягнути з відповідача 75 838,65 грн. витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, 670 грн. витрат, понесених у зв`язку із проведенням оцінки та складенням звіту про визначення розміру збитку, а також 1 762 грн. судового збору. Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28.08.2019р. позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регресу задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України шкоду, пов`язану з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 76508 (сімдесят шість тисяч п`ятсот вісім) гривень 65 копійок, судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні. 02.08.2023р. судом зареєстровано заяву [PERSON] про перегляд вказаного заочного рішення, за яким просить переглянути заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28.08.2019р. у справі за №752/13140/18, скасувати заочне рішення. В обґрунтування поданої заяви посилався на те, що постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 03.08.2016р., якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, скасовано постановою Київського апеляційного суду м.Києва від 07.12.2016 р., а провадження по справі закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Вказані обставини свідчать про те, вина відповідача у ДТП, яке мало місце 09.05.2016 року о 21 год. 20 хв. по вул. Професора Караваєва в м. Києві, відсутня. Ухвалою судді від 26.10.2023 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регресу задоволено, скасовано заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28.08.2019р., а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Сторони про скасування заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28.08.2019 р. та призначення справи до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження були повідомлені шляхом направлення ухвали від 26.10.2023 року. Будучи належним чином повідомленими про розгляд справи в порядку ст. 279 ЦПК України, сторони з будь-якими заявами чи клопотаннями на адресу суду не звертались. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. З постанови Апеляційного суду міста Києва від 07.12.2016р. вбачається, що апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 03.08.2016р. щодо [PERSON] за ч. 2 ст. 130, ст. 124 КУпАП скасовано, провадження по справі закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого с. 124 КУпАП. Отже, за результатом перегляду справи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційному порядку, суд прийшов до переконання про відсутність вини в діях [PERSON] , оскільки не встановлено достатніх доказів щодо керування останнім транспортним засобом марки «Крайслер-300С». Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власником транспортного засобу марки «Хонда», державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 12.05.2016 року [PERSON] повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 09.05.2016 року, а 02.07.2016 року звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту про оцінку №304 від 25.05.2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Хонда», державний номерний знак [NUMBER] , становить 79 868 грн. 42 коп. Відповідно до платіжного доручення №219рв від 12.08.2016 року Моторним (транспортним) страховим бюро України сплачено 670 грн. в якості оплати послуг експерта (аварійного комісара) та складення звіту про оцінку. У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право МТСБУ після сплати страхового відшкодування подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (п.38.2.1). Тобто з наведеного вбачається, що МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, які не застрахували свою цивільну правову відповідальність і які є винними в ДТП. За змістом частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з положеннями частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З досліджених судом доказів встановлено, що позивач дійсно здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] в результаті ДТП, яке мало місце 09.05.2016 року о 21 год. 20 хв. по вул. Професора Караваєва в м. Києві. Але в той же час суд вважає, що вимоги, пред`явлені позивачем до [PERSON] , задоволенню не підлягають, оскільки під час судового розгляду даного позову було встановлено, що відповідач [PERSON] є невинуватим у події, яка спричинила матеріальну шкоду потерпілому. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому за наявності обставин, встановлених вище, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Витрати позивача у зв`язку із відмовою в задоволенні позову слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed