Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

14\~січня 2021\~року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник АТ КБ «Приватбанк» з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 15.08.2007 року у розмірі 27\~065,77 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 15.08.2007 року [PERSON] отримала кредит 0,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті позивача, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач вказує, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 30.11.2020 року становить 27\~065,77 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 27 065,77 грн.. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено судове засідання. 26 травня 2021 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому остання просить відмовити у задоволенні вищевказаного позову у повному обсязі. До кредитного договору банк додав довідку про умови кредитування з використанням кредитних карток «Універсальна», також довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на відповідача, де зазначено, що за карткою змінювалась процентна ставка. Проте, будь-яких доказів на підтвердження ознайомлення та згоди відповідача на зміну процентної ставки та тарифів обслуговування до матеріалів справи не подано. Позивач посилався на те, що умовами кредитного договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору, тому із 01.03.2019 були провадженні зміни до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», а саме: відповідно до пункту 2.1.1.2.12 Умов та правил у разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, останній зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до частини другої ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4 % - для картки «Універсальна» та 84,0 % - для картки «Універсальна Голд». У в`язку з цим банк має підтвердити, що на час укладення кредитного договору діяли саме ці умови, а не інші. Довідка про умови кредитування з використанням кредитних карток «Універсальна», а саме: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» та «Універсальна GOLD», в якій зазначено, що з 01.09.2014 та з 01.04.2015 по кредитним карткам «Універсальна» та «Універсальна GOLD» змінено процентну ставку та тарифи обслуговування, не містить підпису відповідача. Отже, не свідчить про його згоду на зміну процентної ставки та тарифів обслуговування. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, посилався на Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ "ПриватБанк", ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, що розміщено на вебсайті: https://privatbank.ua, як невід`ємної частини договору. Витягом з Тарифів банку та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, серед іншого: - пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, додаткові положення, в яких визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання) (п. 1.1.7.11), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), інші умови. Умови та Правила надання банківських послуг не засвідченні належним чином відповідно до вимог ЦПК України, не містять підпису боржника, а тому не можуть вважатись належними та допустимими доказами. Додана до позову роздруківка витягу з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» не містить будь-яких позначок, які б вказували на ознайомлення відповідача саме із цими за змістом Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ КБ "ПриватБанк". Крім того, у Анкеті-заяві не можливо ідентифікувату особу, яка її підписала, а також не вказано, що Умови та Правила надання банківських послуг, додані до позову, є чинними на момент підписання відповідачем анкети-заяви і що саме з ними він був ознайомлений. Надані позивачем докази, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником. Такі правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору в даному випадку, оскільки в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, сам факт підписання Анкети-заяви може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. До позову додано копію витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Витяг має чотири різних види тарифів, не містить будь-яких позначок (підпису відповідача), що вказували б який саме вид тарифу був обраний відповідачем, що відповідач ознайомлений саме із цими тарифами. Вказаний доказ не визнається належним у справі. 28 серпня 2021 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому останній наполягає на задоволенні позовних вимог. Зазначає, що в анкеті-заяві відовідач вказав свої персональні данні, адресу проживання, іншу додаткову інформацію необхідну для отримання кредитної картки. Також з анкети вбачається, що відповідач висловив згоду про оформлення договору, отримання кредитної карти та особистим підписом засвідчив власне волевиявлення. Таким чином, сторонами було узгоджено всі істотні умови договору. Згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за договором, тому посилання що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Судом кілька разів, не виходячі до нарадчої кімнати визнавалсь явка представника позивача обов`язковою для дачі особистих пояснень у справі, проте всі листи направлені на адресу АТ КБ «Приватбанк» були проігноровані. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час слухання справи повідомлена належним чином, вкотре направила на дресу суду клопоання про відкладння розгляду справи до скасування / припинення воєного стану. Відповідно до частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд,\~дослідивши письмові\~докази,\~ приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі Заяви [PERSON] від 15.08.2007 року, відповідачу було відкрито рахунок, та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 0,00 грн. зі сплатою 2,9 відсотків на місяць за користування кредитом. Банківську карту отримав 15.08.2007( а.с. 205 - 206). У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. \~ \~ \~ \~Окрім того, позивачем надано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якою відповідач також був ознайомлений, про що свідчить його підпис. В ній вказано, що пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості). Базова процентна ставка, в місяць 1,9%, комісія за кредитне обслуговування (щомісячна) 1% на залишок заборгованості, непогашеної на протязі пільгового періода. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Розмір щомісячних платежів (враховуючи плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості (а.с. 207). При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. У відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. 21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». Згідно довідки банку [PERSON] було відкрито кредитну картку 15.08.2007 - № [NUMBER] з терміном дії до серпня 2015 року, в подальшому картки перевипускались: 04.09.2012 - № [NUMBER] строк дії до січня 2016 року, 03.06.2014 - № [NUMBER] строк дії до березня 2018 року, 27.08.2019 - № [NUMBER] строк дії до липня 2023 року (а.с. 30). Кредитний ліміт збільшувався на протязі користування [PERSON] кредитною картою 04.09.2007 до 250,00 грн., 23.03.2009 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн., 27.06.2012 кредитний ліміт збільшено до 2\~000,00 грн., 22.02.2013 до 14 900,00 грн., 06.08.2018 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну кредитування та обслуговування (а.с. 29). Згідно виписки за договором, заборгованість\~відповідача [PERSON] станом на 30.11.2020 року становить 29000,94 грн. з урахуванням заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 розмірі 1935,17 грн., який не входить до позовних вимог. Остаточна заборгованість станом на 30.11.2020 становить 27065,77 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 27065,77 грн. ( а.с. 20). Згідно виписки за договором, відповідач користувався кредитними коштами (а.с. 21-28). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 15 серпня 2007 року зазначена процентна ставка 2,9% (а.с. 206). Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, всупереч умов договору списував з картки відповідача [PERSON] пеню за прострочку за кредитом, страховий платіж за догором «Стархування кредитного ліміту», проценти відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України та відсотки за використання кредитного ліміту за ставкою 3,6%, що підтверджується випискою за договором №б/н станом на 03.12.2020 (а.с. 21 -28). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, зазначає, що просить стягнути з відповідача лише тіло кредиту, проте проаналізувавши виписку з 06.08.2018 (моменту зменшення ліміту до 0,00 грн.) до 23.10.2020 суд зазначає, що на 06.08.2018 заборгованість становить 19973,23 грн., за цей час відповідачем погашено заборгованість на суму 16530,02 грн., та повернуто банком відмінені штрафи за минулий період на сумму 9\~484,54 грн., хоча банком стягнуто у вигляді штрафних санкцій, не передбачених умовами 21\~540,98 грн. Крім того банк списує з картки відсотки за користування кредитним лімітом за ставкою 3,6%.. Таким чином, тіло кредиту складається виключно з нарахованих відсотків. Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої\~вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Відсутність наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, домовленості сторін в анкеті-заяві про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком, "витяг з Тарифів" та "витяг з Умов" не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Така по суті правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц, від 03.03.2021 у справі № 669/573/18. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц прийшла до висновку, що такий порядок укладення кредитного договору не є прийнятним, а самого клієнта потрібно в письмовому вигляді повідомляти про усі істотні умови кредитування (строк кредитування, процентну ставку, розмір пені та штрафів і так далі). Це обумовлено тим, що пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити своє право бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Як наслідок, ВП ВС вказала, що банк не має права нараховувати та стягувати зі своїх клієнтів проценти та пеню за виданими кредитними картками. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд відмовляє в задоволенні позову. Враховуючи те, що у задоволенні позову було відмовлено, та на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed