Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] , звернувшись до суду 17.11.2023 р. з позовом до відповідача [PERSON] , просить шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 04.05.1996 р. у Виконкомі Майківської сільської Ради Гощанського району Рівненської області, актовий запис №2 розірвати. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що протягом останнього року відносини між ними різко погіршилися. Шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2022 р. Основна причина розпаду сім`ї це небажання відповідача жити у шлюбі, а також зловживання алкогольними напоями. Різниця характерів, постійні сварки, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри унеможливлюють сумісне співжиття у шлюбі. Їхні відносини давно вийшли за межі понять "шлюб" та "сім`я", подальше співіснування є неможливим. За час сімейного життя у них є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , донька проживає разом з позивачкою, спір щодо місця проживання відсутній. Ухвалою Рівненського районного суду від 27.11.2023 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом учасників. Ухвалою суду від 27.12.2023 р. відкладено розгляд справи та визнано потрібним, що сторони з`явилися в судове засідання та надали особисті пояснення, оскільки представником відповідача адвокатом Домецьким О.І. було заявлено у судовому засіданні усне клопотання про надання сторонам строку для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 12.01.2024 р. у задоволенні усного клопотання представника відповідача адвоката Домецького О.І. про надання сторонам строку для примирення, який не може перевищувати шести місяців, відмовлено. Позивачка та її представник адвокат Лук`янчук В.С. протягом усього часу розгляду справи підтримували заявлені позовні вимоги. Позивачка у судовому засіданні підтримує позов, категорично заперечує проти надання строку для примирення, вказує, що перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі порушує саме її права та інтереси. Відповідач та його представник адвокат Домецький І.О. протягом усього часу розгляду справи позовні вимоги не визнавали. Відзиву не подано. Відповідач у судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позовних вимог, не розривати шлюб. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників у судовому засіданні, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків. Вимоги ст.264\~ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 04.05.1996 р. у Виконкомі Майківської сільської Ради Гощанського району Рівненської області, актовий запис №2. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується засвідченою позивачкою копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Дитина проживає з позивачкою. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 51 Конституції України\~та\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній, добровільній згоді жінки та чоловіка. Положеннями частин 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статей\~111,\~112 СК України\~застосування судом заходів примирення подружжя є правом, а не обов`язком суду і в разі встановлення того, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить таким, що мають суттєве значення інтересам будь-кого з подружжя, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із пояснень відповідача та його представника вбачається, що позов відповідач не визнає, а позивачка та її представник навпаки наполягають на розірванні шлюбу, заперечують проти надання сторонам строку на примирення, так як наміру повертатися до родинних відносин з відповідачем позивачка не має, перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить саме її інтересам, а тому строк на примирення сторонам не надавався. Крім того, вбачається, що протягом строку розгляду справи в суді примирення між сторонами не відбулося, навпаки конфліктні ситуації загострюються, про що вказують у судовому засіданні сторони, а тому доводи відповідача та його представника щодо відсутності підстав для розірвання є безпідставними. При цьому, суд враховує, що за змістом ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки подальше його збереження суперечить вимогам закону про право позивачки на добровільність шлюбу. Відповідачем не наведено переконливих доказів, які свідчили б про можливість відновлення сімейних стосунків з позивачкою. \~Доказів про те, що між сторонами відбулося примирення, в матеріалах справи відсутні, навпаки сторони вказують про загострення конфліктів. При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім`я розпалась остаточно, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2022 р., отже шлюб існує формально, суперечить інтересам позивачки. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки позивачка не має. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved