Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Хустської міської ради; треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь Сергій Іванович, [PERSON] \~ про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] внаслідок смерті [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть від 07.03.2017 року серії [NUMBER] видане виконавчим комітетом Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області, відкрилася спадщина за місцем проживання померлої ( [ADDRESS] ), до складу якої входять земельні ділянки загальною площею 1,000 га, з них: - 0,2000 га ріллі - земельна ділянка № [NUMBER] в урочищі «Бартуша» кадастровий номер 2125383600:02:008:0129, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2100050242013 від 27.03.2013 року; - 0,2000 га ріллі - земельна ділянка № [NUMBER] в урочищі «Бартуша» кадастровий номер 2125383600:02:008:0128, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2100050252013 від 27.03.2013 року; - 0,24 га сінокосів - земельна ділянка № [NUMBER] в урочищі «За гурков» кадастровий номер 2125383600:02:007:0073, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2100050202013 від 27.03.2013 року; - 0,32 га ріллі - земельна ділянка № [NUMBER] в урочищі «Біла млака» кадастровий номер 2125383600:02:006:0058, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2100050192013 від 27.03.2013 року; - 0,04 га садів - земельна ділянка № [NUMBER] в урочищі «Карповтлаш» кадастровий номер 2125383600:02:005:0102, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2100050172013 від 27.03.2013 року . Дані земельні ділянки належали [PERSON] на праві власності для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту с. Іза, що підтверджується наступними документами: висновком Управління Держкомзему у Хустському районі до технічної документації по посвідченню права власності №1322 від 31.12.2010 року; - розпорядженням голови Хустської районної державної адміністрації №775 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки та передачу безоплатно у власність земельних ділянок часток (пай) для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту с.Іза» від 22.12.2011 року (зі змінами внесеними згідно розпоряджень голови Хустської районної державної адміністрації № 165 від 03.03.2012 року та № 231 від 09.04.2012 року). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] від 22.06.1964 року. Після смерті [PERSON] право на спадщину перейшло до її дочки - [PERSON] та сина - [PERSON] , які успадковують в першу чергу у порядку спадкування за законом. Син [PERSON] - [PERSON] не прийняв спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки. Позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже, вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до законодавства, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Ізянської сільської ради № 1385 від 16.10.2020 року. 31.03.2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь Сергія Івановича із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки, які перейшли до позивачки в порядку спадкування за законом після смерті матері. 02.04.2021 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І. винесено постанову № 237/02-31 про відмову у вчинення нотаріальної дії. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину законом на земельні ділянки. Правовою підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом указано те, що нотаріальна дія не може бути з чинена через те, що [PERSON] пропущено строк прийняття спадщини за законом та не було подано документи, які відповідають вимогам законодавства на заявлене майно. Син спадкодавця - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини. З огляду на це, у першу чергу успадковує дочка [PERSON] - [PERSON] . Згідно ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт постійного проживання Позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується Довідкою, що дає підстави вважати позивачку такою, що прийняла спадщину. У пункті 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. При цьому, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для з скликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття зпадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке задається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право з.пасності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності : заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Так, всі документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину надані Позивачем разом із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Отже, підстави для відмови в оформленні права на спадщину відсутні. В ході судового розгляду позивач [PERSON] подала заяву про зміну предмету позову, згідно якої просить визнати за нею право на завершення приватизації, отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа та проведення державної реєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 2125383600:02:008:0129; 2125383600:02:008:0128; 2125383600:02:007:0073; 2125383600:02:006:0058; 125383600:02:005:0102 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , свідоцтво про смерть від 07.03.2017 року серії [NUMBER] . Визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається із земельних ділянок загальною площею 1,000 га : 0,2000 га ріллі- земельна ділянка № [NUMBER] в урочищі «Бартуша» кадастровий номер 2125383600:02:008:0129; 0,2000 га ріллі- земельна ділянка № [NUMBER] в урочищі «Бартуша» кадастровий номер 2125383600:02:008:0128; 0, 24 га сінокосів - земельна ділянка № [NUMBER] в урочищі «За гурков» кадастровий номер 2125383600:02:007:0073; 0,32 га ріллі- земельна ділянка № [NUMBER] в урочищі «Біла млака» кадастровий номер 2125383600:02:006:0058; 0,04 га садів- земельна ділянка № [NUMBER] в урочищі «Карповтлаш» кадастровий номер 2125383600:02:005:0102. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились. Від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Хустської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив справу розглядати у його відсутності. У відзиві посилається на те, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту на право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що право власності на спірні земельні ділянки зареєстровано за спадкодавцем. Отже, відсутні підстави у визнанні права власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за позивачем. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І.\~ в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справу за його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що розпорядженням голови Хустської районної державної адміністрації від 22.12.11 №775, із змінами внесеними розпорядженням голови райдержадміністрації від 03.03.12 №165 та від 09.04.12 №231 та за результатами розгляду заяви громадянки [PERSON] , мешканки [ADDRESS] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки загальною площею 1,000га, з них 0,40 га ріллі - земельні ділянки №1 та №2 в урочищі „Бартуша, 0,24 га сінокосів - земельна ділянка № [NUMBER] в урочищі „За гурков, 0,32 га ріллі - земельна ділянка № [NUMBER] в урочищі „Біла млака, 0,04 га садів - земельна ділянка № [NUMBER] в урочищі „Карповтлаш для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту с. Іза. Оформлення земельних ділянок проводиться згідно сертифікатів на право на земельні частки (паї), тобто в рахунок земельних часток (паїв). У березні 2013 року вищевказаним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери, а саме: площею 0,2га, кадастровий номер: 2125383600:02:008:0128 в урочищі „Бартуші; площею 0,24га, кадастровий номер:2125383600:02:007:0073 в урочищі „За гурков; площею 0,2га, кадастровий номер:2125383600:02:008:0129 в урочищі „Бартуші; площею 0,32га, кадастровий номер:2125383600:02:006:0058 в урочищі „Біла млака; площею 0,04га, кадастровий номер:2125383600:02:005:0102 в урочищі „Карповтлаш. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Ізянської сільської ради, [INFO] [PERSON] померла. Із матеріалів даної справи слідує, що за життя [PERSON] не закінчила процедуру приватизації вищевказаних земельних ділянок та не отримала правовстановлюючі документи на них. Позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже, вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до законодавства, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Ізянської сільської ради № 1385 від 16.10.2020 року. Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.4 ст.25ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як передбачено ст.1216ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Згідно ст.ст.1217,1218, ч.1 ст.1268, ст.1261 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини. Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя не набула право власності на вказані земельні ділянки, проте розпочала процедуру їх приватизації земельної ділянки. Позивачка є спадкоємицею за законом. Інші особи, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину відсутні, а тому до [PERSON] переходить право на завершення приватизації зазначеної земельної ділянки. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню в частині визнання за ним право на завершення приватизації, отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа та проведення державної реєстрації права власності на земельні ділянки.

Outcome: partial