Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Глушко З.В., повноваження якої підтверджені ордером на надання правничої (правової) допомоги та не обмежені договором, звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 17.10.2009 у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 969; після розірвання шлюбу позивач просить залишити шлюбне прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. На обґрунтування позову зазначила, що 17.10.2009 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі подружжя має трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказала, що спільно, як сім`я, сторони не проживають з весни 2022 року, спільного господарства не ведуть. Життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, що породили в сім`ї непорозуміння та конфлікти, які негативно вплинули на взаємовідносини. Розірвання шлюбу з відповідачем для позивача має суттєве значення, на примирення з відповідачем позивач не згодна. Зазначила, що спір про майно відсутній. З урахуванням викладеного просила позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] адвокат Глушко З.В. в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність позивача. В заяві вказала, що вимоги позивача підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений шляхом надіслання судових повісток за його місцем реєстрації. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочно. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 17.10.2009 у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 969, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі подружжя має трьох неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В судовому засіданні також встановлено, що з весни 2022 року між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини. Позивач стверджує, що в них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, що не спростовано відповідачем. Бажання та намір відновити нормальні сімейні стосунки у позивача відсутні. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Беручи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки позивач не має, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 1073 грн. 60 коп. У відповідності\~до ч.2\~ст.\~137\~ЦПК України\~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Частинами 3,4\~ст.\~137\~ЦПК України\~передбачено,\~що для\~визначення розміру\~витрат на\~правничу допомогу\~з метою\~розподілу судових\~витрат учасник\~справи подає\~детальний опис\~робіт (наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналіз чинного цивільного процесуального законодавства дає підстави стверджувати, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат за наявності заперечень учасника справи, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 18.09.2023; розрахунок суми гонорару за надану правничу (правову) допомогу на суму 3000 грн., акт виконаних робіт на суму 3000 грн. та копію квитанції про сплату гонорару у вказаній сумі. В розрахунку зазначено, що вартість 1 години послуги у вигляді консультації та ознайомлення з документами та послуги із сканування документів, створення і подачі позовної заяви з додатками в підсистемі «Електронний суд» складає по 400 грн. кожна, адвокатом витрачено 7,5 годин. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також відсутності клопотань відповідача щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу, не доведення їх неспівмірності. суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved