Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

04.10.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить припинити стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він з 15.09.2012 року по 19.10.2019 року перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO] . 18.09.2019 року шлюб з відповідачем було розірвано. Судовим наказом Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.11.2021 року по справі № 174/777/21, який набрав законної сили 19.11.2021 року, стягнуто з нього на користь відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день, обставини, які стали підставою для стягнення з нього аліментів на утримання дитини змінилися, зокрема, до вересня 2022 року [PERSON] періодично проживав то з відповідачем в с. Катеринопіль, Кам`янського р-ну Дніпропетровської області, то з ним в м. Вільногірськ. Проте, з вересня 2022 року [PERSON] проживає разом з ним, він утримує його та разом зі своєю цивільною дружиною [PERSON] виховує. Незважаючи на те, що син з вересня 2022 року проживає разом з позивачем, зобов`язання позивача перед відповідачем зі сплати аліментів тривають, а відповідний судовий наказ про стягнення аліментів перебуває на примусовому виконанні у Верхньодніпровському відділі державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження № 67652996. Позивач просить припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , які стягуються на підставі судового наказу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.11.2021 по справі № 174/777/21 з дня пред`явлення позову. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05.10.2023 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08.11.2023 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та справа призначена до судового розгляду. Клопотання про допит свідків задоволено, від допиту в судовому засіданні [PERSON] сторона позивача відмовилась. Позивач та його представник в судове засідання з`явились, не заперечують проти проведення заочного розгляду справи. Представник позивача та позивач підтвердили викладені у позовній заяві обставини, просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши наявні у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.07.2023 року (а.с. 14). Відповідно до копії рішення Вільногірського міського суду від 18.09.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 15, 16). Згідно копії судового наказу виданого Вільногірським міським судом Дніпропетровської області від 19.11.2021 по справі № 174/777/21, який набрав законної сили 19.11.2021, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17). Судовий наказ виконується у примусовому порядку (а.с. 19). Згідно до копії акту № 32 від 02.02.2023, складеного депутатом Вільногірської міської ради Мельником В.В. в присутності свідків було проведено обстеження за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що за даною адресою мешкають: [PERSON] , [INFO] та його син [PERSON] , [INFO] [PERSON] має статус - розлучений, мати [PERSON] у вихованні дитини участі не приймає (а.с. 18). Рішенням Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 14.11.2023 року № 411/0/7-23 визнано доцільним визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком, гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . У співбесіді з працівником Служби у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області малолітній [PERSON] розповів, що бажає проживати в сім'ї батька (а.с. 42). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона перебуває у стосунках із позивачем по справі [PERSON] та після його розлучення проживає разом з ним за адресою [ADDRESS] . Спочатку після розлучення син [PERSON] проживав із матір'ю, але з кінця літа на початку осені 2022 року почав проживати із батьком за адресою [ADDRESS] , відповідач [PERSON] один раз на день народження сина у 2023 році дала гроші, будь-якої допомоги не надає. Утримує сина [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В постанові Верховного Суду від 03.02.2021 року у справі № 520/21069/18 вказано, що зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. У постанові Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі № 711/8561/16-ц вказано, що аліменти - це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об'єднаних Націй "Про права дитини", яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Як встановлено судом, з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини за судовим наказом, який набрав законної сили та виконується в примусовому порядку. З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення з позовом до суду та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що позивач просить припинити стягнення аліментів з дня звернення з позовом до суду, суд вважає, що матеріалами справи та показами свідка підтверджується те, що станом на 04.10.2023 року і до теперішнього часу [PERSON] проживає з батьком, тобто доведено факт проживання дитини з особою, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь особи, з якою дитина на час винесення судового наказу проживала, і настання цих обставин впливає на припинення [PERSON] сплати періодичних платежів (аліментів) на утримання сина на користь [PERSON] . Суд також звертають увагу на те, що наявність відкритого виконавчого провадження з виконання судового наказу про стягнення аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання сина. Отже, судом встановлено, що дитина сторін [PERSON] , не проживає з матір`ю [PERSON] на користь якої були стягнуті аліменти з позивача батька дитини, а проживає зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , перебуває на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, положення ч. 4 ст. 273 ЦПК України, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , позов задовольнити в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, сплачений судовий збір, в сумі 1073,60 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved