Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Сутність заявленої до суду вимоги У грудні 2023 року представник позивача [PERSON] , адвокат Воронець Наталія Богданівна звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивував тим, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай), розміром 3,42 умовних кадастрових гектари, який розташований у земельному масиві колективної власності колишнього КСП «Комунар», на території Колядинецького старостинського округу Синівської сільської ради Роменського району Сумської області. Останнім зареєстрованим місцем проживання померлої [PERSON] і відповідно місцем відкриття після неї спадщини, було село Колядинець Липоводолинського району Сумської області. Зазначила, що за життя [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] (позивача по справі), яким заповіла йому все майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, останній належним чином прийняв спадщину, оскільки фактично він вступив у володіння спадковим майном, а саме заволодів документом про право на власність на житловий будинок, власницею якого була [PERSON] та бажав оформити свої права на спадкове майно. 21 листопада 2023 року [PERSON] звернувся до Липоводолинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну частку (пай) розміром 3,42 умовних кадастрових гектари, проте, нотаріус відмовив їй у видачі даного свідоцтва у зв`язку з відсутністю документів, які б посвідчували право власності [PERSON] на належну їй земельну частку (пай), та роз`яснено право на звернення до суду за правилами позовного провадження. Крім того, позивачу достовірно відомо, що за життя спадкодавиця, [PERSON] отримувала сертифікат про право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], однак вона не встигла виділити земельну ділянку в натурі (на місцевості) в рахунок належного їй земельного паю і, відповідно, не отримала державного акта на право власності на землю. Також, за життя спадкодавиці втрачено оригінал сертифікату на земельну частку (пай), який виготовлявся в одному примірнику, тому видати його дублікат неможливо. Позивач вважає, що як спадкоємець за заповітом, має законні підстави для успадкування вказаної земельної частки (паю) розміром 3,42 умовних кадастрових гектарів у порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] , проте належним чином оформити свої спадкові права він не має можливості, оскільки був втрачений правовстановлюючий документ, який посвідчував право спадкодавиці на вказану земельну частку (пай). Представник позивача просила суд визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 3,42 га, що знаходиться на території Колядинецького старостинського округу Синівської сільської ради Роменського району Сумської області у землях колективної власності колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Комунар», в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , що належала їй на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Позиція позивача, його представника, відповідача у даній справі Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином повідомлений. Представник позивача, адвокат Воронець Н.Б. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином повідомлена, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, наполягала на задоволенні заявленого позову. Від представника відповідача за посадою [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача, про визнання позову повністю, проти задоволення позову не заперечує. Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 06 грудня 2023 року у даній справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання на 27 грудня 2023 року о 09 год 00 хв із викликом сторін. 27 грудня 2023 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до судового розгляду по суті на 23 січня 2024 року на 09 год 30 хв. 23 січня 2024 року ухвалено рішення суду по суті спору. Установлені судом фактичні обставини справи [PERSON] народилася [INFO] , її батьками були зареєстровані: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.7). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками були зареєстровані: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.8). 06 лютого 1969 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу обрала прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с.9). [PERSON] народився [INFO] в с.Колядинець Липоводолинського району Сумської області, його батьками були зареєстровані: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.5,6,8). 30 лютого 1994 року на підставі розпорядження голови райдержадміністрації № 27 від 30 лютого 1994 року гр. [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.11). 05 червня 1998 року [PERSON] склала заповіт (реєстраційний номер 16), яким заповіла [PERSON] все майно, яке буде належати їй на день її смерті, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося (а.с.11). [INFO] в с. Колядинець Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] у віці 79 років (тітка позивача) (а.с.12). Відповідно до довідкових даних Колядинецького старостинського округу, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; у зазначеному будинку на день відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований та проживав племінник [PERSON] , [INFO] ; заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Колядинецькою сільською радою 05 червня 1998 року за № 15; спадкоємцями першої черги після смерті гр. [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , який проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). [INFO] в с. Великий Ліс Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] у віці 74 роки (мати позивача) (а.с.15). Відповідно до довідкових даних Колядинецького старостинського округу, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] постійно до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у зазначеному будинку на день відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] проживав та був зареєстрований син [PERSON] , [INFO] ; заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався Колядинецькою сільською радою; спадкоємцями першої черги після смерті гр. [PERSON] є: син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ; син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). За даними погосподарської книги за особовим рахунком № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , була головою домогосподарства по [ADDRESS] , членом її сім`ї був племінник [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Відповідно до листа Управління надання адміністративних послуг Головного Управління Держгеокадастру у Сумськй області від 21 листопада 2023 року № 3193/15-23 наданого на запит державного нотаріуса Мельника В.О. вбачається, що рішенням Колядинецької сільської ради від 30 червня 1995 року прийнято рішення про передачу землі в колективну власність на підставі якого виданий державний акт на право колективної власності на землю КСП «Комунар», державний акт на право колективної власності на землю зареєстрований 30 червня 1995 року, до державного акта доданий список членів господарства, які мають право на земельну частку (пай), [PERSON] занесена до зазначеного списку, таким чином набула право на земельну частку (пай); сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім`я [PERSON] серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №583 від 29 березня 1996 року; сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] виданий власнику, про що свідчить підпис про отримання у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай); сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовлявся в одному примірнику, тому оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] видати неможливо (а.с.19). Вартість земельної частки (паю) розміром 3,43 умовних кадастрових гектарів на території Колядинецького старостинського округу Синівської сільської ради Роменського району Сумської області становить 92000 грн (а.с.20). Із фотокопії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, прийнятої державним нотаріусом Липоводолинської державної нотаріальної контори Мельником В.О. від 23 листопада 2023 року № 522/02-31, вбачається те, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті [INFO] [PERSON] , так як не було подано документа, що підтверджує право власності спадкодавця на вищевказану земельну ділянку (а.с.18). Із фотокопії матеріалів спадкової справи № 104/2023 убачаються відомості про прийняття та оформлення 26 жовтня 2023 року [PERSON] у нотаріальному порядку спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відомості про оформлення спадщини після смерті зазначеного спадкодавця відсутні у матеріалах справи (а.с.13,34,35-39). Судом не установлено інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв`язку з тим, що спадкодавець [PERSON] померла у 2003 році застосуванню підлягає Цивільний кодекс УРСР 1963 року. Згідно зі ст. 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У відповідності до ст. 529 Цивільного кодексу УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Згідно зі ст. 531 Цивільного кодексу УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Висновки суду по суті заявленої вимоги Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність дослідженими письмовими доказами факту набуття за життя [PERSON] , як членом колишнього КСП «Комунар», права на земельну ділянку (пай) площею 3,42 в умовних кадастрових гектарах. Ураховуючи те, що спадкоємець померлої [PERSON] за заповітом - [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном, прийнявши у такий спосіб спадщину після смерті зазначеного спадкодавця, то до нього в силу норм ст.548,549 ЦК УРСР перейшло набуте [PERSON] право на спадщину, включаючи право на земельну ділянку (пай) умовною площею 3,42 га, однак за свого життя [PERSON] належним чином не оформила набуте нею право на спадщину, та через відсутність правовстановлюючого документу на зазначене спадкове майно у позивача [PERSON] , останній на даний час позбавлений можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказаний земельний пай в умовних кадастрових гектарах та зареєструвати право власності на нього. Тому право позивача на спадщину, набуте його тіткою за свого життя, підлягає захисту саме в ефективний спосіб шляхом визнання за ним права на вищевказану земельну ділянку (пай), як набуте ним у порядку спадкування за заповітом після смерті його тітки. Відсутність практичної можливості одержання позивачем в адміністративному порядку правоустановлюючого документа на ім`я померлої [PERSON] підтверджується нормами чинного законодавства про неможливість видачі документів на право приватної власності на ім`я померлої особи (ч.4 ст.25 ЦК України, ст.25, п.17 Перехідних положень ЗК України) та листуванням із регіональним органом Держгеокадастру про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] виданий власнику, про що свідчить підпис про отримання у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), та який виготовлявся в одному примірнику, а тому сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] видати неможливо (а.с.19). При цьому, суд ураховує те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], є тимчасовим правовстановлюючим документом, є дійсним до виділення власнику паю у натурі (на місцевості) земельної ділянки та видачі державного акту на право власності на цей об`єкт або з дня проведення державної реєстрації права власності на нього в установленому законом порядку. Отже, земельна ділянка (пай) є умовним нерухомим об`єктом, який належав [PERSON] без внесення відомостей про неї до Державного земельного кадастру, без видачі на її ім`я за її життя державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, без проведення державної реєстрації прав на неї та виділення земельної ділянки в натурі на місцевості. До цього, на думку суду, зазначене право на нерухоме майно померлого спадкодавця може бути включено до складу спадщини, оскільки має характеристики об`єкту нерухомості та має економічну цінність, його можна заповісти, а тому таке право на майно захищається судом (ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.40,41,64,65 рішення Європейського суду з прав людини від 27 квітня 1979 року у справі «Маркс проти Бельгії»). Також визнання позову відповідачем підлягає прийняттю судом у повному обсязі на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб та сторін по справі.

Outcome: approved