Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, в якому просила стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на свою користь 7\~617,75 грн. недоплаченого розміру матеріальної допомоги на оздоровлення за 2017-2021 роки. В обґрунтування позову посилається на те, що вона з 13.07.1981 працює в Структурному підрозділі «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» на різних посадах, з 08.12.2011 оператором електронно-обчислювальних машин 4 розряду. У 2017-2021 роках їй надавалась щорічна тарифна відпустка та вона користувалась правом на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення, яка оплачувалась відповідачем не у повному обсязі. За невідомих обставин, їй не була надана матеріальна допомога у повному обсязі, лише у розмірі: 2017 рік 2\~105,00 грн., 2018 рік 2\~301,25 грн., 2019 рік 2\~508,75 грн., 2020 рік 2\~746,25 грн., 2021 рік - 4\~540,00 грн., а мала бути у розмірі: 2017 рік 3\~200,00 грн., 2018 рік 3\~723,00 грн., 2019 рік 4\~173,00 грн., 2020 рік 4\~723,00 грн., 2021 рік 6\~000,00 грн. Відповідач проігнорував пункт 3.1.15. Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом на 2014-2015 роки, який є чинним по цей час, не надав матеріальну допомогу на оздоровлення в повному розмірі, яка має складати 40% тарифної ставки чи посадового окладу, але не менше мінімальної заробітної плати по Україні, на момент виплати допомоги. У зв`язку з чим, вона змушена звернутись до суду за захистом своїх трудових прав. Ухвалою суду від 07.12.2023 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву, копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками доставлено до електронного кабінету відповідача 07.12.2023 о 22:13:46. Згідно із ст.\~279\~ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Як встановлено судом, позивач з 13.07.1981 працює в Структурному підрозділі «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» на різних посадах, з 08.12.2011 оператором електронно-обчислювальних машин 4 розряду (а.с. 14, 15). У періоди з 03.09.2017 по 03.10.2017, з 02.09.2018 по 02.10.2018, з 17.09.2019 по 07.10.2019, з 13.10.2020 по 02.11.2020, з 12.07.2021 по 11.08.2021 позивачу надавалась щорічна тарифна відпустка. Відповідно наданих суду табуляграм, позивачу була виплачена матеріальна допомога на оздоровлення: 2017 рік 2\~105,00 грн., 2018 рік 2\~301,25 грн., 2019 рік 2\~508,75 грн., 2020 рік 2\~746,25 грн., 2021 рік - 4\~540,00 грн. (а.с. 16-20). Згідно із ст. 10 КЗпП України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Відповідно до ст.\~13\~КЗпП України та ст. 7 Закону України «Про колективні договори і угоди», зміст колективного договору визначається сторонами. Статтею 13\~КЗпП України визначено, що у колективному договорі встановлюються взаємні обов`язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати і інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій і т.і.) Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії. Згідно зі ст. 18 КЗпП України, положення колективного договору розповсюджуються на всіх працівників підприємства, установи, організації та є обов`язковими для роботодавця та працівника. Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Як вбачається із матеріалів справи, пунктом 3.1.15. Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом на 2014-2015 роки, укладеного між ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська», в особі начальника Хаткового С.С., та головою первинної профспілкової організації ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» Коровайнюком Н.О., схваленого конференцією трудового колективу ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» 25.03.2014, який є чинним станом на 2021 рік, встановлено, що матеріальна допомога на оздоровлення виплачується за письмовою заявою працівника в розмірі 40% відсотків тарифної ставки чи посадового окладу на момент надання допомоги за професією, котру обіймає працівник, але не менше мінімальної заробітної плати по Україні на момент виплати допомоги (а.с. 21-23, 24, 26-29). На виконання вказівки 29.03.2017 №Ц/6-25/713-17 за підписами голови правління ПАТ «Укрзалізниця» Ж. Марчека та голови профспілки залізничників і транспортних будівельників України В. Бубняка, керівництво СП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» РФ «Придніпровська залізниця», в особі начальника Хаткового С.С., та первинна профспілкова організації, в особі голови ППО ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» Коровайнюка Н.О., постановили спільну Постанову за №ВЧДЕ-2/635, за №ПК/13 від 14.04.2017, якою вирішили застосовувати з 01.04.2017 у діючому колективному договорі між адміністрацією та трудовим колективом на 2014-2015 роки, замість величини «мінімальна заробітна плата» розрахункову величину «125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом» (а.с. 25). Відповідно до спільної Постанови начальника СП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» РФ «Придніпровська залізниця» Гуляєва С.Ф. та голови первинної профспілкової організації ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» Коровайнюка Н.О. за №ВЧДЕ-2/821, за №04/ПК від 15.06.2021, постановлено внести зміни до колективного договору СП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», а саме: п. 3.1.15. перший абзац викласти в новій редакції: «При наданні працівникам щорічної відпустки загальної тривалості або не менше її половини (у випадках поділу відпустки на частини), незалежно від періоду її надання, виплачувати один раз на рік за письмовою заявою працівника матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 50 відсотків тарифної ставки чи посадового окладу за посадою, котру обіймає працівник, встановленого штатним розписом на дату подання заяви, але не менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законодавством України на 01 січня (податкового) звітного року» (а.с. 30). Пунктом 1.4. Колективного договору визначено, що зміни і доповнення до колективного договору, що не погіршують соціального та економічного становища працівників відокремленого структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо «Батуринська» вносяться протягом строку його дії до узгоджувальної комісії і при погодженні сторін затверджується на спільному засіданні адміністрації і профспілкового комітету, а всі інші - на конференції трудового колективу. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», тобто на момент прийняття спільної Постанови керівництвом ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» РФ «Придніпровська залізниця» та первинною профспілковою організацією за №ВЧДЕ-2/635, за №ПК/13 від 14.04.2017, мінімальна заробітна плата по Україні була встановлена на рівні 3\~200,00 грн. За Законом України «Про державний\~бюджет України\~на 2017\~рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, з 01 січня 2017 року був встановлений на рівні 1\~600,00 грн., з 01 травня 2017 року - 1\~684,00 грн., з 01 грудня 2017 року 1\~762,00 грн., тому 125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом, становив 2\~000,00 грн., 2\~105,00 грн., 2\~202,50 грн. відповідно, мінімальна заробітна плата по Україні була встановлена на рівні 3\~200,00 грн. Відповідно до Закону України «Про державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, з 01 січня 2018 року був встановлений на рівні 1\~762,00 грн., з 01 липня 2018 року - 1\~841,00 грн., з 01 грудня 2018 року 1\~921,00 грн., тому 125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом, становив 2202,50 грн., 2\~301,25 грн. та 2\~401,25 грн. відповідно, мінімальна заробітна плата по Україні була встановлена на рівні 3\~723,00 грн. Законом України «Про державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» встановлений прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, з 01 січня 2019 року був встановлений на рівні 1\~921,00 грн., з 01 липня 2019 року - 2\~007,00 грн., з 01 грудня 2\~102,00 грн., тому 125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом, становив 2\~401,25 грн., 2\~508,75 грн. та 2\~627,50 грн. відповідно, мінімальна заробітна плата по Україні була встановлена на рівні 4\~173,00 грн. Згідно із Законом України «Про державний\~бюджет України\~на 2020\~рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, з 01 січня 2020 року був встановлений на рівні 2\~102,00 грн., з 01 липня 2020 року - 2\~197,00 грн., з 01 грудня 2020 року 2\~270,00 грн., тому 125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом, становив 2\~627,50 грн., 2\~746,25 грн. та 2\~837,50 грн. відповідно, мінімальна заробітна плата по Україні з 01 січня 2020 року була встановлена на рівні 4\~723,00 грн., з 01 вересня 2020 року 5\~000,00 грн. Відповідно до Закону України «Про державний\~бюджет України\~на 2021\~рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, з 01 січня 2021 року був встановлений на рівні 2\~270,00 грн., з 01 липня 2021 року - 2\~379,00 грн., з 01 грудня 2021 року 2\~481 грн., тому два прожиткових мінімуми для працездатних осіб, встановлених законом, становив 4\~540,00 грн., 4\~758,00 грн. та 4\~962,00 грн. відповідно, мінімальна заробітна плата по Україні з 01 січня 2021 року була встановлена на рівні 6\~000,00 грн., з 01 грудня 2021 року 6\~500,00 грн. Таким чином, прийняття 14.04.2017 спільної Постанови керівництвом ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» РФ «Придніпровська залізниця» та первинною профспілковою організацією за №ВЧДЕ-2/635, за №ПК/13 про застосовування з 01.04.2017 замість мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини для визначення посадових окладів, заробітної плати та інших виплат передбачених колективними договорами, величину «125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом» є діями, що погіршували становище працівників порівняно із законодавством та вказана постанова повинна була прийматися не за погодженням сторін на спільному засіданні адміністрації та профкому депо, а на конференції трудового колективу, оскільки на момент прийняття вказаної постанови, мінімальна заробітна плата по Україні була встановлена на рівні 3\~200,00 грн., отже вказана сума є більшою за 125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом, така різниця між вказаними величинами має місце і в наступних роках, тому суд вважає, що при визначенні позивачу розміру матеріальної допомоги на оздоровлення підлягає застосуванню не спільна Постанова керівництва ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» РФ «Придніпровська залізниця» та первинної профспілкової організації за №ВЧДЕ-2/635, за №ПК/13 від 14.04.2017, яка погіршує становище працівників, а п. 3.1.15. Колективного договору. Відповідно до ст. 9 КЗпП України, умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними. Стаття 9\~КЗпП не вимагає будь-якої процедури визнання недійсними умов договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством. Вона безпосередньо оголошує такі умови недійсними і не вимагають судової процедури визнання їх недійсними. Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач попереджав позивача про погіршення існуючих умов оплати праці. Суд вважає, що прийняття Закону України «Про внесення змін до законодавчих актів України» № 1774-VІІІ від 06.12.2016 не створює юридичних наслідків щодо застосування п.3.1.15. Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом на 2014-2015 роки, укладеного між ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська», в особі начальника Хаткового С.С., та головою ППО ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» Коровайнюком Н.О., схваленого конференцією трудового колективу ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» 25.03.2014, який є чинним станом на 2021 рік, в частині виплати допомоги на оздоровлення, оскільки питання виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, умови виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, обставини, за яких вона виплачується, а також кому саме вона може бути виплачена першочергово, визначається, в даному випадку, колективним договором, п.3.1.15. якого визначено, що матеріальна допомога на оздоровлення виплачується за письмовою заявою працівника у розмірі 40% відсотків ставки чи посадового окладу на момент надання допомоги за професією, котру обіймає працівник, але не менше мінімальної заробітної плати по Україні на момент виплати допомоги, а прийнята за вказівкою 29.03.2017 №Ц/6-25/713-17 за підписами голови правління ПАТ «Укрзалізниця» Ж.Марчека та голови профспілки залізничників і транспортних будівельників України В. Бубняка 31.03.2017 спільна Постанова керівництва ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» РФ «Придніпровська залізниця» та первинної профспілкової організації за №ВЧДЕ-2/635, за №ПК/13 від 14.04.2017 про застосовування з 01.04.2017 замість мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини для визначення посадових окладів, заробітної плати та інших виплат передбачених колективними договорами, величину «125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом», та у подальшому спільна Постанови начальника СП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» РФ «Придніпровська залізниця» Гуляєва С.Ф. та голови первинної профспілкової організації ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» Коровайнюка Н.О. за №ВЧДЕ-2/821, за №04/ПК від 15.06.2021 про застосування замість мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини для визначення посадових окладів, заробітної плати та інших виплат передбачених колективними договорами, величину «50 відсотків тарифної ставки чи посадового окладу за посадою, котру обіймає працівник, встановленого штатним розписом на дату подання заяви, але не менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законодавством України на 01 січня (податкового) звітного року», прийняті з порушенням вимог Колективного договору, отже не підлягають застосуванню при визначенні розміру матеріальної допомоги на оздоровлення. При цьому, приймаючи до уваги, що відповідно до положень п. 3.1.15. Колективного договору визначено, що матеріальна допомога на оздоровлення виплачується за письмовою заявою працівника у розмірі 40% відсотків ставки чи посадового окладу на момент надання допомоги за професією, котру обіймає працівник, але не менше мінімальної заробітної плати по Україні саме на момент надання допомоги, а виплата матеріальної допомоги позивачу відбувалася у відповідні роки, суд вважає за необхідне при визначенні розміру недоплаченої частини вказаної допомоги виходити з розміру мінімальної заробітної плати по Україні встановленої за 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік відповідно, тому суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Але при цьому суд вважає за необхідне зауважити, що позивачем помилково вказано у розрахунку допомоги на оздоровлення за 2020 рік розмір мінімальної заробітної плати 4\~723,00 грн., оскільки з 01 вересня 2020 року розмір мінімальної заробітної плати складав 5\~000,00 грн., а період відпустки позивача припадав на період з 13.10.2020 по 02.11.2020. Тому за основу для розрахунку має бути взятий розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 01 січня 2020 року, а саме 5\~000,00 грн., але при ухваленні рішення суд не може вийти за межі позовних вимог. Відповідно з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь позивача підлягає стягненню недоплачена матеріальна допомога в розмірі 7\~617,75 грн., що складається з: -1\~095,00 гривень недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2017 рік (3\~200,00 грн. 2\~105,00 грн.), -1\~421,75 гривень недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2018 рік (3\~723,00 грн. - 2\~301,25 грн.), -1\~664,25 гривень недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2019 рік (4\~173,00 грн. - 2\~508,75 грн.), -1\~976,75 гривень недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2020 рік (4\~723,00 грн. - 2\~746,25 грн.), -1\~460,00 гривень недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2021 рік (6\~000,00 грн. - 4\~540,00 грн.). Згідно зі ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З огляду на те, що стороною позивача було надано до суду ордер від 13.11.2023, договір про надання правової допомоги №13/11/02 від 13.11.2023, акт № 1 про надання правової допомоги від 13.11.2023, квитанцію №3253845 від 13.11.2023, яка свідчить про сплату позивачем послуг адвоката в сумі 2\~500,00 грн., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською допомогою на ім`я Товкун А.В., копію посвідчення адвоката України на ім`я Товкун А.В. (а.с. 36-44), суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 2\~500,00 грн. Відповідно до положень ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави, так як позивач при поданні позову до суду звільнений від сплати судового збору, підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved