Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживала в [ADDRESS] , та який залишив заповіт на його ім`я, посвідчений 04.09.2008 секретарем Зборянської сільської ради Которинською О.П. за № 349. Коли він звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б. із заявою про прийняття спадщини, то у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом йому було відмовлено, оскільки він у встановлений законом строк не прийняв спадщину після смерті [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду. Зазначає, що пропустив строк для прийняття спадщини у зв`язку із об`єктивними причинами та через необізнаність про існування заповіту. Тому, просить суд встановити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном два місяці. В судове засідання позивач подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій вказує, що не заперечує щодо задоволення позову, просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ст. ст. 1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав спільно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шести місяців з час відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Такий позов підлягає задоволенню, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на чинення цих дій. Поважними є такі причини пропуску строку: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла помер [PERSON] , житель с. Збора Калуського району, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.13). Ще до своєї смерті, а саме [INFO] [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів [PERSON] , усе майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що за законом буде мати право. Заповіт посвідчений секретарем Зборянської сільської ради Которинською О.П. за № 349, спадкодавцем не змінювався та не відмінявся (а.с.13). При зверненні позивача до приватного нотаріуса Лесик В.Б. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з пропущенням строку прийняття спадщини (а.с.8). Строк подачі заяви про прийняття спадщини позивачем було пропущено з поважної причини, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту на його ім`я, так як його [PERSON] не повідомляв про складання заповіту. У відповідності до заяви у відповідача відсутні претензії щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані та надає додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору. На підставі викладеного, ст.ст. 1268,1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved