Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . За життя [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, належний їй на праві приватної власності цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельною ділянкою, який знаходиться в [ADDRESS] , заповіла їй. З приводу оформлення спадщини після смерті [PERSON] , позивачка 23 серпня 2018 року звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Гаврищук О.З., однак у цьому їй було відмовлено у зв`язку із тим, що нею пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. З цього приводу зазначила, що строк для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, пропустила з поважних причин, вказавши, що господарство померлої [PERSON] межує з господарством її батьків, а отже і з її. Скільки себе пам`ятає, її сім`я прихильно ставилася до старенької, яка мала обмежені доходи, часто хворіла. Останні роки потребувала стороннього догляду, який матеріально забезпечувала її мати, яка перебувала на тимчасових роботах за кордоном, а вона будучи на місці, відповідно опікувалася старенькою. Як вияв подяки, померла склала заповіт в її користь. Через сімейні обставини змушена була виїхати за кордон, через що було прийнято рішення влаштувати тимчасово [PERSON] у Мельнице-Подільський будинок інтернат для перестарілих осіб. Однак від незалежних від неї обставин, повернулась пізніше запланованого часу (отримала травму ноги), через що була невиїзна, і в зв`язку з чим 6-ти місячний строк пропустила. Щодо племінника, вказаного у повідомленні нотаріуса (3-тя особа) [PERSON] зазначила, що він ні в яких родинних відносинах з померлою не перебуває. Звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини з власної вигоди, однак жодних документів не надав. А тому, зважаючи на поважність причин, з яких пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, просила суд визначити додатковий строк для подання такої. Провадження у справі було відкрито ухвалою суду 02 листопада 2023 року, при цьому, сторонам визначено строк для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень щодо останньої, та призначено підготовче судове засідання. 16 листопада 2023 року третя особа [PERSON] подав до суду клопотання, в якому просив в позові [PERSON] відмовити за безпідставністю, посилаючись на те, що суду не представлено доказів про час та місце перетину кордону позивачкою, країни її перебування, час повернення. Крім того, зазначив, що не тільки бездоказовим є твердження позивачки, що вона перебувала за кордоном, а й обманливим. 09 січня 2024 року за результатами проведення підготовчого судового засідання, враховуючи, що спір між сторонами не врегульовано, підготовче провадження у справі закрито та призначено таку до розгляду по суті. При цьому, позивачу, з огляду на те що, [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] , який прийняв спадщину, роз`яснено питання щодо заміни неналежного відповідача. Проте, відповідного клопотання з сторони [PERSON] до суду не надходило. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. При цьому, вказала, що у шестимісячний строк після смерті [PERSON] за межами держави не перебувала - наведені нею у позовній заяві обставини щодо цього зазначила помилково. На той час перебувала більше 2-х місяців в Одеській області, згодом у сім`ї виникли проблеми матеріального характеру - чоловік переніс операцію, тому потребував лікування та реабілітації. Тому через фінансові негаразди до нотаріуса і не зверталася. Відповідач на розгляд справи не з`явився. Представник відповідача - міський голова Борщівської міської ради Чопик І.К. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутності представника ради, при цьому зазначив, що позов визнає. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив, в його задоволенні просив відмовити. При цьому, вказав, що за життя померла [PERSON] проживала одиноко, близьких родичів не мала. В силу похилого віку, необхідності сторонньої допомоги, перейшла жити до племінниці [PERSON] . За активних дій останньої та членів її сім`ї, [PERSON] склаа у 2011 році заповіт щодо належного майна у кость [PERSON] . Яка, скориставшись цим, продала належний [PERSON] будинок [PERSON] . Він у свою чергу, мав намір продати будинок переселенцям з Донецької області, яким фактично надав право на проживання у будинку. Останні на купівлю будинку погоджувались лише за умови документального оформлення. Для чого, [PERSON] та [PERSON] знову ж таки, ввівши [PERSON] в оману, відвезли до нотаріуса, де оформили заповіт у користь [PERSON] . Але такий стан справ, не давав змоги [PERSON] продати належний [PERSON] будинок. На той час, вона проживала у Мельнице-Подільському будинку інтернаті, куди на її прохання була направлена сільською радою, і саме за кошти цього органу там і утримувалась. Про що знає безпосередньо, так як на той час був членом виконавчого комітету. Намір продати будинок [PERSON] не полишав, з часом такий придбати погодилась [PERSON] . Використовуючи вже напрацьовану раніше схему, купівлю-продаж будинку оформили, як заповіт [PERSON] у користь [PERSON] [PERSON] померла у будинку інтернаті, здійснював поховання особисто і за власні кошти. У шестимісячний строк звернувся до нотаріуса щодо оформлення спадщини, яка відкрилась після її смерті,так як є її родичем - його баба та мати померлої були ріжними сестрами. Оформлення спадкових прав припинив, оскільки з сторони позивача отримував різного роду погрози. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом, [INFO] в смт Мельниця - Подільська Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON] , що, зокрема, стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 серпня 2018 року, повторно виданого Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Поряд з тим встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, належний їй на праві приватної власності цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельною ділянкою, який знаходиться в [ADDRESS] , заповіла [PERSON] . Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 28 квітня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П., зареєстрованим в реєстрі за № 768. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Борщівської міської ради №06-11-11/275 від 16.05.2023. З приводу оформлення спадщини, позивачка 23 серпня 2018 року звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Згідно повідомлення приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. №183/02-14 від 31 травня 2023 року, адресованого позивачці, вбачається, що у зв`язку з тим, що нею пропущений строк, необхідний для прийняття спадщини, їй необхідно звернутися до суду для продовження строку для прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи 94/2017 відкритої до майна померлої [PERSON] від 05.07.2017 р. слідує, що [PERSON] 03 липня 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу з заявою щодо прийняття спадщини. [PERSON] звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину 26 серпня 2018 року. А отже, на момент звернення позивача [PERSON] до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON] перебував у статусі спадкоємця [PERSON] , який прийняв спадщину. Що суперечить твердженням позивача про те, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вказаний висновок викладений зокрема у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18). За таких обставин суд приходить до висновку, що у даному випадку належним відповідачем у справі є [PERSON] , а не Борщівська міська рада. Натомість клопотань про залучення [PERSON] , як співвідповідача позивач не заявляла ( в тому числі, незважаючи на роз`яснення надані їй з цього приводу судом у ході підготовчого розгляду справи). Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Поряд з тим, суд констатує, що позивачем не доведено поважність причин щодо пропуску строку, визначеного законодавцем для подання заяви про прийняття спадщини. Так, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. З приводу пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, позивачка у позовній заяві зазначила, що на час відкриття спадщини, вона перебувала за кордоном, однак від незалежних від неї обставин, вона приїхала пізніше запланованого часу, а саме перебуваючи за кордоном, отримала травму ноги, через що була невиїзна. В судовому засіданні такі обставини позивачем підтримані не були - остання заявила, що у шестимісячний строк після смерті [PERSON] перебувала поза межами району, в іншій області, а згодом зазнала фінансових труднощів через лікування чоловіка. Проте позивачкою не надано суду жодних доказів, які б підтверджували наведені нею обставини щодо поважності причин пропуску строку. Наведені [PERSON] обставини, самі по собі не свідчать про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини. Позивачка не була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори. З огляду на що, суд не визнає наведені позивачкою обставини, як поважні причини з яких нею, у визначений законом строк, не було подано заяви про прийняття спадщини, а тому, підстав для задоволення позову не вбачає. А тому, враховуючи викладене вище, на підставі ст.ст. 1223, 1261-1265, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed