Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Заявник звернувся до Герцаївського районного суду Чернівецької області з заявою про встановлення юридичного факту, в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON] у віці 80 років. За життя [PERSON] склала заповіт посвідчено [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Хряцьківської сільського ради, Герцаївського району, Чернівецької області, 29.03.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 39, яким все своє майно заповіла [PERSON] . Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не залишилось після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, однак [PERSON] протягом шестимісячного строку не приймав спадщину, не оформляв, на неї не претендував, а заявою до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Опришко С.І. від 18.10.2023 року вказав що не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину за законом було видане на ім`я [PERSON] , [INFO] , який прийняв спадщину шляхом постійного проживання в одному житловому будинку раком із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З довідки виконавчого комітету Хряцьківського старостинського округу №3 від 05.09.2023 року №527 вбачається, що за життя [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . [PERSON] проживав однією сім`єю разом з [PERSON] у період з 05.09.1996 року по день її смерті, [INFO] за адресою [ADDRESS] , він відносився до неї як до рідної бабусі, доглядав її, допомагав по господарству. Довідкою виконавчого комітету Хряцьківського старостинського округу №3 від 05.09.2023 року № 526 підтверджується що на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом із нею був зареєстрований та проживав [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії паспорта заявника, у момент видачі паспорта коли йому виповнилось 16 років, місце проживання і реєстрації [PERSON] було зареєстровано в с.Хряцька Чернівецького району, Чернівецької області по одній і тій адресі що й померла [PERSON] , де заявник проживає і по даний період часу. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,82 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Хряцьківської сільської ради, Чернівецького району, Чернівецької області, що підтверджується державним актом на право власності на землю виданого [PERSON] , на підставі XVI сесії XXIII ск. Від 01.03.2001 року Хряцьківської сільської ради народних депутатів Герцаївського району, що зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15 виданого 07.06.2001 року. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, заявник звернувся з відповідною заявою № 316 від 15.09.2023 року до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Опришко С.І., оскільки проживав з померлою, [PERSON] , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме у період з 05.09.1996 року по 07.04.2014 року за адресою [ADDRESS] . Однак постановою № 141/02-31 від 18.10.2023 року йому було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії у зв`язку з недоведеністю факту проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до моменту його смерті. Тому заявнику було рекомендовано звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання [PERSON] „ як спадкоємця четвертої черги зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення даного факту необхідне заявнику для прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. В судовому засіданні заявник [PERSON] просив суд вимоги задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] не заперечував проти задоволення вимог заяви. Заслухавши сторін, пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 80 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.04.2014 року. За життя [PERSON] склала заповіт посвідчено [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Хряцьківської сільського ради, Герцаївського району, Чернівецької області, 29.03.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 39, яким все своє майно заповіла [PERSON] . Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не залишилось після смерті [PERSON] , що підтверджується довідкою № 528 від 05.09.2023 року виконавчого комітету Хряцьківського старостинського округу №3. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, однак [PERSON] протягом шестимісячного строку не приймав спадщину, не оформляв, на неї не претендував, а заявою до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Опришко С.І. від 18.10.2023 року вказав що не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину за законом було видане на ім`я [PERSON] , [INFO] , який прийняв спадщину шляхом постійного проживання в одному житловому будинку раком із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З довідки виконавчого комітету Хряцьківського старостинського округу № 3 від 05.09.2023 року №527 вбачається, що за життя [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . [PERSON] проживав однією сім`єю разом з [PERSON] у період з 05.09.1996 року по день її смерті, [INFO] за адресою [ADDRESS] , він відносився до неї як до рідної бабусі, доглядав її, допомагав по господарству. Довідкою виконавчого комітету Хряцьківського старостинського округу №3 від 05.09.2023 року №526 підтверджується що на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом із нею був зареєстрований та проживав [PERSON] , [INFO] , підставою якою являється погосподарська книга № 9, сторінка 235Хряцьківського старостинського округу № 3 Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області. Як вбачається з копії паспорта заявника, у момент видачі паспорта коли йому виповнилось 16 років, місце проживання і реєстрації [PERSON] було зареєстровано в с.Хряцька Чернівецького району, Чернівецької області по одній і тій адресі що й померла [PERSON] , де заявник проживає і по даний період часу. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,82 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Хряцьківської сільської ради, Чернівецького району, Чернівецької області, що підтверджується державним актом на право власності на землю виданого [PERSON] , на підставі XVI сесії XXIII ск. від 01.03.2001 року Хряцьківської сільської ради народних депутатів Герцаївського району, що зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15 виданого 07.06.2001 року. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, заявник звернувся з відповідною заявою № 316 від 15.09.2023 року до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Опришко С.І., оскільки проживав з померлою, [PERSON] , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме у період з 05.09.1996 року по 07.04.2014 року за адресою [ADDRESS] . Однак постановою № 141/02-31 від 18.10.2023 року йому було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії у зв`язку з недоведеністю факту проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до моменту його смерті. Тому заявнику нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання [PERSON] „ як спадкоємця четвертої черги зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] -заявник по справі суду пояснив, що він скільки себе пам`ятає у них проживала [PERSON] його батьки піклувалися про неї, він її називав бабусею, у неї не було своїх дітей. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживав по сусідству із померлою, сім`я заявника постійно піклувалася про неї, у неї своїх дітей та чоловіка не було. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом ч.2 ст.315 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбанено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1222 ЦК України). За змістом ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Черговість спадкоємців за законом встановлено статтями 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Відповідно до положень ч.ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст.1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 21 березня 2019 року в цивільній справі № 461/4689/15-ц та від 12 серпня 2019 року у справі №521/16365/15, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, показаннями свідків. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ст.1264 ЦК України встановлено тривалість періоду спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, достатнього для набуття особою у четверту чергу права на спадкування за законом (ст.1264 ЦК України) - не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Будь-яких інших вимог щодо періоду проживання зі спадкодавцем вказана правова норма не містить. Враховуючи наведене, можна дійти до висновку про доведеність не тільки факту спільного проживання [PERSON] зі спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини, а й факт проживання у вказаний період часу однією сім`єю, що потрібно заявнику з метою оформлення спадкових прав як спадкоємцю четвертої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved