Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить встановити проживання [PERSON] однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з січня 1994 року по 07.09.2021 та визнати її право на спадкування у четверту чергу за законом. Змінити [PERSON] черговість одержання права на спадкування та надати їй право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що з 1994 по 07.09.2021 вона проживала однією сім`єю із [PERSON] у належній йому квартирі, за адресою: [ADDRESS] , по день його смерті. Мали спільний бюджет, несли спільні витрати з оплачували комунальних послуг, робили ремонт у квартирі, купували продукти харчування, речі, ліки, побутову техніку. Були пов`язані спільним побутом. [PERSON] , був особою з інвалідністю ІІІ групи, мав ряд захворювань, проходив стаціонарні лікування і потребував стороннього догляду, який остання йому надавала, опікувалася [PERSON] , який як на її думку, був у безпорадному стані. Донька спадкодавця, відповідач по справі, [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги, не інтересувалася його станом здоров`я, не допомагала ні доглядати за ним, ні готувати, ні прибирати, ні придбавати ліки, хоча їх було відомо про стан його здоров`я. У належній спадкодавцю квартирі він з січня 1994 року по день своєї смерті не проживав, однак був у ній зареєстрований. Похованням спадкодавця [PERSON] займалася вона, [PERSON] [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завади М.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого [INFO] [PERSON] , але у зв?язку з тим, що у неї відсутній документ, який би підтверджував родинні та інші відносини між нею та спадкодавцем. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №66470674 від 17.09.2021 спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] заведена 17.09.2021. [PERSON] та її представник - адвокат Янєва Л.А. в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали з підстав, викладених у позові, просили стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Відповідач [PERSON] та її представник-адвокат Остапенко С.Ю. проти задоволення позовних вимог заперечували, надали відзив на позовну заяву у якому просили відмовити у задоволенні позову, оскільки [PERSON] був самостійним, не потребував стороннього догляду та опіки над ним, сам себе матеріально забезпечував (мав пенсію та сторонній підробіток), ніколи не був у безпорадному стані, працював, ходив до [PERSON] додому у гості, їздив на велосипеді до останнього дня свого життя, був активним, займався городом, зустрічався з друзями, допомагав сестрі з господарством, не потребував сторонньої допомоги, щоб його вдягали, взували, кормили, мили, вкладали та підіймали з ліжка і таке інше. Обставини вказані у позовній заяві, на думку відповідача та його представника, є неправдивими і нічим не підтвердженими, позов є необґрунтованим та безпідставним, а тому в позові має бути відмовлено. У подальшому, в ході розгляду справи, позовні вимоги визнали частково, не заперечували факт проживання [PERSON] однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , не менше ніж п`ять років. В іншій частині позовних вомог просили відмовити. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із нерухомого майна - квартири, за адресою: [ADDRESS] , яка на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.05.2008, на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №66470674 від 17.09.2021, приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Звадою М.В. 17.09.2021 заведено спадкову справу №135/2021 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Спадкоємцем першої черги до майна померлого [PERSON] є донька, [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Звадою М.В. від 21.07.2022, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, після померлого [INFO] [PERSON] відмовлено у зв`язку із ненаданням документів, які б підтверджували факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] за життя по день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 17.09.2021 був знятий з місця реєстрації, у зв`язку зі смертю [INFO] . [PERSON] був особою з інвалідністю ІІІ групи, за загальним захворюванням, діагноз: наслідки травми 1988 правої верхньої кінцівки з пошкодженням сухожилля, контрактура суглобів правої верхньої кінцівки, що підтверджується Довідкою Сер ВІЭ-7 №049416 від 14.12.1988, довідкою КНП «Лозівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Лозівської міської ради Харківської області від 03.09.2021. З 18.02.2021 по 15.03.2021 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні, з діагнозом «Двобічна негоспітальна пневмонія ГРВІ.SARS COV-2. Правобічний гідроторакс. ІС Дифузний кардіосклероз у поєднанні з метаболічною міокардіопатією, Гіпертонічна хвороба ІІ ст.3 ст.СН-2Бст., Цукровий діабет ІІ тип ст.субкомпенсації. Універсальна діабетична ангіопатія нефропатія». З 09 серпня 2021 року по 21 серпня 2021 року, з діагнозом «ГПМК. Ішемічний інсульт в правій гемісфері головного мозку. Монопарез правої верхньої кінцівки Елемент моторної афації. Ішемічна хвороба серця Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба 3 ст. СН-2. Цукровий діабет II тип середньої тяжкості. Діабетична нефропатія». Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 29.05.1985, 22.06.1984 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 27.08.1980, 27.08.1980 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] подруга [PERSON] пояснила, що в 2021 році [PERSON] постійно перебував у хворобливому стані, коли вона приходила до них у гості він постійно перебував у ліжку та спав, [PERSON] казала, що він погано себе почуває. [PERSON] скаржився на те, що в нього набрякають ноги, постійна слабкість та підвищений тиск. Їй відомо, що в нього був цукровий діабет, бо [PERSON] готувала йому їжу згідно дієти при цьому захворюванні. В лютому 2021 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у лікарні на мікрорайоні в м.Лозова. Коли [PERSON] перебував у лікарні [PERSON] також його навідувала, купувала ліки та приносила їжу, бо вона не могла кожного дня їздити до лікарні з смт.Краснопавлівки. Кошти на ліки давала [PERSON] , а якщо не вистачало, то вона купувала за власні кошти, які [PERSON] в подальшому їй повертала. Їжу також готувала [PERSON] та складала у контейнери, а вона потім розігрівала та носила в лікарню [PERSON] . Жили [PERSON] та [PERSON] за рахунок своїх пенсій, ліки також купували на ці кошти. Після перебування на стаціонарному лікуванні [PERSON] продовжував приймати ліки. [PERSON] потребував додаткових коштів, оскільки ліки, які йому виписували коштували дуже дорого. У [PERSON] були діти однак вони йому не допомагали, одного разу приїхала його донька [PERSON] та пішла разом з нею навідати батька в лікарні, дорогою зайшли до аптеки, щоб купити ліки для крапельниці, однак донька ліки не купила, а вона купувала за кошти які давала [PERSON] . Згодом в цьому ж році [PERSON] потрапив на лікування до лікарні в с.Катеринівка і постійно поряд з ним була його дружина [PERSON] , яка його доглядала, це вона бачила особисто, оскільки також навідувала його в лікарні. Коли [PERSON] лежав в лікарні вона їздила до них в смт.Краснопавлівку та допомагала Лідії на городі. Там був онук [PERSON] - син [PERSON] , він допоміг їм лише раз, відвіз на велосипеді картоплю на город і все. Поховання [PERSON] , його поминки та пам`ятник для нього відбувалося за рахунок коштів [PERSON] . [PERSON] проживав разом з [PERSON] та [PERSON] . Донька [PERSON] приїздила не часто, оскільки працювала в м.Харків, а онук з самого дитинства та до повноліття проживав у [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] \~-\~рідна сестрою\~померлого,\~пояснила,\~що [PERSON] \~є її\~рідним братом,\~ [PERSON] \~-\~його дружиною\~і її\~невісткою,\~а [PERSON] \~племінницею \~рідною дочкою\~ [PERSON] .\~У 2021\~році [PERSON] \~був дуже\~слабкий та\~погано себе\~почував,\~лікувався спочатку\~в лікарні\~на мікрорайоні\~м.Лозова,\~а через\~деякий час\~в лікарні\~(ЦРЛ)\~в с.Катеринівка.\~Коли [PERSON] \~перебував на\~лікуванні в\~ЦРЛ,\~вона з\~донькою часто\~його навідували,\~приносили їжу,\~донька поповнювала\~йому рахунок\~на телефоні,\~бо в\~ [PERSON] \~не вистачало\~коштів.\~В м.Лозова\~ [PERSON] \~перебував на\~стаціонарному лікуванні\~оскільки захворів\~на коронавірус,\~вони з\~донькою його\~відвідували в\~цей час\~не часто,\~бо до\~ [PERSON] \~не пускали,\~частіше до\~нього ходила\~подруга [PERSON] \~ [PERSON] ,\~оскільки проживає\~поряд з\~лікарнею та\~її просила\~про це\~ [PERSON] .\~Коштів на\~лікування [PERSON] не вистачало, бо [PERSON] та [PERSON] жили тільки на свої пенсії, і вона іноді допомагала їм коштами добровільно, а інколи [PERSON] брала в неї кошти в борг, які потім повертала. Також молодший брат одного разу надсилав з США кошти на лікування [PERSON] , але яку саме суму їй не відомо. Коли її брат [PERSON] перебував на лікуванні в с.Катеринівка, вона приїжджала з донькою [PERSON] до нього, також там вона бачила [PERSON] , яка годувала його та доглядала за ним. [PERSON] - доньку [PERSON] вона в лікарні жодного разу не бачила. Їй відомо, що в 2021 [PERSON] працювала в м.Харків, її син також навчався в м.Харків. Її брат [PERSON] помер [INFO] , після смерті брата вона займала кошти [PERSON] на пам`ятник та огорожу на кладовищі, ці кошти [PERSON] згодом їй повернула. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] це її сусідка, яка проживала разом з [PERSON] . У 2021 році [PERSON] весь час жалівся на болі в серці та те що коштів на лікування не вистачає. ЇЇ чоловік часто допомагав [PERSON] щось лагодити в побуті, бо в [PERSON] не функціонувала одна рука. Їх сусіди були чудовою дружньою родиною і ніколи не сварилися. Їй відомо, що [PERSON] в 2021 році перебував на стаціонарному лікуванні в лікарні 2 чи 3 рази. [PERSON] доглядала [PERSON] , вони завжди були разом. Вони проживали по сусідству в однокімнатній квартирі [ADDRESS] , робили там спільно ремонт. [PERSON] інколи займав в неї кошти на лікування, а коли вони отримували пенсії то завжди повертали. [PERSON] помер у вересні 2021. Після смерті [PERSON] . [PERSON] займала в неї кошти, оскільки їй не вистачало чи на поховання чи на поминки, в подальшому ці кошти вона їй повернула. Свідок [PERSON] , рідна донька [PERSON] та племінниця померлого [PERSON] , пояснила, що [PERSON] з 1994 року проживала разом з її рідним дядьком [PERSON] , який помер [INFO] , вона досі дуже добре спілкується з [PERSON] , оскільки вважає її своєю тіткою. [PERSON] вона також знає, це її двоюрідна сестра і донька покійного [PERSON] . Її дядько [PERSON] в лютому 2021 захворів на короновірус та перебував на стаціонарному лікуванні в м.Лозова. Після цього його стан здоров`я значно погіршився, [PERSON] часто водила та возила його до лікарів на обстеження та піклувалася про нього. В дядька був цукровий діабет, хворе серце, турбував тиск, а після захворювання на короновірус з`явились проблеми з легенями. Він був дуже слабкий, в нього не функціонувала одна рука. [PERSON] ( [PERSON] ) про нього дуже піклувалася, купувала ліки, а коли пенсій не вистачало [PERSON] займала гроші на ліки для дядька і в неї і у її мами. У серпні 2021 дядько ( [PERSON] ) потрапив до лікарні з інсультом, вона йому привозила речі до лікарні і бачила, що [PERSON] була поруч з ним, інколи вона її підміняла, бо [PERSON] необхідно було приготувати їжу та попрати речі. В лікарні за [PERSON] доглядали вона, її мати [PERSON] - рідна сестра [PERSON] , та [PERSON] . Доньки [PERSON] [PERSON] в лікарні не було, вона [PERSON] жодного разу там не бачила. Лікар казав, що стан здоров`я у дядька був тяжкий і він потребував стороннього догляду. У дядька не було коштів на мобільному рахунку і вона зі свого мобільного зателефонувала його доньці [PERSON] , щоб [PERSON] попрохав поповнити йому рахунок, однак [PERSON] відповіла, що немає коштів і тоді рахунок [PERSON] поповнила вона. Їй відомо, що [PERSON] була в лікарні один чи два рази та за весь час привезла йому лише пачку кефіру і три банани, про це їй казав дядько [PERSON] . Донька дядька [PERSON] не допомагала коштами на лікування, всі ліки купувала [PERSON] , а коли не вистачало коштів, займала кошти. На лікування за один день витрачалось більше однієї тисячі гривень. [PERSON] в неї особисто займала 10 тисяч грн. на лікування дядька [PERSON] , ці кошти вона їй повернула на протязі двох років вже після смерті [PERSON] . [PERSON] завжди піклувалася про [PERSON] , лікувала його, готувала їжу, доглядала за ним і навіть поховала його також вона. Кошти для лікування дядька [PERSON] займала не тільки в неї, а також у сусідів та своїх подруг. Мені відомо, що дядькові його брат з Америки вислав 400 доларів на лікування і [PERSON] 200 доларів відала [PERSON] . У серпні в лікарні [PERSON] перебував приблизно місяць та був дуже слабкий. Ходив він тримаючись за велосипед, їздити на ньому [PERSON] не міг бо був слабкий і на велосипеді була відсутня педаль. На вулицю, подихати свіжим повітрям, дядька виводила [PERSON] , їв дядько самостійно. На той час вона працювала в лікарні медсестрою, робила дядькові уколи та стежила за його станом здоров`я, оскільки [PERSON] потребував стороннього догляду. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 2 статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження №14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3,74 СК України)». Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. На підтвердження факту спільного проживання та ведення спільного сумісного господарства [PERSON] надані письмові докази, а саме: фотокартки, квитанції про сплату комунальних послуг і придбання побутової техніки, копію пенсійного посвідчення на ім`я [PERSON] , посвідчення ветерана війни на ім`я [PERSON] , довідку про інвалідність ІІІ групи на ім`я [PERSON] , виписки із медичної картки №204/2, №3100 стаціонарного хворого, акт складений сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] від 10.08.2022. Допитані в судовому свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є друзями, сусідами та родичами померлого, підтвердили факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю. З огляду на зазначене вважаю доведеним факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, понад п`ять років по день його смерті (з січня 1994 року по [INFO] ) та визначення їй права на спадкування у четверту чергу за Законом. Відповідно до статей 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до змісту статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Кожна черга спадкоємців отримує спадщину у випадку відсутності осіб попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (ст.1258 ЦК України). Статтями 1261-1265 ЦК України визначено 5 черг спадкування за законом. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України. Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями цієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно зі змістом указаної норми при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця у безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем. Тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), 2) матеріальне забезпечення спадкодавця, 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири, 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3, 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову, необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року в справі №592/1045/18-ц (провадження №61-820св20), від 27 серпня 2020 року в справі №266/2391/16 (провадження №61-1300св20), від 01 березня 2021 року в справі №233/5990/18 (провадження №61-19232св19), від 17 березня 2021 року у справі №200/12980/14 (провадження №61-14159св19), від 25 березня 2021 року в справі №195/707/19-ц (провадження №61-16935св20), від 22 квітня 2021 року в справі № 331/6453/18 (провадження №61-380св21), від 21 жовтня 2021 року в справі №401/2614/17 (провадження №61-14759св20). Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений віком, тяжкою хворою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів (постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 401/2614/17, провадження № 61-14759св20). У судовому засіданні позивач [PERSON] та допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є друзями, сусідами та близькими родичами померлого [PERSON] , підтвердили, що позивачка протягом тривалого часу здійснювала опіку над спадкодавцем у розумінні визначених у пунктах 1 - 3 дій, оскільки останній не міг самостійно забезпечувати свої потреби. Також на підтвердження того, що [PERSON] знаходився у безпорадному стані та не міг самостійно забезпечувати свої потреби надано: посвідчення ветерана війни на ім`я [PERSON] , довідку про інвалідність ІІІ групи на ім`я [PERSON] , виписки із медичної картки стаціонарного хворого №204/2 та №3100 та лист КНП «Лозівський ЦПМСД» №194 від 12.03.2023. Крім цього, за клопотанням позивача та її представника ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.04.2023 була призначена посмертна судово-медична експертиза відносно померлого [PERSON] 01.08.2023 Державною спеціалізованою установою «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» була проведена судово-медична експертиза №177/23, за матеріалами справи відносно [PERSON] , згідно висновку якої: «Відповідно до Довідки №040416, виданої Харківською обласною м.Лозова ЛТЕК 14.12.1988 р., [PERSON] встановлена III група інвалідності безстроково, з причини загального захворювання. За даними медичної карти амбулаторного хворого в 2005р. йому встановлено діагноз - контрактура зап`ястка правої верхньої кінцівки та вказано на повну відсутність рухів в правій кисті, а згідно Довідки від 03.09.2021р., виданої сімейним лікарем КНП «Лозівський центр первинної медико-санітарної допомоги», [PERSON] знаходився на диспансерному обліку як інвалід III групи з діагнозом наслідки травми 1988 р. правої верхньої кінцівки з пошкодженням сухожилля, контрактура суглобів правої верхньої кінцівки. Крім того, за даними медичної карти амбулаторного хворого, з 2004 р. [PERSON] встановлювалися діагнози гіпертонічної хвороби ІІ стадії та цукрового діабету ІІ типу, в 2015р. діагностовано ішемічну хворобу серця, дифузний кардіосклероз, серцеву недостатність ІІА стадії. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №204/2, в лютому 2021р., був госпіталізований та з 10.02 по 15.03.2021 р. знаходився на лікуванні з діагнозом двобічна негоспітальна пневмонія, ГРВІ Ковід-2, правобічний гідроторакс, дифузний кардіосклероз у поєднанні з метаболічною міокардіопатією, гіпертонічна хвороба 3 ст., СН ІБ ст., цукровий діабет ІІ тип, універсальна діабетична ангіопатія, нефропатія. Судячи з клінічних проявів (пневмонія з підротораксом, міокардіопатія) та посильння виразності серцевої недостатності (ІІБ ст), а також стану хворого, описаного сімейним лікарем 24.03.2021 р (задуха, аритмія, хрипи в легенях, збільшення печінки, пастозність гомілок, стоп), у [PERSON] після виписки зі стаціонару і до настання смерті мало місце потяжчення перебігу захворювань серцево-судинної системи. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3100 у [PERSON] мало місце гостре порушення мозкового кровообігу та він з 09.08. по 21.08.2021 р. лікувався з діагнозом ішемічний інсульт в області базальних гангліїв правої гемісфери головного мозку, монопарез правої верхньої кінцівки, елементи моторної афазії, що було підтверджено результатами МРТ-дослідження головного мозку від 13.08.2021р. та даними огляду невропатологом 25.08.2021р., який зазначив, що у хворого наслідки гострого порушення мозкового кровообігу в басейні правої середньої мозкової артерії з правобічним монопарезом, елементи сенсомоторної афазії (порушення можливості спілкування в тому числі через неповне розуміння зверненої мови). Після виписки с лікарні продовжували, турбувати задуха, головний біль, запаморочення, серцебиття, виявлялися набряки, ціаноз губ, при огляді сімейним лікарем 03.09.2021р. вказувалось на застійні хрипи в легенях, аритмічні тони серця, збільшення печінки +4-5 с, серцеву недостатність оцінено як ІІБ-ІІІ ст., при огляді 06.09.2021 р. відмічено тяжкий стан хворого, а 07.09.2021 було констатовано смерть. Таким чином, [PERSON] з 1988 р., у зв`язку з контрактурою суглобів правої верхньої кінцівки, мав стійкі функціональні порушення помірної важкості та постійного стороннього догляду не потребував. У зв`язку з прогресуванням існуючих серцево-судинних захворювань та посиленням виразності серцевої недостатності (ІІБ-ІІІ ст.), з лютого 2021 р. до настання смерті, за своїм станом здоров`я самостійно забезпечити умови свого життя не міг та потребував постійної сторонньої допомоги». За статтями 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц, провадження №14-400цс19). Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення. Позивач надала суду належні докази на підтвердження тієї обставини, що [PERSON] тривалий час хворів, перебував у безпорадному стані та потребував у зв`язку з цим постійної сторонньої допомоги. [PERSON] надавала йому тривалий час по день його смерті сторонню допомогу, нематеріальні послуги, різного виду допомогу та матеріальне забезпечення. Тому суд дійшов висновку, що позивачкою на підставі вимог ст.12,81 ЦПК доведено наявності зазначених вище юридичних фактів у їх сукупності. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд керується наступними нормами процесуального закону. Так, статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. У відповідності до приписів ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно до положень ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно ч.1,2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. В матеріалах справи міститься: квитанції про сплату судового збору №2052,2071 від 22.11.2022 на загальну суму 1984,80 грн., договір про надання правової допомоги від 25.07.2022, детальний опис наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 25.07.2022, розрахункова квитанція про отримання гонорару згідно договору про надання правової допомоги від 25.07.2022 на суму 5000 грн. Таким чином, до матеріалів справи позивачем подано документально підтвердженні витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу у зазначеному розмірі. У зв`язку з відсутністю понесених витрат, суд не стягує з відповідача на користь позивача витрати за проведення ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» судово-медичної експертизи №177/23 від 01.08.2023.

Outcome: approved