Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

05 грудня 2023 [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до Зміївської територіальної громади, в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, у якій просила: визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю у шість місяців з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді земельної ділянки, площею 2,8435 га., кадастровий номер 6321781000:04:000:0031, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Борівської сільської ради Харківської області (державний акт серія ЯМ №046882 від 11.10.2012) Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги. На момент смерті окрім [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , більш ніхто зареєстрований не був, в тому числі малолітні та неповнолітня діти. За життя мати позивача склала заповіт, посвідчений 25.05.2001, зареєстровано в реєстрі за № 904 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Лещенко Л.В. 01.12.2023 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Трубнікової В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але їй було відмовлено з підстав пропуску шестимісячного строку та запропоновано звернутися до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустила шестимісячний строк подачі заяви до нотаріальної контори з поважних причин, а саме, через повномоштабну військову агресію РФ проти України та хворобу - складний перелом зі зміщенням кістки кисті. Позивач вважає причину пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини поважною та вказує, що пропущений строк є незначним у зв`язку з чим звертається до суду з даною позовною заявою. Позивач вважає, що пропустила строк для подання заяви для прийняття спадщини з поважних причин та наявні підстави для застосування ч. 3 ст. 1272 ЦК України, позивачем з поважних та незалежних від нього причин пропущено строк звернення до нотаріуса після смерті матері та вказані причини пов`язані з об`єктивними, непереборними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.12.2023 провадження у зазначеній справі відкрито та призначене підготовче засідання на 25.12.2023. 13.12.2023 представник відповідача Маковецька К. О. подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника Зміївської міської ради за наявними матеріалами в справі. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 08.01.2024. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Спірною є поважність причин пропуску строку на подання позивачем заяви про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] та наявність підстав для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно свідоцтву про смерть Серія [NUMBER] , виданому 11.05.2023 Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного тану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , у віці 69 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 11.05.2023 зроблено запис за № 380 (а. с. 15). Родинні відносини між позивачем та померлою підтверджуються даними свідоцтва про народження Серія [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] (а. с. 16). 25.05.2021 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В. посвідчено заповіт, яким [PERSON] заповіла [PERSON] , [PERSON] , в часці кожній все належне їй майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, та на що вона за законом матиме право (а. с. 16) Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №046552, [PERSON] належить земельної ділянки, площею 2,8435 га., кадастровий номер 6321781000:04:000:0031, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Борівської сільської ради Харківської області. (а.с.17) З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину №75040228 від 07.12.2023 вбачається, що спадкова справа після [PERSON] померлої [INFO] , не заводилася (а.с.30) Встановлено, що позивач [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а. с. 18). З листа приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубнікової В., відмовлено [PERSON] у вчиненні такої нотаріальної дії як видача на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом та запропоновано звернутися до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 18). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачем надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження тих обставин, що вона є спадкоємицею за заповітом, після померлої [INFO] матері [PERSON] , інші заяви від спадкоємців до нотаріуса не надходили, свідоцтво про право на спадщину не видавались. У позовній заяві позивачем вказано, що строк прийняття спадщини був пропущений внаслідок подій, що викликані збройною агресією Російської федерації та хвороби. Так, 05.10.2023 [PERSON] діагностовано закритий перелом лівої променевої кістки зі зміщенням уламків. (а.с.19) Зазначені обставини підтверджені відповідною документацією та не заперечувалися відповідачем. За таких обставин, позовна заява [PERSON] про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved