Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Акціонерне товариство «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16.08.2007 року позивач та відповідач [PERSON] , уклали кредитний договір №DN80FJ00000125. Згідно договору позивач зобов`язався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 45210,00 Доларів США, на термін до 15.08.2037 року, а відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, видав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 45210,00 Доларів США. В порушення вимог зазначеного кредитного договору відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. В забезпечення виконання зобов`язання за договором №DN80FJ00000125 між позивачем та відповідачем [PERSON] , було укладено договір поруки. Однак, станом на 19.12.2019 р. у відповідачів виникла заборгованість у сумі - 32752,26 Доларів США, яка до цього часу не сплачена, у зв`язку з чим боржник і поручитель несуть відповідальність, як солідарні боржники. Відповідно до умов договору поруки позивачем на адресу відповідачів була направлена письмова вимога із зазначенням невиконаних зобов`язань за договором №DN80FJ00000125, однак до цього часу сума заборгованості не погашена, тому позивач був вимушений звернутися до суду з позовом. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, їх представник - адвокат Димитрашко Д.В. у судовому засіданні проти позову заперечував в цілому, вважав незаконними вимоги в договорі щодо комісії, винагороди банку, вважав їх нікчемними (п.1.1 Договору). Вважає, що з заборгованості слід вирахувати комісію, що сплачував боржник (більше 7187 Доларів США щомісячної комісії і ще 2100 Доларів США, комісію що він сплатив у 2007 році, 8610,44 Доларів США) згідно їхнього контр розрахунку, наданого представником відповідачів. Крім того, зазначив, що не згодні з тілом кредиту та відсотками. Просив відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог, оскільки банк не надав уточнений розрахунок позову. Крім того, представник відповідачів надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що до матеріалів позову долучений Договір поруки №DN80FJ00000125 від 17.08.2007 р., з якого вбачається, що поручителем за вказаним кредитним договором [PERSON] поручається за виконання зобов`язань [PERSON] за договором №DN80FJ00000125. Тому вважає, що відповідач [PERSON] жодним чином не відноситься до зобов`язань боржника [PERSON] та до вказаної цивільної справи. Позовні вимоги банку до [PERSON] є безпідставними. Зазначив, що з моменту укладення кредитного договору позичальником було сплачено на користь банку 7187,00 Доларів США в якості комісії, які повинні бути зараховані в рахунок погашення заборгованості за кредитом (тіло кредиту). При цьому в договорі не зазначається, за які саме послуги позичальник зобов`язується сплачувати банку комісію в розмірі 0,32% від суми кредиту на місяць. Вказана комісія називається «винагородою» банку та суперечить вимогам закону. Позивачем було надано відповідь на відзив, в якому позивач спростовує доводи відповідача, викладені у відзиві. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази у сукупності, вважає що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено 16.08.2007 р. кредитний договір №DN80FJ00000125. Згідно договору позивач зобов`язався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 45210,00 Доларів США, на термін до 15.08.2037 року, на наступні цілі: придбання нерухомості у розмірі 30000,00 Доларів США, а також у розмірі 2100,00 Доларів США на сплату одноразової комісії, а також у розмірі 13110,00 Доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,83 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,32 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту, згідно з п.3.11 даного договору та винагороди та проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2. даного договору. Період сплати вважати з 03 по 10 число кожного місяця. Позичальник повинен надавати банку щомісячний платіж у сумі 386,76 Доларів США, для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Згідно договору поруки №DN80FJ00000125 від 17.08.2007 р. поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором став [PERSON] , а зазначення у договорі поруки [PERSON] , є технічною помилкою, що встановлено Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 02.09.2021 р., яке залишено без змін Постановою Запорізького апеляційного суду від 06.06.2022 року, у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», [PERSON] , про визнання договору поруки недійсним (справа №317/2320/20 №2/317/81/2021), відповідно до якого, [PERSON] є солідарним боржником за невиконання зобов`язань [PERSON] . Згідно з наданим банком розрахунком, розмір заборгованості відповідачів перед банком складає 32752,26 Доларів США, що за курсом 23,41 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.12.2019 року складає 766730,41 грн. станом на 19.12.2019 р. яка складається: 23195,78 Доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 9556,48 Доларів США- заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Курс гривні станом на 19.12.2019 р. підтверджується випискою Банку, щодо офіційного курсу гривні щодо іноземних валют. Позивачем 22.01.2020 р. за вих.№30.1.0.0/2 - 70815ZPADL193, відповідачам було направлено повідомлення про сплату простроченої заборгованості, що також підтверджується реєстром 1 згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів. Згідно виписки банку з 16.08.2007 р. по 28.05.2020 р. [PERSON] погасив заборгованість за кредитним договором №DN80FJ00000125 від 17.08.2007 р. у сумі 4120,81 Доларів США. Позивачем 18.12.2023 р. до суду була подана заява про збільшення позовних вимог, яка ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 19.12.2023 року була залишена без розгляду. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістомстатті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникненняспірнихправовідносинрозмірпроцентів та порядок їхсплати за договором визначаються в договорізалежновід кредитного ризику, наданогозабезпечення, попиту і пропозицій, якісклалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміруоблікової ставки та іншихфакторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У кредитному договорі зазначені відсотки за користування кредитом у розмірі 0,83 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,32 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту, тобто сума заборгованості складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Крім того, представником відповідачів13.06.2023 р. був наданий контрозрахункок заборгованості, в якому зазначено, що заборгованість відповідачівнамомент подання позову становить : тіло -6271,10 Доларів США, відсотки - 2139,33 доларів США, а всього 8410,43 Доларів США. Згідно уточненого представником відповідачів контррозрахунку від 20.10.2023 р., заборгованість станом на 19.12.2019 р. повинна становити: тіло -6471,10 Доларів США, відсотки - 2139,33 Доларів США, а всього на 19.12.2019 р. становить 8610,44 Доларів США, оскільки позичальником після 19.12.2019 р. було здійснено 4 платежі по 50 Доларів США, а всього 200,00 Доларів США, станом на сьогодні сума боргу за відсотками повинна бути зменшена на: тіло -6471,10 Доларів США, відсотки - 1939,33 Доларів США, всього 8410,44 Доларів США. Надані представником відповідачів контрозрахунки та додаткові пояснення по справі спростовуються відзивом на заяву про долучення конррозрахунків та запереченнями представника позивача та висновками суду. Відповідно до п. 3.6 "Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту", затверджених Постановою НБУ № 168 від 10.05.2007р. Банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до ньогозмін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Однак, відповідно до ст. 2 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь- яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» комерційні банки самостійно встановлюють процентні ставки та комісійну винагороду по всіх своїх операціях. В данному випадку, винагорода за надання фінансового інструменту в розмірі 0,32% від суми виданого кредиту щомісяця в Період сплати, одноразової комісії у розмірі 2100 доларів США та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 6.2. даного Договору, за своїм характером є встановленою договором платою банку за здійснення фінансової послуги - надання кредитних коштів у користування. Таким чином, п.1.1 договору в частині винагороди (комісії) не суперечить нормам діючого законодавства. Таким чином, заперечення представника відповідачів не є обгрунтованими. Згідно п.3.3 кошти отримані від позичальника на погашення заборгованості по кредиту насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків банку згідно п.п. 2.2.9. , 2.3.8 цього договору, далі -пені відповідно до розділу 4 цього договору, далі - простроченої комісії по кредиту, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - простроченої заборгованості за кредитом частина суми що залишилась направляється на погашення заборгованості за кредитом, далі -- комісії, далі - винагороди, далі - відсотків, далі - кредиту. Остаточне погашення заборгованості за кредитом виконується не пізніше дати зазначеного 1.1. договору сума остаточного погашення заборгованості може відрізнятись від суми щомісячного платежу. Згідно п.6.3 та п.6.4 Договору всі комісії та винагороди є відсотками в розумінні ЦК України. Однак, викладені у контрозрахунку доводи не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, наданих пояснень сторін у судовому засіданні, спростовуються банківськими документами. Таким чином, п.1.1 договору в частині винагороди (комісії) не суперечить нормам діючого законодавства. Щодо посилання на недійсність кредитного договору слід зазначити, що відповідно до п. 7 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9 правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Частиною першою ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України встановлені загальн вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) Правочин має бути спрямований на реальнее настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. На момент укладення кредитного договору обидві сторонни мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхнійвнутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами; правочин був спрямований на реальнее настання правових наслідків, що обумовлені ним, зокрема надання кредиту Позичальнику. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони погодили положення кредитного договору в тих межах, які сторонни бажали викласти у самому договорі. Суд вважає безпідставними твердження представника відповідачів, що позивач пропонує несправедливі умови кредитування, адже сторони досягли згоди щодо всіх умов, що засвідчили власними підписами. Доказів, що відповідач [PERSON] не мав можливості прочитати договір перед його укладенням до суду не надано. Крім того, відповідач [PERSON] протягом тривалого часу належним чином виконував зобов`язання за кредитним договором, що свідчить про згоду з вказаними умовами. Відповідно до вимог ст.ст.554,610 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 32752,26 Доларів США, що за курсом 23,41 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.12.2019 року складає 766730,41 грн. станом на 19.12.2019 р. за кредитним договором №DN80FJ00000125 від 16.08.2007 року, яка складається з наступного: 23195,78 Доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 9556,48 Доларів США- заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 5750,48 грн. з кожного.

Outcome: approved