Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради Одеської області загальною площею 2,83 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 493294 від 18.10.2001, виданого на підставі рішення виконкому Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 19 липня 2001 року № 159, кадастровий номер 5122310100:01:001:0649, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В позові позивачка посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на вказану земельну ділянку. Зазначає, що після смерті спадкодавця належне йому майно позивачка фактично успадкувала та є спадкоємцем за законом, оскільки вона проживала разом зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу його смерті. Враховуючи те, що позивачка не може реалізувати свої законні права на спадкове майно та у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи відсутні та спадкоємці попередніх черг відсутні, вона не має іншої можливості захистити свої законні права та інтереси, а ніж звернення до суду з відповідною позовною заявою. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнали. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради Одеської області загальною площею 2,83 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 493294 від 18.10.2001, виданого на підставі рішення виконкому Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 19 липня 2001 року № 159, кадастровий номер 5122310100:01:001:0649, на ім`я [PERSON] , що підтверджується вказаним державним актом. Позивачка, відповідно до ст. 1264 ЦК України, є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON] та фактично прийняла спадщину, відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки більше п`яти років проживала зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом від 20.11.2023. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджено відповіддю Ренійської державної нотаріальної контори від 08.01.2024. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачка спадщину після смерті спадкодавця прийняла, є спадкоємцем четвертої черги за законом, спадкове майно у вигляді земельної ділянки належало спадкодавцеві. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved