Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.12.2023 року і до досягнення дитиною 23-річного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між [PERSON] та [PERSON] 19 вересня 2004 року було укладено шлюб. У шлюбі [INFO] народився син, [PERSON] , який мешкає з позивачем, знаходиться на її забезпечені, утриманні, та під її постійним доглядом. У зв`язку з тим, що Відповідач у добровільному порядку аліменти на утримання сина не сплачував, і у іншій формі матеріально дитину не підтримував, позвачем до Ленінського районного суду м. Запоріжжя було направлено позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини. Ленінським районним судом м. Запоріжжя винесено рішення суду по справі № 2-3695, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син, [PERSON] , навчається на денній формі навчання у Комунальному закладі «Запорізький фаховий музичний коледж ім. П.І. Майбороди» 30Р, та зарахований до навчального закладу на підставі наказу № 44-у від 21.07.2021 року, та буде здійснювати навчання далі. Зараз він навчається на третьому курсі на спеціалізації «фортепіано». Після закінчення цього навчального закладу планує отримувати вищу освіту, так як є дуже перспективною дитиною, та приймає участь у багатьох творчих конкурсах, що надихає його отримувати в подальшому фахову освіту. Просить врахувати при винесенні рішення суду ту обставину, що сину постійно потрібно купувати ноти, музичні інструменти (які мають такі властивості, як ламатись, та які існує потреба ремонтувати), що є обов`язковою умовою навчання. Існує потреба купувати коштовні підручники та книги для всебічного розвитку дитини. Він знаходиться на безоплатному навчанні, але у виплаті стипендії студентам відмовлено з початком повномасштабного вторгнення, тому стипендію він не отримує, але є постійна потреба сплачувати внески, їздити на концерти, які сплачуються з власного гаманця, переїзди до закладу навчання з дому, харчування в закладі освіти призводить до того, що грошових коштів не вистачає на утримання дитини. Позивач зараз працює, але отримує мінімальну заробітну плату, яка не дозволяє в повній мірі утримувати дитину за її потребами. Відповідач є працездатний (не є інвалідом), з дати винесення в 2007 році рішення суду, місце роботи не змінював (за відомостями наявними у позивачки), працює електролізником розплавлених солей на ВАТ «ЗАЛК» та має відповідний заробіток, який дозволяє йому утримувати себе та свою повнолітню дитину, та може платити аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини своєї заробітної плати або доходів що він отримує. Оскільки після досягнення дитиною повноліття та продовження навчання на денній формі відповідач усунувся від допомоги дитини, наведене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. 24 листопада 2023 року ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні, призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні, в яке викликано учасників справи. Визначено учасникам строк на подання заяв по суті спору. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином та завчасно повідомленими про дату, час та місце судового засідання. Представник позивача адвокат Ускова І.І. подала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] , будучі завчасно та належно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду 03.01.2024 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, з заявами про відкладення судового засідання або проведення судового засідання без його участі не звертався, відзиву на позов не надав. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.280\~ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали\~справи,\~заслухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. ст.12,13,81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитинство - період розвитку людини до досягнення повноліття. Тобто до 18 років особа вважається такою, що в силу свого віку та не до кінця сформованого світосприйняття не здатна, зокрема і без шкоди самій собі, реалізовувати права і свободи, у зв`язку із чим потребує патронату. В той же час для вступу у доросле та самостійне життя необхідна певна соціальна адаптація, складовою якої є право на отримання спеціальної чи вищої освіти для подальшого працевлаштування. Реалізація права на освіту не є обов`язком, проте якщо особа до повноліття чи з настанням повноліття почала навчання на денній формі навчання, це значно обмежує її у можливостях на отримання доходів, які мають забезпечити покриття її необхідних побутових витрат. Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 17 січня 2006 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, актовий запис №30 від 17.01.2006 року (а.с.6). Повнолітній [PERSON] , [INFO] , є студентом третього курсу Комунального закладу «Запорізький фаховий музичний коледж імені П.І. Майбороди Запорізької обласної ради, спеціалізація: «фортепіально», форма навчання: «денна», термін навчання: з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року (а.с. 10). У зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, так як форма навчання денна, через денну форму навчання він не працює, доходів не отримує, перебуває на утриманні позивача. Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, при цьому відомостей про неможливість надання такої допомоги, наявність у відповідача інших утриманців суду не надано. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до змісту ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітніх дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності,корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи ту обставину, що повнолітній [PERSON] , якому [INFO] виповнилося 18 років, навчається, у зв`язку з денною формою навчання ніде не працює, власного доходу не має, перебуває на утриманні позивача, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.12.2023 року і до досягнення дитиною 23-річного віку. Також суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, доказів неможливості влаштуватися на роботу не надав. Будь-яких заперечень чи заяв про не визнання заявлених вимог від відповідача до суду не надходило, а отже, суд вважає за можливе покласти в основу рішення зазначені позивачем підстави на обґрунтування заявлених нею вимог. На думку суду, такий розмір аліментів буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам як повнолітньої дитини, яка навчається, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)у разі задоволення позову-на відповідача; 2)у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1 073,60 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: approved