Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Позивач звернувся у суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 06.11.2018 року з позивача на користь відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] у розмірі частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 13.05.2019 року розмір стягнення аліментів за рішенням суду від 06.11.2018 року зменшено та вирішено стягувати аліменти з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей. На даний час син [PERSON] досяг повноліття. Після припинення шлюбу із відповідачкою, [PERSON] проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] , [INFO] у них народився син [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 06.07.2019 року із [PERSON] , у них народилося ще троє дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . У зв`язку із змінами матеріального та сімейного стану просив зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 13.05.2019 року та стягувати з нього аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/10 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але ненше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачкою відзиву на позовну заяву не подано. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив задовольнити позов. Також зазначив, що не відмовляється сплачувати аліменти на утримання дочки, однак розмір аліментів визначений за рішенням суду, з огляду на створення нової сім`ї та народження у ще трьох дітей після ухвалення судом вказаного рішення, для нього є непосильним тягарем, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом. У судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала частково, зазначила, що старший син є повнолітній та навчається, дочка [PERSON] теж навчається, однак є ще неповнолітньою та потребує допомоги батька. Вважала, що аліменти у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання дочки до досягнення нею повноліття будуть відповідати інтересам дитини та зможуть забезпечити її потреби. Суд заслухавши учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 06.11.2018 року з позивача [PERSON] на користь [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі частки усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.9). Відповідно до рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 18.12.2018 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.10) Згідно рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 13.05.2019 року, розмір аліментів за рішенням цього суду від 06.11.2018 року зменшено та вирішено стягувати з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей. Судом врахован зміни сімейного стану позивача, а саме, проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] та народження у них [INFO] сина [PERSON] (а.с.31). Як вбачається із зазначеного рішення суду, старший син позивача від шлюбу із [PERSON] - [PERSON] на час звернення до суду з позовом являється повнолітнім. Відповідно до постанови ВП [NUMBER] від 02.07.2019 року, державним виконавцем звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , на підставі рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 13.05.2019 року (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] 06 липня 2019 року у Вижницькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 60 (а.с.13). Відповідно до копії свідоцтв про народження, у позивача окрім двох дітей із відповідачкою [PERSON] , під час спільного проживання із [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] та у зареєстрованому шлюбі із останньою ще троє дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а. с. 14-17). З довідки Мамалигівської сільської ради Дністровського району Чернівецької області № 836 виданої 14 травня 2023 року вбачається, що позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] із [PERSON] та їхніми дітьми: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] і [PERSON] [INFO] (а.с.19). З довідки про доходи №606 від 14.12.2023 року вбачається, що [PERSON] являється військовослужбовцем військової частини [NUMBER] , розмір нарахованої йому за місяць заробітної плати за період часу з червня по листопад 2023 року (за винятком жовтня 2023 року), складає 28011,70 грн., з якої сума сплачених аліментів на місяць становить 9197,17 грн. (а.с.20). Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Частиною 3 ст. 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав. Згідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з положеннями ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналогічна вимога встановлюється положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, з досягненням найстаршою дитиною - сином [PERSON] повноліття, розмір аліментних зобов`язань позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітньої [PERSON] , за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, складав 1/6 частку його заробітку (доходу). З позову вбачається, що звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що його сімейний і матеріальний стан з часу ухвалення рішення суду змінилися, про що свідчать свідоцтво про шлюб із [PERSON] та свідоцтва про народження трьох дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Окрім вказаних дітей у позивача також ще є двоє неповнолітніх дітей, зокрема [PERSON] та [PERSON] , на утримання якої він сплачує аліменти. З довідки про доходи позивача вбачається, що розмір нарахованої йому заробітної плати за місяць ( за період з червня по листопад 2023 року) складав близько 28011 грн., розмір сплачених ним аліментів на утримання двох дітей становить 9197,17 грн., та відповідно на одну дитину - 4598,60 грн. Суд враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, проте він не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня становив 2833 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня становить 3196 грн. Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими. Судом встановлено, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання однієї дитини складає 1/6 частку його заробітку (доход), і станом на листопад 2023 року становив - 4598,60 грн., тобто аліменти, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини є більшими встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, як із розрахунку величини прожиткового мінімуму станом на 2023 рік, так і станом на 2024 рік. Отже суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] на підставі рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 04.07.2019 року, а саме з 1/6 частки до 1/8 частки заробітку (доходу) щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, оскільки судом встановлено зміну сімейного стану позивача на час розгляду справи. Згідно п.23 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів підлягають до часткового задоволення з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial