Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Орган опіки та піклування м. Черкаси звернувся до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на обліку служби у справах дітей як дитина-сирота перебуває малолітній [PERSON] , який народився [INFO] (рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 10.09.2019, № 988). Батько дитини [PERSON] помер [INFO] , мати [PERSON] померла [INFO] . 21.07.2019 малолітній [PERSON] переданий під опіку громадянці [PERSON] (рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21.07.2020 № 627) та проживає з опікуном за адресою: [ADDRESS] . Малолітній є дитиною з інвалідністю (корінець медичного висновку № 70 про дитину-інваліда віком до 18 років від 18.10.2019) та перебуває під опікою особи, яка виховує та утримує особливих дітей. 24.07.2013 мати малолітнього [PERSON] купила двокімнатну квартиру на своє ім`я та ім`я малолітнього в рівних частинах за адресою: [ADDRESS] . Попередніми власниками квартири були громадяни [PERSON] та [PERSON] , яка до цього часу не знялася з реєстрації місця проживання після продажу квартири. [INFO] мати дитини [PERSON] померла. Спадкоємцем її частини квартири став малолітній [PERSON] (свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.05.2020). 29.04.2020 року рішенням служби у справах дітей Черкаської міської ради як органом опіки та піклування над майном малолітнього [PERSON] встановлено опіку та опікуном призначено громадянку [PERSON] . 08.04.2020 року рішенням служби у справах дітей Черкаської міської ради з нею укладено договір про передачу зазначеного житла в оренду. З цього часу громадянка [PERSON] разом з родиною проживає у зазначеній квартирі. Громадянка [PERSON] не проживає у квартирі з моменту її продажу, тобто, з липня 2013 року. Комунальні платежі не сплачує, не несе жодних витрат по утриманню житла, не робить ремонту. Ніяких речей, які б належали відповідачці, у квартирі немає. Тому визнання відповідачки такою, що втратила право користування зазначеною квартирою, не порушить її прав на проживання у цій квартирі, оскільки вона цим правом не користується з 2013 року. У зв`язку з цим, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] ; зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . 09 листопада 2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. З письмової згоди представника позивача, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України,\~суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, на обліку служби у справах дітей як дитина-сирота перебуває малолітній [PERSON] , який народився [INFO] (рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 10.09.2019, № 988). Батько дитини [PERSON] помер [INFO] , мати [PERSON] померла [INFO] . 21.07.2019 малолітній [PERSON] переданий під опіку громадянці [PERSON] (рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21.07.2020 № 627) та проживає з опікуном за адресою: [ADDRESS] . Малолітній є дитиною з інвалідністю (корінець медичного висновку № 70 про дитину-інваліда віком до 18 років від 18.10.2019) та перебуває під опікою особи, яка виховує та утримує особливих дітей. 24.07.2013 мати малолітнього [PERSON] купила двокімнатну квартиру на своє ім`я та ім`я малолітнього в рівних частинах за адресою: [ADDRESS] . Попередніми власниками квартири були громадяни [PERSON] та [PERSON] , яка до цього часу не знялася з реєстрації місця проживання після продажу квартири. [INFO] мати дитини [PERSON] померла. Спадкоємцем її частини квартири став малолітній [PERSON] (свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.05.2020). 29.04.2020 року рішенням служби у справах дітей Черкаської міської ради як органом опіки та піклування над майном малолітнього [PERSON] встановлено опіку та опікуном призначено громадянку [PERSON] . 08.04.2020 року рішенням служби у справах дітей Черкаської міської ради з нею укладено договір про передачу зазначеного житла в оренду. З цього часу громадянка [PERSON] разом з родиною проживає у зазначеній квартирі. Громадянка [PERSON] не проживає у квартирі з моменту її продажу, тобто, з липня 2013 року. Комунальні платежі не сплачує, не несе жодних витрат по утриманню житла, не робить ремонту. Ніяких речей, які б належали відповідачці, у квартирі немає. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», державою передбачено збереження права дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа на житло. За дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування за місцем знаходження житла дітей несуть відповідальність за збереження зазначеного у частині першій цієї статті житла і повернення його дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Судом достовірно встановлено, що відповідач тривалий час в спірному житловому приміщенні не проживає, особистих речей в квартирі не має. Підстав для застосування вимог ст. 71 ЖК України судом не встановлено. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У зазначеному випадку власником квартири є малолітня дитина-сирота з інвалідністю. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; враховуючи викладене, задоволення позову власника про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, і є належним способом усунення перешкод у користуванні власністю, а вказане рішення суду - підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання; таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право на житло. Тому, суд вважає за необхідне, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку за цією адресою, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1 073 грн. 60 коп.

Outcome: approved