Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

У липні 2023 року Головне управління Пенсійного Фонду України у Київській області звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення переплати пенсії. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області з 02.04.2022 року. Відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що особам, які працювали або проживали на території зони посиленого радіологічного контролю, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. 08.04.2022 року [PERSON] звернулась з заявою про призначення пенсії за віком, додавши до заяви необхідний пакет документів. Рішенням від 15.04.2022 року за №104250011422 пенсію [PERSON] призначено з 02.04.2022 року та включено до відомостей на виплату пенсій на квітень. Відділом перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області переглянуто рішення від 15.04.2022 року за № 104250011422 щодо призначення пенсії [PERSON] та виявлено порушення щодо призначення пенсії за віком, а саме ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсія призначена безпідставно. Оскільки станом на 1 січня 1993 року [PERSON] проживала в зоні-посиленого радіологічного контролю менше ніж 4 роки. Відповідно до записів в трудовій книжці [PERSON] має місце роботи в Російській Федерації - в Рязанському відділі дороги з 07.09.1989 по 01.04.1989. Дана місцевість не належить до зони посиленого радіологічного контролю. У зв`язку з цим, виплату пенсії [PERSON] призупинено з дати призначення пенсії згідно службової записки від 13.05.2022 відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення. 08.05.2023 року [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою для поновлення пенсії за віком, додавши до заяви необхідний пакет документів. Переглянувши заяву та додані документи, 10.05.2023 року винесено рішення про відмову в призначенні пенсії, оскільки станом на 1 січня 1993 року [PERSON] проживала в зоні посиленого радіологічного контролю менше ніж 4 роки. Позивачем 22.05.2023 року до AT «Ощадбанк» направлено лист №1000-0501-8/77050 про повернення пенсійних коштів за період з 02.04.2022 по 31.05.2022 в сумі 4523,33 грн. 23.05.2023 AT «Ощадбанком» кошти повернуті в межах наявного залишку 1,09 грн. Листом від 07.07.2023 року за № 1000-0305-8/102718 [PERSON] повідомлено про переплату пенсії та запропоновано в добровільному порядку вирішити питання щодо повернення коштів. Проте, кошти [PERSON] не було повернуто. А тому позивач посилаючись на ст. 1212 ЦК України, п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, просить стягнути з відповідача переплату пенсії в розмірі 4522,24 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2023 року, головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 03 серпня 2023 року у задоволенні клопотання позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відстрочення сплати судового збору відмовлено та залишив позовну заяву без руху, надав час для усунення недоліків. Судом 14.08.2023 року за вх..№35882 отримано заяву від представника позивача про усунення недоліків. Ухвалою судді від 10 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивач Юондаренко Т.М. підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила задовольнити позов. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області. Встановлено, що 08.04.2022 року відповідач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії за віком, додавши до заяви необхідний пакет документів. Рішенням від 15.04.2022 року за №104250011422 пенсію [PERSON] призначено з 02.04.2022 року та включено до відомостей на виплату пенсій на квітень. Рішенням від 20.06.2022 року за №104250011422 було відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком [PERSON] , оскільки виявлено порушення щодо призначення пенсії за віком, а саме ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки станом на 1 січня 1993 року відповідач проживала в зоні-посиленого радіологічного контролю менше ніж 4 роки. [PERSON] 08.05.2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою для поновлення пенсії за віком, додавши до заяви необхідний пакет документів. Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Відділ перерахунків пенсій №4 10.05.2023 року винесено рішення за №104250011422, яким в призначенні пенсії [PERSON] відмовлено. Встановлено, що позивач повідомив відповідача про переплату пенсії та запропоновано в добровільному порядку вирішити питання щодо повернення коштів, що підтверджується листом від 07.07.2023 року за № 1000-0305-8/102718. Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне і пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Так, згідно із ч. 1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналась або могла дізнатись про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає за допущене нею погіршення майна. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, переплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем лише за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним, а отже можливості для прийняття рішення про стягнення сум переплати у випадку неправильного обчислення розміру пенсії працівником пенсійного органу чи у зв`язку з автоматизованою помилкою, законодавством не передбачено. При цьому, обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вищевказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Позивач Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області в розпорядження суду не надав жодних доказів на підтвердження обставин зловживання чи недобросовісності з боку відповідача [PERSON] . Так само, не надано суду результатів службової перевірки щодо помилки працівників при розрахунку пенсійного забезпечення чи доказів про збій програмного забезпечення, що спричинило надлишкові виплати. А тому є передчасним твердженням, що орган, який уповноважений призначати пенсії, достеменно встановив факт переплати пенсії. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15 у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17 зазначено, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії). Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 4522,24 грн. не підлягають до задоволення, оскільки такі кошти не підлягають поверненню відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, у задоволенні пред`явленого позову відмовлено, тому підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed