Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом\~до відповідача\~ [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.\~Позов позивач мотивує\~тим,\~що вона проживала з відповідачем без укладення шлюбу, проте, вказує, що спільне життя не склалося і вони розійшлися. Позивач зазначає, що від спільного проживання в них з відповідачем народився син: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що малолітній син проживає з нею. Позивач також зазначає, що їй важко самостійно піклуватися про сина, оскільки відповідач не надає коштів на утримання дитини. Зазначає, що відповідач по справі є здоровий та працездатний, тому має можливість сплачувати аліменти на дитину. Позивач просить стягувати аліменти з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з`явилася, однак попередньо подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, щодо заочного розгляду не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, у встановленому законом порядку. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вбачається, що батьками дитини є сторони по справі (а.с.4). Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи №173 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою реєстрації позивача по справі: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком, як матері так і батька, суд вважає, що позов слід задовольнити, та слід стягувати з відповідача, [PERSON] , [INFO] , на користь позивача, [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду, тобто з 07.08.2023 року, і слід проводити до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача в дохід держави слід стягнути 1211 гривень 20 копійок судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved