Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] (далі - позивачі) звернулися до суду із позовом до Бишівської сільської\~ради Фастівського району\~Київської області (далі - відповідач) про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказали, що Виконавчим комітетом Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області 02.09.2013 року видано Ордер № 22 [PERSON] та члену її сім`ї сину [PERSON] на право зайняття жилого приміщення жилою площею 39,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачі проживають у вказаній квартирі з 2010 року і по даний час. Враховуючи факт постійного проживання на протязі дванадцяти років позивачів у вказаній квартирі виникла необхідність в оформленні права власності (приватизації) квартири у житловому будинку [ADDRESS] , квартира [ADDRESS] . 06.11.2023 року, позивачі в особі представника звернулися до Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області, із заявою про передачу їм в приватну власність вказаної квартири. Відповіддю Бишівської сільської ради Фастівського району від 08.11.2023 року, позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення вказаного питання, через відсутність органу приватизації. Враховуючи викладене, позивачі просили суд: визнати за ними, право власності на квартиру по 1/2 частці в рівних долях кожному, яка складається відповідно до технічного паспорта на квартиру з 2-х житлових кімнат загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 39,6 кв.м., допоміжна (підсобна) площа 11,9 кв.м., у тому числі: 1. Коридор 5,1 кв.м, 2. Житлова 22,1 кв.м, 3. Житлова 17,5 кв.м, 4. Кухня 6,8 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати з відповідача не стягувати та покласти на позивачів. Ухвалою суду від 17.11.2023 року позов [PERSON] , [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.01.2024 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 17.01.2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті в цей же день. У судове засідання позивач не з`явився, від його представника адвоката Богданчук О.В. надійшла заява про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у її та позивача відсутність. Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з`явився. Згідно наявного у матеріалах справи клопотання, просив розглянути справу за відсутності представника сільської ради, рішення прийняти за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно копії паспорта, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 06.01.1984 року (а.с. 5). Позивач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] (а.с. 9). Виконавчим комітетом Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області 02.09.2013 року видано Ордер № 22 [PERSON] та члену її сім`ї сину [PERSON] на право зайняття жилого приміщення жилою площею 39,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Правовідносини, що регулюють порядок приватизації квартир у багатоквартирних житлових будинках регулюються Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян». На виконання вимог вказаного положення, 06.11.2023 року, [PERSON] в особі представника звернулася до Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області, із заявою про передачу в приватну (спільну часткову) власність вказаної квартири (а.с. 16). Відповіддю Бишівської сільської ради Фастівського району від 08.11.2023 року, позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення вказаного питання, через відсутність органу приватизації (а.с. 17). Як вказали позивачі, та що не заперечив відповідач, позивачі утримують квартиру у санітарному стані, постійно здійснюється поточний ремонт квартири. На теперішній час у позивачів виникла необхідність в оформленні у приватну власність (приватизації) квартири у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії технічного паспорту на квартиру від 12.09.2023 року, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , квартира складається з 2-х житлових кімнат загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 39,6 кв.м., допоміжна (підсобна) площа 11,9 кв.м., у тому числі: 1. Коридор 5,1 кв.м, 2. Житлова 22,1 кв.м, 3. Житлова 17,5 кв.м, 4. Кухня 6,8 кв.м (а.с. 11-12). Відповідно до п. 4.17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність громадян на підставі заяви та документів, передбачених п. 18 цього ж Положення, а саме: - довідки про склад сім`ї та займані приміщення; - копії ордеру про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитках); - документу, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; - копії документу, що підтверджує право на пільгові умови; - заяви-згоди тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку) жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах. Відповідно ст. 15 ч. 1 п. 10 Житлового кодексу України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. За змістом ст. 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення. Відповідно до п. 69, 70, 72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 р. № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до ст. 3 Закону про приватизацію приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Відповідно до ч. 5 статті 5 Закону № 2482-ХІІ передбачено, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини, закріплено право на повагу до житла. У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 2 даної статті встановлено, що право власності вважається набутим правомірною, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла) такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб`єкта владних повноважень. Відповідно до\~ст.\~ст.\~12,\~81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Конституційний Суд у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах. Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути відповідним наявним обставинам. Отже, для ефективного поновлення порушеного права необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням і способом захисту. Іншими словами, метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням - визначений спосіб захисту, який би вичерпував себе. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що у позивачів наявні документи щодо безоплатного отримання житла у власність, дана квартира не відноситься до житла, що не підлягає приватизації, позивачі позбавлені можливості у її приватизації в поза судовому порядку, оскільки відсутній орган приватизації житлового фонду комунальної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати за клопотанням позивачів з відповідача не стягуються. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved