Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Сторони перебувають у шлюбі з 04.08.2020 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . До початку повномасштабної війни з РФ вони з відповідачем та дітьми проживали за місцем реєстрації, тобто в м.Білозерське Покровського району Донецької області, але були змушені покинути місце проживання та переїхати до м.Львів. Проте на новому місці проживання їх спільне життя не склалось, вони перестали розуміти один одного, чоловік почав ставитись до неї зневажливо, провокувати скандали та погрожувати їй. Між ними втрачено взаєморозуміння, повага та любов один до одного. Вказане негативно впливає як на неї, позивача, так і на їх спільних дітей. Вони припинили спільне проживання, наразі вона з дітьми переїхала проживати до сел.Олександрійське м.Олександрія. Їх з відповідачем шлюб носить формальних характер. Крім того,\~позивач просить\~стягнути з\~відповідача на\~свою користь аліменти\~на утримання\~двох їх\~спільних дітей\~в розмірі\~1/3\~частини всіх\~видів заробітку\~(доходу)\~відповідача щомісячно\~до досягнення\~дітьми повноліття.\~Вимоги в\~цій частині\~обгрунтовує тим,\~що діти\~проживають разом\~з нею\~та знаходяться\~на її\~утриманні.\~Відповідач участі\~в утриманні\~дітей не\~приймає,\~кошти на\~це не\~надає.\~Навпаки,\~навіть відмовився\~віддати речі\~дітей,\~які вони\~залишили за\~місцем колишнього\~проживання у\~м.Львів.\~Вонане в змозі самостійно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дітей. Відповідач має задовільний стан здоров`я, є працездатним, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 27.11.2023 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.11.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті вимог. Позиція учасників справи Позивач в судове засідання не з`явилась, до початку розгляду справи по суті вимог подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач та його представник також в судове засідання не з`явились, представником відповідача подано заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність відповідача, при цьому зазначила, що відповідач позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви в повному обсязі з огляду на наступне. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, 04.08.2020 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , про що складено актовий запис №24. Згідно з копією свідоцтва серія [NUMBER] , про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва серія [NUMBER] , про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією довідки від 19.04.2023 року №1330-25002718104, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - [PERSON] , [INFO] , його зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 24.07.2023 року № 3505-5002875407 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] ; довідки від 24.07.2023 року № 3505-5002875395 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] ; довідки від 24.07.2023 року № 3505-5002875403 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , адресою реєстрації їх місця проживання є: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування : [ADDRESS] . Побудувати спільне життя сторонам не вдалось. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, наміру на збереження сімейних відносин та шлюбу, не мають. Сторони є батьками малолітніх [PERSON] , 2020 року народження, та [PERSON] , 2022 року народження, і мають однаковий обов`язок по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст. 56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~передбачено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 2\~ст. 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Абзацом 1 п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року\~постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1ст. 191 СК України,\~аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред`явлення\~позову,\~в даному\~випадку стягнення\~аліментів присуджується\~з 27.11.2023 року. Норми п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК\~України вказують, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При визначенні розміру аліментів на дитину суд розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Крім того, зважаючи на вищенаведене та з урахуванням рівності обов`язку батьків в утриманні своїх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання двох дітей також підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позові просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп за вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору у цій частині вимог, а також на користь позивача судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп, які були сплачені останньою за вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved