overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 01 липня 2019 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивачка подалп заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в її відсутності. Відповідач згідно поданої заяви позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 01 липня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно йому передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно за законом. Позивачка посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: - житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] ; - земельних ділянок для: будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 (кадастровий номер 6122686700:02:003:0648), яка розташована в [ADDRESS] , згідно Витягу з Державного земельного кадастру №НВ-0500876892023; ведення особистого селянського господарства площею 0,0733 га. (кадастровий номер 6122686700:02:003:0647), яка розташована в с.Озерна Тернопільського району Тернопільської області, згідно Витягу з Державного земельного кадастру №НВ-5600756182023; - легкового автомобіля «Шкода Фабія», 2014 року випуску, шассі [NUMBER] , д.н.з [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Вона, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, змушена звернутися до суду для захисту свого права. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: - житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] ; - земельних ділянок для: будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 (кадастровий номер 6122686700:02:003:0648), яка розташована в [ADDRESS] , згідно Витягу з Державного земельного кадастру №НВ-0500876892023; ведення особистого селянського господарства площею 0,0733 га. (кадастровий номер 6122686700:02:003:0647), яка розташована в с.Озерна Тернопільського району Тернопільської області, згідно Витягу з Державного земельного кадастру №НВ-5600756182023; - легкового автомобіля «Шкода Фабія», 2014 року випуску, шассі [NUMBER] , д.н.з [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . [PERSON] , постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Враховуючи, що позивачка спадщину прийняла, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача - Тернопільської міської ради з вимогами встановити додатковий стрк для подання заяви на прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті її матері [PERSON] відкрилася спадщина, яку вона має право спадкувати в порядку спадкування за заповітом. Строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини, оскільки про наявність заповіту в її користь не знала. Представник позивача надав суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від представника відповідача надійшла заява, згідно якої просить слухати справу без його участі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: [INFO] померла [PERSON] мати позивачки, що стверджується свідоцтвом про її смерть. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема: земельна ділянка, розміром 0,672 га., яка розташована на території Курівецької сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 27 березня 2008 року заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачці. Позивачка є дочкою покійної, спадкоємцем майна, згідно заповіту, а тому має право на спадкування майна матері. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідний правовий висновок міститься у постанові КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19. Тому, суд приходить до висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважними, відповідач заперечень до позову не має, а тому позивачу слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 07.12.2023 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] , вказує, що з 05 жовтня 2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що з 2010 року припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Все це привело до того, що втратили почуття поваги та любові один до одного, втрачені будь - які соціальні зв`язки. Шлюб носить формальний характер. Наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе, справу розглядати у відсутності сторін. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони 05 жовтня 2000 року зареєстрували шлюб Кам`янець-Подільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану за актовим записом - № 573. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач на розірванні шлюбу наполягає, так та як спільне життя не склалося, з 2010 року припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Кожен з них живе своїм життям. Сім`я існує формально. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. На підставі ст.110 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

[PERSON] 15.11.2023 року звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08.09.1992 р. Спільних дітей не мають. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення з відповідачем неможливе. Перебування у шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Позивач просить суд винести рішення яким шлюб з відповідачем зареєструвати. Позивач подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить шлюб розірвати так як примирення з відповідачем неможливе, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі.. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася неодноразово по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без її участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив позивач в своїй заяві поданій до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 08.09.1992 р. у виконавчому комітеті Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, про що складено актовий запис № 16. Від спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. В зв`язку з різними поглядами на життя, в сім`ї часто виникали непорозуміння, що призвело до поступового погіршення сімейних стосунків. Сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, тривалий час проживають окремо. Позивач миритися з відповідачем не бажає оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому підстав для збереження сім`ї немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає на необхідне постановити вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

11.09.2023 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 26.01.2023 року, від шлюбу мають дітей. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку причини неявки суду не повідомила. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 26.01.2023 року. Від шлюбу сторони не мають дітей. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного\~кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

12 грудня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 вересня 2016 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання позивач не з`явилася, з використанням засобів поштового зв`язку подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. У конверті, який надіслала до суду позивач, містилася також заява відповідача про розгляд справи за його відсутності, в якій вказано, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 05 вересня 2016 року Виконавчим комітетом Радянсько-Слобідської сільської ради Чернігівського району було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 06 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Подружні відносини подружжя припинило, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Згідно із\~частиною першою\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

у грудні 2023 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 10 вересня 2011 року, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання не з`явилась, в позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи без її участі та зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2011 року, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача. 19\~грудня 2023\~року до\~Менського районного\~суду Чернігівської\~області надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу.\~Позов мотивований\~тим,\~що 22\~січня 2021\~року \~ [PERSON] \~та [PERSON] \~ одружились,\~з відповідачем\~мають дочку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~подружнє життя\~між позивачкою\~та відповідачем\~не склалося,\~оскільки не\~зійшлися характерами,\~фактично сім`я\~припинила своє\~існування.\~Позивачка просить\~шлюб,\~зареєстрований 22\~січня 2021\~року Менським\~районним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Північно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Суми),\~актовий запис\~№ 04\~з відповідачем\~ [PERSON] \~розірвати;\~після розірвання\~шлюбу залишити\~прізвище « [PERSON] ». Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті, інші процесуальні дії. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22 січня 2021 року Менським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 04, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (арк.\~с.\~3). Від цього шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження (арк. с. 6). Мотиви, з яких суд виходить при постановленні рішення, і положення закону, яким він керується. Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що відповідач позовні вимоги визнав, причини розпаду сім`ї, на які посилається позивачка є поважними, між сторонами шлюбні стосунки припинені і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, а тому збереження шлюбу, за таких обставин, суперечить інтересам позивачки. Суд дійшов висновку позовну заяву про розірвання шлюбу задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved