Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

26 вересня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із позовом до [PERSON] , про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] ). В обґрунтування позову зазначено, що Квартира-1 не приватизована і не є приватною власністю позивача [PERSON] .. Позивач [PERSON] отримала Квартиру-1 на підставі ордеру та вселилася до неї в березні 1980 року. У Квартирі-1 зареєстрована позивач, а також зареєстрована відповідач: онука позивача [PERSON] , [INFO] . 15.06.2004 позивач надала згоду на реєстрацію місця проживання [PERSON] та її матері (невістки позивача) як членів сім`ї в Квартирі-1. Однак після розірвання шлюбу, який був зареєстрований між її сином і невісткою, [PERSON] залишилась зареєстрованою у Квартирі-1, спілкування з відповідачем з тих часів припинилось. Відповідач з 2010 року виїхала із зареєстрованого місця проживання та не проживає у Квартирі-1, лише рахується зареєстрованою. Відповідач до Квартири-1 не навідується, не пов`язана спільним побутом із [PERSON] , не сплачує комунальні послуги, не бере участь в утриманні житла, особисті речі відповідача в Квартирі-1 відсутні. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації права володіння, користування, у реалізації права на оформлення субсидії, а також покладає додаткові навантаження на бюджет позивача. 29 листопада 2023 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 29 листопада 2023 року разом із позовною заявою та додатками до неї було направлено відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання. (а.с.3) Станом на 09 січня 2024 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 31 травня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Управління Центру надання адміністративних послуг у місті Шостка з метою зняття особи [PERSON] із зареєстрованого місця проживання у Квартирі-1. 31 травня 2023 року позивачеві було надано відповідь з відмовою у знятті відповідача [PERSON] із зареєстрованого місця проживання у Квартирі-1, у зв`язку із відсутністю законних підстав. (а.с.9, 10) 12 червня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Сектору з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Виконавчого комітету Шосткинської міської ради щодо сприяння у вирішенні питання зняття особи [PERSON] із зареєстрованого місця проживання у Квартирі-1. 21 червня 2023 року позивачеві було надано відповідь з відмовою у знятті відповідача [PERSON] із зареєстрованого місця проживання, у зв`язку із відсутністю законних підстав. (а.с.11, 12) З довідки виданої ФОП [PERSON] 14 вересня 2023 вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.7) Актом від 01.06.2023, сусіди [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] своїми підписами підтверджують факт не проживання в Квартирі-1 онуки позивача [PERSON] з 2010 року та по теперішній час. (а.с.8) Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 63 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути продовжено. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 386, 391 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265 зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки до суду будь-яких заперечень, доказів щодо не визнання зазначеного позову відповідачем не надано, враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, оскільки відповідач не з`являється у Квартирі-1 протягом тривалого часу із 2010 року, не проживає в ній, комунальні послуги не сплачує, не цікавиться житловим приміщенням. З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції №1206520043 від 14.09.2023 вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір на суму 1073 гривень 60 копійок. (а.с.2) Враховуючи, що позивач просить судовий збір не стягувати з відповідача, суд залишає судовий збір за позивачем.

Outcome: approved