Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача фермерського господарства «Агроера Вітто» про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками та скасування державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок з тих підстав, що як стверджують, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 0520481300:03:003:0280, а [PERSON] (далі по тексту - позивачі) є власником земельної ділянки з кадастровим номером 0520481300:03:003:0279, що розташовані на території Гайсинського (раніше - Бершадського) району Вінницької області. З Державного реєстру речових прав на нерухоме про вказані земельні ділянки позивачі дізнались, що належні їм на праві приватної власності земельні ділянки перебувають в оренді в фермерського господарства "Агроера Вітто" (далі по тексту - відповідач) з 29 жовтня 2020 року згідно з договорами оренди землі серії та номер 35/20 від 29.10.2020 та 36/20 від 29.10.2020, що підтверджується інформаційними довідками № 290981087 від 17.12.2021 та № 290981641 від 17.12.2021. Стверджують, що вони не підписували вищевказані договори та не передавали нікому, в тому числі і відповідачу, належні їм земельні ділянки в оренду. Також позивачам відомо, що вищевказані договори оренди укладені без їх участі та волевиявлення, тобто є підробленими. Станом на дату подання позову жодної відповіді на вимогу від відповідача не надійшло і в добровільному порядку відповідач не повернув у користування позивачів спірні земельні ділянки. Вищенаведені дії відповідача не дозволяють позивачам безперешкодно в повному обсязі використовувати належні їм на праві приватної власності земельні ділянки, що і зумовило звернення до суду з даною позовною заявою. Згідно з частинами першою та четвертою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Згідно з частиною першою статті 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 ЦК Уїфаїни способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Враховуючи підстави позову, вищенаведені доводи про неукладення позивачами договорів оренди та безпідставне без договірних відносин користування відповідачем належними їм земельними ділянками, то зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, шо не є пов`язаним з позбавленням власника його права володіння на ці ділянки. Таким чином дії відповідача щодо безпідставного використання земельних ділянок позивачів є неправомірними, такими, що становлять перешкоду v користуванні позивачівсвоїми ділянками, шо надає їм право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування. У відповідності до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Також, статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Разом з тим як реєстрація неукладених між сторонами договорів, так і реєстрація речових прав, порушує суб`єктивні цивільні права власників на розпорядження земельними ділянками як нерухомими речами. Реєстрація відповідачем права оренди земельними ділянками, тобто реєстрація договорів оренди, які позивачі фактично не підписували, не відповідає вимогам закону і, як наслідок, порушує їх суб`єктивні цивільні права власників. Отже, необхідним для належного та ефективного захисту порушених прав позивачів є зобов`язання відповідача усунути перешкоди у здійсненні права користування позивачами відповідними земельними ділянками шляхом витребування їх у відповідача та повернення їх позивачам, а також скасування реєстрації права оренди на земельні ділянки позивачів удержавному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень" призведе до відновлення становища, що існувало до порушення права. Просять: зобов`язати фермерське господарство "Агроера Вітто" (адреса місця знаходження: 24465, Вінницька область Гайсинський район с. Кидрасівка провулок Центральний, буд. 2, код ЄДРПОУ 33959230) усунути перешкоди у здійсненні права користування [PERSON] земельною ділянкою із кадастровим номером 0520481300:03:003:0279 шляхом витребування її у фермерського господарства "Агроера і Вітто" та повернення даної земельної ділянки у користування [PERSON] ; зобов`язати фермерське господарство "Агроера Вітто" (адреса місця знаходження: 24465, Вінницька область Гайсинський район с. Кидрасівка провулок Центральний, буд. 2, код ЄДРПОУ 33959230) усунути перешкоди у здійсненні права користування [PERSON] земельною ділянкою із кадастровим номером 0520481300:03:003:0280 шляхом витребування її у фермерського господарства "Агроера Вітто" та повернення даної земельної ділянки у користування [PERSON] ; скасувати державну реєстрацію права оренди фермерського господарства "Агроера Вітто" на земельну ділянку з кадастровим номером 0520481300:03:003:0279 за договором оренди землі серії та номер 35/20 від 29.10.2020 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; скасувати державну реєстрацію права оренди фермерського господарства "Агроера Вітто" на земельну ділянку з кадастровим номером 0520481300:03:003:0280 за договором оренди землі серії та номер 36/20 від 29.10.2020 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та стягнути з фермерського господарства "Агроера Вітто" на користь [PERSON] (адреса місця проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1984,80 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 80 коп.) та на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.) і стягнути з фермерського господарства "Агроера Вітто" на користь [PERSON] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1984,80 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 80 коп.) та на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп,). Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, згідно з яким твердження позивачів щодо того, що вони не підписували договори оренди землі, та не передавали в оренду належні їм земельні ділянки, в тому числі що такі договори є підробленими, то такі твердження є безпідставними, неправдивими, надуманими, без належного обґрунтування, оскільки є просто словами без підтверджень, а тому не заслуговують на увагу взагалі. Нажаль в теперішній час можливо укласти договір оренди землі, отримувати за нього орендну плату, отримати грошову винагороду у великому розмірі за майбутній продаж земельної ділянки..., а потім придумати собі що можливо таке дійство «провернути» не з одним орендарем і подати позов до суду про повернення земельних ділянок з орендних відносин. Між [PERSON] та ФГ «Агроера ВІТТО» 26 лютого 2009 року був укладений договір оренди землі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2210 га терміном на 10 років, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.08.2010 року за № 041003600119. У 2014 році орендодавець [PERSON] та Голова ФГ «Агроера ВІТТО» Третяк П.М. дійшли усної згоди щодо продовження орендних відносин з метою подальшого викупу даної земельної ділянки. На підтвердження 25.04.2014 на той час, голова ФГ «Агроера ВІТТО» Третяк П.М. під розписку передав [PERSON] кошти в розмірі 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень. Дійшовши згоди щодо умов договору оренди земельної ділянки, 29.10.2020 між [PERSON] та ФГ «Агроера ВІТТО» укладено договір оренди землі № 36/20 на земельну ділянку кадастровий номер 0520481300:03:003:0280 площею 2,2210 га терміном на 49 років. Договір підписаний сторонами власноручно. Договір оренди землі № 36/20 від 29.10.2020 був зареєстрований у відповідності до вимог до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Номер запису про Інше речове право 39082433 від 05.11.2020. Між [PERSON] та ФГ «Агроера ВІТТО» 26 лютого 2009 року був укладений договір оренди землі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2821 га терміном на 10 років, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.07.2010 року за № 041003600012. На підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом до [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку померлої. Дійшовши згоди щодо умов договору оренди земельної ділянки, 29.10.2020 між [PERSON] та ФГ «Агроера ВІТТО» укладено договір оренди землі № 35/20 на земельну ділянку кадастровий номер 0520481300:03:003:0279 площею 2,2821 га терміном на 49 років. Договір підписаний сторонами власноручно. Договір оренди землі № 35/20 від 29.10.2020 був зареєстрований у відповідності до вимог до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Номер запису про інше речове право: 39855499 від 18.12.2020. Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто Держава в особі Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Бершадської районної державної адміністрації визнала існування договорів оренди та зареєструвала право оренди по вказаних договорах оренди землі. Відповідно, договірні відносини щодо земельних ділянок існували між сторонами з кінця 2009 року. Тому, позивачам достеменно було відомо про їх наявність та укладення. Обставини щодо не підписання позивачами договорів оренди землі від 29.10.2020 є надуманими та безпідставними. Більше того, не наведено жодного доказу, який би підтвердив той факт, що позивачі не підписували договори оренди землі або що вони є підробленими. Відтак, заявлені позовні вимоги не відповідають фактичним обставинам справи. Одночасно слід повідомити, що за користування ФГ «Агроера ВІТТО» земельними ділянками господарством були понесені витрати на податки та збори, а саме: фіксований земельний податок, ПДФО (податок з доходів фізичних осіб), військовий збір. Враховуючи вищевикладене, оскільки заявлені позовні вимоги не відповідають фактичним обставинам справи, є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, просить суд в задоволені позовної заяви [PERSON] та [PERSON] до ФГ «Агроера ВІТТО», про усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками та скасування державної реєстрації права оренди, відмовити в повному обсязі. Позивачі подали відповідь на відзив, згідно з яким позивачі не погоджуються із міркуваннями та аргументами відповідача, викладеними у відзиві, у зв`язку з наступним. По-перше, в своєму відзиві відповідач зазначає, що твердження представника позивачів про не підписання позивачами власноруч відповідних договорів оренди землі та не передання в оренду належних їм земельних ділянок є безпідставними, неправдивими, надуманими, є просто словами без підтверджень, а тому не заслуговують на увагу взагалі. З даного приводу вважаю за необхідне наголосити про те, що відповідні договори оренди укладені без участі позивачів та їх волевиявлення, тобто є підробленими, та єдиним належним та допустимим доказом в підтвердження цього може бути висновок почеркознавчої експертизи, а тому з метою підтвердження даного факту в підготовчому засіданні буде заявлятися клопотання про її призначення. По-друге, в своєму відзиві відповідач в підтвердження власної правової позиції зазначає про те, що у 2014 році орендодавець - [PERSON] та голова ФГ "Агроера Вітто" Третяк П.М. дійшли усної згоди щодо продовження орендних відносин з метою подальшого викупу даної земельної ділянки, на підтвердження чого 25.04.2014 голова ФГ "Агроера Вітто" Третяк П.М. під розписку передав [PERSON] кошти в розмірі 24 000 гривень. З даного приводу вважаю за необхідне зазначити про те, що надана представником відповідача розписка свідчить про отримання коштів за проданий земельний пай. В той же час, предметом спору в даній справі є незаконно укладені без волевиявлення позивачів договори оренди відповідних земельних ділянок. Таким чином відповідна розписка не є належним доказом в даній справі. По-третє, в наданих представником відповідача договорах оренди землі № 35/20 та № 36/20 від 29.10.2020, а саме в пункті 9 даних договорів передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 4% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 3343,40 грн. за рік, в тому числі прибутковий податок з доходу фізичних осіб, та видається Орендодавцю в касі Орендаря. При цьому, в пункті 11 даних договорів вказано, що орендна плата вноситься один раз на рік по закінченню сільськогосподарського року, але не пізніше 15 грудня поточного року. З даного приводу повідомляю суду, що позивачі не отримували орендну плату за відповідними договорами оренди землі ані в 2020 році, ані в 2021 році, а це є окремою підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі. З урахуванням вшценаведеного, необхідно дійти до цілком обґрунтованого висновку про те, що у даній справі позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню в повному обсязі. Представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, згідно з яким на даний час матеріали судової справи не містять жодного належного та допустимого доказу про те що договори оренди землі є підробленими, та такі які укладались без волевиявлення сторін. У відповіді на відзив представник позивачів вказує, що лише в судовому засіданні буде заявлятись клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Тобто, перед подачею позовної заяви та йдучи до суду у позивачів були відсутні і є відсутніми будь - які належні докази та аргументи для підтримки підстав та суті позову та самих позовних вимог. У позивачів різняться твердження щодо підстав та суті заявленого позову, та реальної ситуації щодо наявних орендних відносин, які тривають з 2009 року. Позивачами жодним чином не спростовуються факти, що право користування (оренди) спірних правовідносин виникло ще в далекому 2009 році, коли були укладені першочергові договори оренди землі. Як уже зазначалось попередньо, згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто Держава в особі Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Бершадської районної державної адміністрації визнала існування договорів оренди та зареєструвала право оренди по вказаних договорах оренди землі. Договорами оренди землі № 35/20 та 36/20 від 29 жовтня 2020 року передбачено, що: «Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 4% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 3343,40 грн., в рік в тому числі прибутковий податок з доходу фізичних осіб, та видається Орендодавцю у касі Орендаря. Тобто, іншими словами.... для отримання орендної плати за користування земельної ділянкою, як передбачено самим договором оренди, необхідно з`явитись (звернутись) до каси Орендаря. Каса не приходить до Орендодавця !!! В оспорюваних договорах оренди землі відсутні будь-які банківські реквізити розрахункових номерів рахунків Орендодавців щодо сплати їм орендної плати на безготівкові рахунки. З огляду на викладене, твердження позивачів що неотримання орендної плати за договорами оренди землі за 2020-2021 рр., може бути окремою підставою для задоволення позовних вимог, є абсурдними та безпідставними та такими що не заслуговують на увагу взагалі. Також вважає за необхідне додати до матеріалів справи довідки № 16, № 17 від 06 вересня 2022 року, видані ФГ «Агроера ВІТТО» за період 2014 - 2022 років, що при законному користуванні земельними ділянками позивачів, Фермерським господарством було понесено витрати на податки та збори а саме: Єдиний податок (4 група оподаткування), фіксований земельний податок, ПДФО (податок з доходів фізичних осіб), військовий збір (довідки додаються). Враховуючи вищевикладене, просить суд прийняти до розгляду дані заперечення, а оскільки заявлені позовні вимоги є безпідставними та такими що не заслуговують на увагу, просить суд в задоволені позовної заяви [PERSON] та [PERSON] до ФГ «Агроера ВІТТО» про усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками та скасування державної реєстрації права оренди відмовити в повному обсязі. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачі є власниками земельних ділянок для товарного сільськогосподарського виробництва площею відповідно 2,2821 га та 2.221 га з кадастровими №№ 0520481300:03:003:0279 та 0520481300:03:003:0280, що розташовані на території Гайсинського (раніше - Бершадського) району Вінницької області. Цього факту ніхто з учасників справи не оспорює, у суду відсутні сумніви у достовірності цього факту та добровільності його визнання, ці факти підтверджується також відомостями з Державного реєстру прав на нерухоме майно. Судом також встановлено,що відповідач користується спірними земельними ділянками, чого також ніхто не заперечує. Згідно висновку судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів від 06.06.2023 № СЕ-19/102-23/6812-ПЧ підпис у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі № 35/20 від 29.10.2020, що укладений між [PERSON] та ФГ «Агроера Вітто» виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] . Підпис у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі № 36/20 в 29.10.2020, що укладений між [PERSON] та ФГ «Агроера Вітто», виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] . Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі ст.ст. 12 ч.3, 60, 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Тому суд вважає позов про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками та повернення їх власникам з підстав відсутності договору оренди цієї земельної ділянки законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з вищенаведених підстав. Оскільки позов у цій частині підлягає задоволенню, то і позов в частині скасування державної реєстрації договорів оренди спірних земельних ділянок також підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Позивачі просить стягнути з відповідача на користь: [PERSON] понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1984.80 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 80 коп.), на професійну правничу допомогу 5000.00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.) та 8604.00 грн. (вісім тисяч шістсот чотири гривні) витрат на проведення почеркознавчої експертизи; [PERSON] понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1984.80 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 80 коп.), на професійну правничу допомогу 5000.00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.). Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVTN AND OTHERS v. UKRAINE. № 4909/04, § 58, ССПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі вищенаведеного, ст. 6, 203, 205, 207, 627, 638 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції 11.08.2013 року, п. 1.8 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5),

Outcome: approved