Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

24.07.2023 р. представник КП «ХТМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення та гарячу воду за період з 01.12.2016 р. по 31.02.2022 р. в розмірі 60804,96 грн., а також просив стягнути сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VІІ від 09.11.2017 року та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Проте, обов`язку щодо повної та своєчасної сплати за надані послуги відповідач не здійснює, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.12.2016 по 31.01.2022 в розмірі 60804,96 грн. У зв`язку з викладеним представник позивача звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. 06.09.2023 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилалась на те, що розрахунок заборгованості підписані не представником КП «ХТМ» Маркевич Я.С., а заступником начальника Немишлянської філії по теплозбутовій роботі Калуцьким В., документи на підтвердження повноважень якого в матеріалах справи відсутні, а тому такий розрахунок є недопустимим доказом і не може братись до уваги судом. Крім того, нею протягом липня вересня 2023 були частково сплачені комунальні послуги на суму 7000 грн., а тому вказану суму слід відняти від суми заборгованості (60804,96-7000 =53804,96 грн). Вказала, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ м. Харків постійно перебуває під обстрілами, це створює загрозу для життя та здоров`я людей, це все вплинуло на її статок і сума 53\~804,96 грн. одним платежем є непосильним. Зазначила, що якщо суд дійде висновку про задоволення позовних вимог позивача, то вона просить розстрочити сплату заборгованості в сумі 53\~804,96 грн.: 7000 грн. до 30.09.2023, 7000 грн. до 31.10.2023, 7000 грн.- до 30.11.2023, 7000 грн. до 31.12.2023, 7000 грн. до 31.01.2024, 7000 грн. до 29.02.2024, 7000 грн. до 31.03.2024, 4804,96 грн. до 30.04.2023 р. 06.11.2023 р., 15.11.2023 р. та 27.11.2023 року від представника за довіреністю [PERSON] - Запоріжського В.І. надійшли уточнення на відзив на позовну заяву, в яких (з урахуванням останніх уточнень) представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилався на те, що на протязі липня-листопада 2023 року відповідачем були частково сплачені комунальні послуги за опалення та гарячу воду, а саме 05.09.2023 на суму 7000 грн., 05.11.2023 на суму 7000 грн., 14.11.2023 року на суму 7000 грн. та 23.11.2023 р. на суму 5000 грн. Також вказав, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду, адже борг рахують з 12.2016 року, а позивач звернувся до суду з позовом лише в липні 2023 р. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] зменшив позовні вимоги, посилаючись на часткову сплату заборгованості відповідачем, та просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за централізоване опалення та гарячу воду за період з 01.12.2016 р. по 31.02.2022 р. в розмірі 35405,35 грн. Представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги про стягнення заборгованості за централізоване опалення та гарячу воду в розмірі 35405,35 грн. визнав, про що надав суду відповідну заяву. Разом із тим, просив розстрочити виконання рішення суду до травня 2024 року. Протокольною ухвалою від 18.01.2024 року прийнято заяву представника позивача [PERSON] про зменшення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з централізованою системою теплопостачання, яке здійснює КП "Харківські теплові мережі". Згідно ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» (далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі, в свою чергу, споживають зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Статтею 68\~ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. За\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Оскільки відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилась від послуг, які надавало їй КП «Харківські теплові мережі», то в неї виник обов`язок сплатити ці послуги. Відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконувала, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносила. Як вбачається з Відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, відповідач є споживачем послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . За період з 01.12.2016 року по 31.01.2022 року відповідач має заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води (з урахуванням уточнень) в розмірі 35405,35 грн. Доказів того, що послуги відповідачу не надавались, що вона не користувалась наданими послугами і потреби в таких послугах не мала, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, підстав їм не довіряти у суду немає. Досліджуючи вимоги позивача в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно ч.ч. 3, 4\~статті 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Застосування судом строків позовної давності можливе лише за заявою відповідача, зробленою до винесення рішення по справі. Так, відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про застосування строку позовної давності. Щодо вказаної заяви, суд зазначає наступне. Згідно відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] вбачається, що відповідач здійснювала періодичне часткове погашення заборгованості: березні 2017 на суму 2250,00 грн., липні 2017 року на суму 850,00 грн., вересні 2017 року на суму 560,00 грн., листопаді 2017 на суму 1400,00 грн., січні 2018 року на суму 1900,00 грн., грудні 2019 року на суму 1000,00 грн. Таким чином, період з 01.12.2016 року по 31.01.2022 року не є пропущеним, оскільки відповідач періодично вчиняла дії, що свідчать про визнання нею боргу та вчинення дій, направлених на виконання обов`язків по утриманню свого власного майна. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог\~ст.\~89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що несплата відповідачем боргу за надані послуги позивачу КП Харківські теплові мережі" є порушенням зобов`язань, враховуючи відсутність заяви відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги КП Харківські теплові мережі" підлягають задоволенню в повному обсязі. Частиною 4\~ст.\~206\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Щодо заяви відповідача та її представника про розстрочку сплати суми заборгованості, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Виходячи із вимог ст. 435 ЦПК України та ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Як вбачається з поданої представником відповідача заяви, сторона відповідача визнає позовні вимоги, не заперечує проти наявності суми заборгованості, але має важке матеріальне становище. Крім того, наявні обставини непереборної сили, а саме воєнний стан. Відповідач та її представник просять розстрочити виконання рішення суду на строк до травня 2024 року. Суд вбачає, що відповідачем [PERSON] надані докази, які підтверджують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення, а саме скрутний матеріальний стан. З огляду на викладене, наявні підстави для задоволення заяви [PERSON] та її представника про розстрочення сплати суми заборгованості. На підставі викладеного, з урахуванням заяви відповідача та її представника про надання розстрочення сплати заборгованості перед КП «Харківські теплові мережі», суд вважає за можливе заяву задовольнити, надавши можливість відповідачу сплачувати суму заборгованості платежами 11800 грн. до 29.02.2024 р., 11800 грн. до 31.03.2024 р., 11805,35 грн. до 30.04.2023 р. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2684.00 грн. При цьому, враховуючи, що відповідач [PERSON] визнала уточнені позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК,\~з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 50 %, тобто 1342,00 грн. Інші 50%, тобто 1342,00 грн., підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved