Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що між сторонами було укладено шлюб, який рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 липня 2018 року розірвано. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір"ю , батько дитини перестав приймати участь у вихованні та утриманні неповнолітніх дітей, цікавитися їх здоров"ям, розвитком та інтересами, не допомагає фінансово та не цікавиться чи єв се необхідне. Вважає, що проживання дитини з одним із батьків не звільняє батька від обов"язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально забезпечувати. В зв"язку з вищевикладеним просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 вересня 2023 року справу № 306/2243/23 (провадження № 2/306/720/23) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 17). 09 жовтня 2023 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 20). Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.33). Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча був належним чином повідомлений (а.с. 23.24,27,28,30-32), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов від нього не надходило. У зв"язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Статтями 8, 11 ЗУ "Про охорону дитинства" визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою статті 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Встановлено, що рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 липня 2018 року шлюб укладений 06 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 23 липня 2018 року (а.с.7,8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 вересня 2008 року батьком [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 червня 2013 року батьком [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] (а.с. 6). Пунктом 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 р. передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Питання про належне утримання дитини, між сторонами в добровільному порядку не вирішено. Суд приймає до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість працевлаштування. Відповідачем суду не надано будь-яких доказів наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів. Малолітні діти проживають разом з позивачем та потребують матеріальної допомоги. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дітей, відчувати відповідальність за них, забезпечувати їм добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально, однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дитини, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утриманні дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, тобто з 15.09.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved