Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 20 серпня 2019 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб у Роменському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 157. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. Впродовж останнього року спільного проживання сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, їх погляди на сімейне життя та характери не співпадають. Оскільки вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить як її інтересам, так і інтересам відповідача та їх малолітніх дітей, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а примирення між ними неможливе, тому просить шлюб між ними розірвати та залишити їй прізвище « [PERSON] ».\~\~\~\~\~\~ У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю та просить задовольнити, при цьому строк для примирення не надавати.\~ Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, також подав заяву, у якій просив до суду його більше не викликати та позов [PERSON] щодо розірвання шлюбу задовольнити.\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 20 серпня 2019 року у Роменському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 157 (а. с. 6). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а. с. 6, 7). Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через протилежні погляди на сімейне життя та характери. Питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, відповідач позовні вимоги визнав, тому строк для примирення подружжю не надавався. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їх дітей, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи, що позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу із [PERSON] змінила своє прізвище, тому після розірвання шлюбу згідно ст. 113 СК України має право надалі іменуватися цим прізвищем. Що стосується судового збору, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 6 ст. 141 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір справляється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ч. 3 ст. 136 ЦПК України, тому суд приходить до висновку, що судовий збір, який би мала понести позивач у сумі 1 073,60 грн, підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved