Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського\~районного суду\~Кіровоградської області\~03.10.2023\~надійшла позовна\~заява,\~в якій\~представник позивача\~ [PERSON] \~просить в\~інтересах позивача\~ [PERSON] звільнити\~його від\~заборгованості по\~сплаті аліментів\~за виконавчим\~листом виданим\~29.12.2020\~Добровеличківським районним\~судом Кіровоградської\~області у\~справі №387/820/20\~за період\~з 01.12.2021\~по 28.02.2022\~та зменшити\~розмір аліментів,\~що підлягають\~стягненню з\~нього на\~користь [PERSON] \~на утримання\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] \~ на\~підставі рішення\~Добровеличківським районним\~судом Кіровоградської\~області №387/820/20,\~з 1/4\~частки від\~усіх видів\~доходів відповідача\~щомісячно,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~до 1/8\~частки всіх\~видів доходу,\~щомісячно,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~до досягнення\~дитиною повноліття. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області справа №387/820/20 від 30.10.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] \~ аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Веселинівського РВ ДВС Південного МРУ МЮ (м.Одеса) Килевник С.В. від 22.02.2021 було відкрито виконавче провадження №64589426. У зв`язку з тим, що позивач та відповідачка примирилися, [PERSON] звернулася до державного виконавця із заявою про повернення виконавчого листа без виконання та постановою від 07.12.2021 виконавчий лист повернуто. В серпні 2023 року з Єдиного порталу державних послуг "Дія" позивачу стало відомо про повторне подання відповідачкою виконавчого листа №387/820/20 для виконання. Однак після відкриття виконавчого провадження №72349498 позивачу нараховано заборгованість зі сплати аліментів за період з грудня 2021 року по липень 2023 року в розмірі 49849,73 гривень. Позивач вважає, що заборгованість з аліментів за період з грудня 2021 року по лютий 2022 року (включно) нараховано незаконно, так як в даний час позивач проживав разом з відповідачкою і сином [PERSON] разом, та всі кошти - заробітна плата витрачалися виключно на потреби сім`ї та на утримання сина. Також з 01.06.2023 позивач не працює, так як здійснює догляд за особою, яка не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися - його дідусем [PERSON] та отримує щомісячну виплату в розмірі 1919,00 гривень. Тому визначений судовим рішенням розмір аліментів для позивача є занадто великим, тому просить суд зменшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) позивача на 1/8 частки від заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, сторона позивача звернулася до суду з даною позовною заявою про зменшення розміру стягнення аліментів відповідно до ст. 192 ЦПК України та зменшення заборгованості по аліментам. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, обгрунтував обставинами, викладеними в позовній заяві. Також в судовому засіданні підтвердив, що дідусь позивача помер [INFO] . Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в частині звільнення [PERSON] від нарахованої заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , за період з 01.12.2021 по 28.02.2022. В частині зменшення розміру аліментів на утримання сина заперечила так як дідусь позивача помер, а тому вважає позовні вимоги безпідставними. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10.11.2023 було відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд за результатом розгляду справи дійшов до таких висновків. Рішенням Добровеличківського\~районного суду\~ Кіровоградської\~області у\~справі ЄУН\~387/820/20 від 30.10.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~(\~однієї/четвертої\~)\~частки всіх\~видів доходів\~відповідача щомісячно,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~та не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку\~до досягнення\~дитиною повноліття ( а.с. 9-11). Згідно з постаново про відкриття виконавчого провадження №64589426 від 22.02.2021, державним виконавцем Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №387/820/20 виданого 29.12.2020 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області (а.с. 12). Згідно з постановою про повернення виконавчого документа стягувачу №64589426 від 07.12.2021, державним виконавцем Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), виконавчий лист №387/820/20 виданий 29.12.2020 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області повернуто стягувачу, оскільки надійшла письмова заява стягувача про повернення виконавчого листа без виконання (а.с. 13). Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження №72349498 від 25.07.2023, головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №387/820/20 виданого 30.10.2020 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області (а.с. 16). Зі змісту розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП №72349498, боржник [PERSON] станом на 07.08.2023, встановлено, що за період з грудня 2021 року по липень 2023 року наявна заборгованість у розмірі 48028,65 гривень ( а.с. 17). Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] [PERSON] у період з 25.11.2021 по 28.01.2022 працював у Виробничому підрозділі Служби локомотивного господарства "Локомотивного депо Помічна" регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" (а.с.18). З форми ОК-5 Пенсійного фонду України встановлено, що [PERSON] за 2022 рік отримав усього за рік 7921,47 грн, за 2023 рік усього за рік 6700,00 грн (а.с. 19). Згідно з довідкою від 30.06.2023 №01-02/457, виданої відділом соціального захисту населення Веселинівської селищної ради, в тім, що [PERSON] мешканець смтВеселинове отримує компенсаційні виплати фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, згідно з постановою КМУ від 23.09.2020 № 859 та здійснює догляд за особою, яка не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися [PERSON] з 01.06.2023 по теперішній час (а.с. 20). З відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела /суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 31.08.2023 встановлено, що [PERSON] за перший квартал 2023 відсутня інформація про доходи, у червні 2023 року 1919,00 грн (а.с. 21). Суд також зазначає, що сторонами не заперечувалося в судовому засіданні, що дідусь позивача помер [INFO] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Що стосується вимог щодо звільнення від сплати заборгованості зі сплати з аліментів. Статтями\~180,\~181 Сімейного кодексу України\~встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 4ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Частиною 2 статті 197\~СК України, передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Аналіз\~статті 197 СК України\~надає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду 1) наявність тяжкої хвороби 2) або іншої обставини, що має істотне значення. За правилами частини 4\~статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 8 п. 1 ст. 71\~Закону України "Про виконавче провадження"\~спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 22\~постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року\~суд, у випадках передбачених\~ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, необхідно звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Обґрунтовуючи свій позов в частині звільнення від сплати заборгованості з виплати аліментів, позивач посилається на те, що за період\~з грудня\~2021\~року по\~лютий 2022\~року (включно)\~нараховано незаконно,\~так як в даний час позивач проживав разом з відповідачкою і сином [PERSON] разом, та всі кошти - заробітна плата витрачалась виключно на потреби сім`ї та на утримання сина, що в судовому засіданні не заперечувалося відповідачкою. Враховуючи, що неповнолітній син [PERSON] з 01.12.2021 року та по лютий 2022\~року проживав з батьком - позивачем у справі та повністю знаходився на його утриманні, тобто, змінились обставини, що існували підставою для стягнення аліментів на користь відповідача, тому позовні вимоги позивача щодо звільнення його від нарахованої заборгованості за сплати аліментів за період, коли дитина проживала з ним, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Що стосується вимог щодо зменшення розміру аліментів звільнення від сплати заборгованості зі сплати з аліментів. Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Отже оцінюючи докази в сукупності суд зазначає, що стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що з 01.06.2023 він не працює, так як здійснює догляд за особою, яка не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, - його дідусем [PERSON] та отримує щомісячну виплату в розмірі 1919,00 грн. Суд зазначає, що так як [PERSON] помер [INFO] , що не заперечується сторонами, а тому обставини зазначені в позовній заяві відпали. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розмір аліментів, визначений вказаним рішенням суду відповідає вимогам сімейного законодавства, відповідає вимогам виваженості, розумності, справедливості та інтересам дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення, та більш того - він встановлений у мінімально визначеному законодавством розмірі, а зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач не працює, без доведення погіршення майнового становища, не буде спрямовано на належне матеріальне забезпечення сина [PERSON] та суперечитиме його інтересам. Отже суду не доведено належними та допустимими доказами погіршення майнового стану позивача та неможливості сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] ,\~ [INFO] , визначених рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30.10.2020 у справі №387/820/20, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial