Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що судовим наказом Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26.09.2023 у справі № 149/2954/23 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку та доходу платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач зазначає, що при видачі судового наказу судом не було застосовано положення ст. 182 СК України, оскільки наказне провадження є безспірним видом цивільного судочинства. Разом з тим, позивач зазначає, що на даний час він повторно одружився та від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] , які проживають разом з ним та перебувають на його утриманні. Також зазначає, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. За таких обставин позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] на 1/6 частки заробітку та доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 28.11.2023 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відзив не подано. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву, про розгляд справи за її відстуності, також зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судовим наказом Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26.09.2023 у справі № 149/2954/23 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку та доходу платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (копія на а.с. 15) підтверджено, що 14.02.2019 між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб від якого [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (копія на а.с. 16). Згідно витягу № 4432 (копія на а.с. 17) разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підтвердження того, що на утриманні позивача перебувають його непрацездатні батьки, ним надано копію свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , де його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , а також їх пенсійні посвідчення (копії на а.с. 21,22). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення тощо. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Отже, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, зокрема, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до статті 3, частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За таких обставин, враховуючи наявність на утриманні позивача дружини та ще однієї неповнолітньої дитини, а також відсутність у відповідача заперечень щодо позову, суд, залишаючи мінімально встановлений законодавством розмір аліментів незмінним, приходить до висновку прозадоволення позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved