Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

Позивач 26.09.2023 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , третя особа: Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання позивача батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказано, що з 2015 року громадянин України [PERSON] та громадянка України [PERSON] почали проживати однією сім`єю, спільно вести господарство, але шлюб не зареєстрували. Від спільного проживання у сторін під час перебування [PERSON] у м. Дортмунд, Німеччина народилися доньки: [PERSON] та [PERSON] . Оскільки позивач не перебував у шлюбі з матір`ю та був відсутній під час народження дітей, то відомості про батька у свідоцтвах про шлюб внесені не були. Згодом всі разом почали проживати в [ADDRESS] , однак, з початком воєнних дій [PERSON] з доньками тимчасово поїхали на проживання в Німеччину. Позивач не може повноцінно захистити свої права, як батька, оскільки не записаний батьком дітей. Ухвалою від 28.09.2023 було відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання 16.11.2023. Витребувано від [PERSON] оригінали свідоцтв про народження дітей. Ухвалою суду від 16.11.2023 було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.01.2024. Визнано обов`язковою явку [PERSON] в судове засідання. До суду 20.11.2023 надійшли пояснення Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) у яких зазначено, що між Україною та Федеративною Республікою Німеччина не укладено договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних справах і кримінальних справах, тому неможливо направлення рішення суду про визнання батьківства Приморським відділом ДРАЦС у м. Одесі до органів державної реєстрації актів цивільного стану Федеративної Республіки Німеччина, де було зареєстровано народження [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з викладеним просять зупинити розгляд справи. [PERSON] подала до суду 03.01.2024 заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності, у зв`язку з тим, що має квитки до [PERSON] на 05.01.2024. Від відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області 09.01.2024 надійшов лист, яким повідомлено, що слідчим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №12021163500001970 від 27.08.2021 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 356, ч.4 ст. 191 КК України, за фактом вжиття заходів правового характеру до посадових осіб ОСББ «Граф», а саме голови [PERSON] та бухгалтера [PERSON] , які у 2022-2023 роках, в умовах воєнного стану, шляхом зловживання своїм службовим становищем заволоділи коштами ОСББ «ГРАФ» у великих розмірах, шляхом внесення до фінансово-господарської документації завідомо неправдивих відомостей. Паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 01.04.2015 Малиновським відділом у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кишинів Республіки Молдова, визнано оформленим з порушенням вимог законодавства, недійсним та таким, що підлягає вилученню, анулюванню та знищенню. Головним управлінням ДМС України в Одеській області відносно громадянина Молдови [PERSON] 02.01.2024 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 203 КУпАП та прийнято рішення про примусове повернення в країну походження. У судовому засіданні 10.01.2024 проведеному за участі [PERSON] та [PERSON] було ознайомлено позивача з листом відділу поліції №2 ОРУП №1, запропоновано позивачу надати чинний паспорт та змінити прохальну частину позову, вказано на необхідність заслухати пояснення дітей, розгляд справи відкладено до 11.01.2024. У судовому засіданні 11.01.2024 [PERSON] подав заяву, якою просив визнати його як громадянина Республіки Молдова батьком [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні 11.01.2024 було прийнято заяву [PERSON] , якою уточнено позовні вимоги. [PERSON] , відповідно до паспорту громадянина Молдови просив задовольнити позов. [PERSON] не заперечувала щодо задоволення позову. [PERSON] та [PERSON] зазначили, що позивач їх тато, він гуляє з ними, купує подарунки. Судом було відмовлено у задоволені заяви третьої особи про зупинення розгляду справи, у зв`язку з відсутністю таких підстав, які були зазначені Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) для зупинення провадження у справі. Дослідивши матеріали справи суд видалився до нарадчої кімнати до 12.01.2024. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, заслухавши пояснення дітей, дійшов наступних висновків. [PERSON] народився [INFO] у місті Кишинів Республіки Молдова у батьків [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.78-80). SOIHET ALEXANDR документований паспортом громадянина Республіки Молдова № [NUMBER] (а.с.81). Позбавлення [PERSON] паспорта громадянина України не перешкоджає йому захищати свої права в даному судовому провадженні, як громадянина Республіки Молдова. Згідно ч.1 ст. 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди України розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача. [PERSON] зареєстрована за адрсою: [ADDRESS] , про що свідчить відповідь №244683 від 27.09.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.24). Справа підсудна Приморському районному суді м. Одеси. Судом встановлено, що [INFO] у місті Дортмунд Федеративної Республіки Німеччина народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , відомості про батька відсутні, про що свідчить свідоцтво про народження апостильоване [INFO] (а.с.34). [INFO] у місті Дортмунд Федеративної Республіки Німеччина народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , відомості про батька відсутні, про що свідчить свідоцтво про народження апостильоване 16.10.2018 (а.с.36). Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №40153 від 03.11.2023 виконане Медико-генетичним центром «Мама Папа» на замовлення [PERSON] , ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,99999999992% та 99,99999999997% відповідно (а.с.37-57). [PERSON] склала заяву про визнання позову, якою підтвердила, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заява зареєстрована в реєстрі за №2845 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. (а.с.29). Як вказувалося вище діти [PERSON] та Матільда в судовому засіданні вказували, що [PERSON] є їх батьком, дітками показувалися фотографії чоловіків та на прохання показати тата, дівчата обирала фотографії [PERSON] . Статтею 121\~СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Стаття 125\~СК України передбачає визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: - за заявою матері та батька дитини; - за рішенням суду. Згідно ч.1 ст.126\~СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 128\~СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу,\~батьківство щодо\~дитини може\~бути визнане\~за рішенням\~суду. Відповідно до ч.3 ст.128\~СК України Позов про\~визнання батьківства\~може бути\~пред`явлений\~матір`ю,\~опікуном,\~піклувальником дитини,\~особою,\~яка утримує\~та виховує\~дитину,\~а також\~самою дитиною,\~яка досягла\~повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Підставою для визнання батьківства, є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від батька. Статтею 135\~СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно п.5 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№3\~від 15\~травня 2006\~року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява №10383/09). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законодавство України, яке регулює сімейні відносини визначає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Судом не здобуто доказів того, що визнання [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] , буде суперечити інтересам останніх. За таких\~обставин з\~врахуванням визнання\~позову відповідача,\~та проведеного\~генетичного дослідження,\~суд приходить\~до висновку,\~про те,\~що позовні\~вимоги про\~встановлення батьківства\~громадянина Республіки\~Молдова [PERSON] відносно доньок [PERSON] та Матільди підлягають задоволенню. Однак, вимоги про зобов`язання Приморського відділу ДРАЦС у м. Одесі внести зміни до актового запису про народження задоволенню не підлягають, оскільки відсутні відомості про здійснення таких актових записів, оскільки діти народження в м. Дортмунд Федеративної Республіки Німеччина і як вказує Приморський відділ ДРАЦС у м. Одесі вони позбавленні можливості надіслати рішення для виконання у зв`язку з відсутністю договору про правову допомогу в сімейних справах між Україною та Федеративною Республікою Німеччина. Для визнання і виконання судового рішення, ухваленого в Україні, необхідно звернутись до законодавства Німеччини за яким визнання рішень українських судів є можливим за умови відповідності вимогам законодавства, тому для внесення відомостей про батька в актові записи про народження [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] має визнати дане рішення на території Німеччини.

Outcome: partial