Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , в інтересах позивача [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м.Полтави з позовом до відповідача Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 5310136700:07:001:1269, яка розташована за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після свого чоловіка [PERSON] , з яким перебувала у зареєстрованому шлюбі та який помер [INFO] . Спільний син померлого та позивачки [PERSON] , від своєї частки у спадщині відмовився на користь матері. Позивач звернувшись до приватного нотаріуса Полтавського МНО Святецької І.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, оформила спадкові права на 1/3 ідеальну частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] після спадкодавця, а щодо оформлення права власності на спірну земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , нотаріусом було повідомлено про неможливість оформлення в порядку встановленому Законом України «Про нотаріат» свідоцтва про право на спадщину, що стало підставою подання даного позову. Відмова вмотивована тим, що оформлення спадкових прав є неможливим з огляду на те, що з поданих нотаріусу правовстановлюючих документів на землю спадкодавця, не має можливості встановити склад спадкового майна, оскільки земля перебуває в спільній сумісній власності померлого та інших співвласників. Ухвалою суду від 03.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 23.10.2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов у якому просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 24.10.2023 задоволено клопотання представника позивача та витребувано від приватного нотаріуса Полтавського МНО Святецької І.В. матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . 23.11.2023 від приватного нотаріуса Полтавського МНО Святецької І.В. надійшли копії матеріалів спадкової справи. Ухвалою суду від 13.12.2023 підготовче провадження закрито, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивачка та її представниця до судового засідання не з`явилися, до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, та судові витрати покласти на позивача. Представник відповідача до судового засідання не з`явилися, до суду надав заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.08.1997, що підтверджується копією свідоцтва про одруження 30.08.1997 серії [NUMBER] . Згідно зі свідоцтвом на право власності від 06.04.2009 серії [NUMBER] та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22920737 від 03.06.2009, житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності, [PERSON] 1/3 частка., [PERSON] 1/3 частка, [PERSON] 1/3 частка. Витягом з рішення 6 сесії Ленінської районної ради у м. Полтаві 7 скликання від 12.04.2016 встановлено, що земельна ділянка площею 0,1000 га., надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 5310136700:07:001:1269 передана у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками земельної ділянки кадастровий номер 5310136700:07:001:1269 на праві спільної сумісної власності є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] помер спадкодавець, [PERSON] , актовий запис про смерть № 582 від 25.08.2022 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Згідно зі свідоцтвом про право власності на спадщину за законом, серії НСО №421162 від 19.09.2023, 1/3 частка житлового будинку за адресою, [ADDRESS] ( з урахуванням частки від якої відмовився син спадкодавця [PERSON] ), що належала спадкодавцю [PERSON] була успадкована позивачкою [PERSON] . Як вбачається, з листа приватного нотаріуса Полтавського МНО Святецької І.В. від 26.06.2023 №163/03-16 [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] . На виконання вимог статті 1269 ЦК України, спадкоємиця за законом [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Полтавського МНО Святецької І.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки. Як встановлено з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.09.2023 № 344/02-31 приватний нотаріус Полтавського МНО Святецька І.В., відмовила спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку [ADDRESS] , надану в спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5310136700:07:001:1269, що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та співвласникам [PERSON] , [PERSON] , у зв`язку з тим, що на підставі наданих нотаріусу документів, неможливо встановити спадкову масу, визначити конкретний розмір спадкового майна, а отже, видача свідоцтва на про право на спадщину за законом на частку вказаної ділянки неможлива. Враховуючи факт того, що до складу спадкового майна входять земельна ділянка, яка перебуває у спільній сумісній власності, частки якої не визначені в простих арифметичних дробах, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, згідно вимог чинного законодавства, позивач звернувся до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частина 5 ст. 89 Земельного кодексу України передбачає загальне правило про визначення часток у праві спільної сумісної власності: вони "є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом". Положеннями статті 370 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду» За життя співвласники не досягали домовленості, щодо визначення часток у праві спільної власності на земельну ділянки. Чинним законодавством не передбачено випадків відступу від рівності часток у праві власності на земельну ділянку надану для ведення особистого селянського господарства. Також не було рішення суду, щодо визначення часток та/або виділення в натурі частки щодо вказаної ділянки. Отже, судом встановлено, що частка спадкодавця, [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за вказаною адресою становить -\~1/3. За таких підстав, позивачу як спадкоємцю за законом, відійшло право власності на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5310136700:07:001:1269 за адресою [ADDRESS] , після померлого [PERSON] . Як вбачається, з витягу з рішення 6 сесії Ленінської районної ради у м. Полтаві 7 скликання від 12.04.2016 земельна ділянка площею 0,1000 га., надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 5310136700:07:001:1269 передана у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками земельної ділянки кадастровий номер 5310136700:07:001:1269 на праві спільної сумісної власності є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також встановлено, що згідно зі свідоцтвом на право власності від 06.04.2009 серії [NUMBER] та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22920737 від 03.06.2009, спадкодавцю [PERSON] за життя, в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] належала ідеальна частка в праві власності в розмірі - 1/3, іншим співвласникам [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частці відповідно. Враховуючи, що частка спадкодавця у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] становила - 1/3, то частка спадкодавця у праві власності на земельну ділянку, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , також становила - 1/3 частку. Частиною 4 статті 120 Земельного кодексу України, визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Враховуючи той факт, що позивачка набула в порядку спадкування 1/3 частку у праві власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , до неї перейшло право на земельну ділянку пропорційно до її частки в праві власності на житловий будинок, а саме - 1/3 частини. Інших доказів до суду не надано. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких підстав, суд вважає позов про визнання права власності у порядку спадкування на земельні ділянки є обґрунтованим і та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved