Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 2012 року по 2020 року він перебував у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з відповідачкою [PERSON] . Від даних стосунків у них народилися троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При реєстрації народження дітей запис про батька був здійснений зі слів матері, тобто на підставі ст. 135 СК України. Починаючи з 2013 року шлюбні відносини між позивачем та відовідачкою почали погіршуватися, відповідачка періодично покидала дітей на декілька місяців, потім знову поверталася. В цей період дітьми опікувався позивач, та його батьки, з якими він проживає за однією адресою: [ADDRESS] . У вересні 2020 року сторони остаточно припинили сімейні відносини і з цього часу позивач був позбавлений здійснювати свої батьківськи обов`язки відносно своїх дітей. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати його батьком дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни про батька у актові записи про народження дітей. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явилася, матеріали справи містять відзив на позовну заяву, в якому позивач позовні вимоги не визнає, просить суд відмовити у задоволені позову. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволені позову. через його недоведеність та безпідставність. Представники третіх осіб: Вознесенського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Органу опіки та піклування виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області та Органу опіки і піклування Адміністрації Корабельного району м. Миколаєва Миколаївської міської ради (Сектор опіки і піклування служби у справах дітей Адміністрації Корабельного району ММР) в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, повно, дослідивши надані сторонами писбмові докази по справі, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню вихлдячи із наступного. Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дитиною дитини. Як встановлено судовим розглядом, сторони по справі у зареєстрованому шлюбі не перебували. У період сумісного проживання з 2012 року по 2020 року у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У статті 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Судовим розглядом встановлено, що при реєстрації народження дітей запис про батька був здійснений зі слів матері дітей, відповідачки по даній справі - [PERSON] , тобто згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Дане підтверджується наявними у справі копіями відповідних актових записів про народження дітей. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved