Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

19 жовтня 2022 до Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Дніпровський районний у місті Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (назву змінено на Дніпровський районний у\~місті Запоріжжі\~відділ державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~ Південного\~міжрегіонального управління\~ Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса)), про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2004 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис №7. Від шлюбу, [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON] . У свідоцтві про народження батьком дитини зазначений позивач - [PERSON] , про що 17.01.2006 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції був здійснений відповідний актовий запис за №31. Позивач зазначає, що на початку шлюбу з відповідачем шлюбні відносини не складались через постійні непорозуміння, різні інтереси та різні погляди на життя. Позивач через великі навантаження по роботі постійно перебував у відрядженнях у м. Дніпропетровськ (перейменовано м. Дніпро), в той час як у відповідача було своє особисте життя. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №2-1984/2008 від 21.04.2008 шлюб з відповідачем було розірвано. Також відповідачем в судовому порядку було стягнуто аліменти з позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, колишня дружина не дозволяла позивачу бачитись з дитиною, мотивуючи тим, що в неї є інший чоловік, а в дитини можливо іншій батько. Кожного разу, при спілкуванні з колишньою дружиною відповідач не давала позивачу можливості у спілкуванні з дитиною та уходила від питання щодо його батьківства. На даний час у позивача є сумніви щодо його батьківства відносно дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим позивач дане питання вирішив визначити в судовому порядку, оскільки подальше існування актового запису про його батьківство порушує майнові, спадкові та інші немайнові права, призводить до аліментних зобов`язань стосовно дитини, батьком якої він не є. Просить виключити відомості про його батьківство з актового запису №31 від 17.01.2006 про народження [PERSON] . [INFO] , зробленого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України та зобов`язати Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження [PERSON] , [INFO] та видати нове Свідоцтво про народження на ім`я [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник позивача - адвокат Гарківець Л.В. посилаючись на сумніви позивача щодо його батьківства відносно [PERSON] , [INFO] , та враховуючи, що відповідач уникає проведення судової молекулярно-генетичної експертизу для визначення спірного батьківства по методу молекулярно-генетичного аналізу генної ДНК людини, проведення якої було доручено експертам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, та враховуючи, що в інший спосіб позивач не має можливості довести що він не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , та той факт, що у 14 років позивач переніс операцію по видаленню кісти, про що лікар повідомив його матері про велику вірогідність безпліддя (медичні документи не збереглися оскільки з тих пір пройшов тривалий час), просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Крім того, зазначила, що відповідач обізнана про те, що позивач звернувся до суду із позовном про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Відповідач повторно в судове засідання не прибула за невідомими суду причинами, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином у відповідності з п.2 ч.7\~ст.128 ЦПК України. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов, або зустрічного позову до суду не надходило. За даними Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської відповідач зареєстрована за адресою зазначеною в позові куди і надсилались судові повістки. Згідно Витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя від 20.10.2022 відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка зазначена в позовній заяві, куди і надсилались судові повістки. Відповідно до вимог\~ статті 44 ЦПК України\~учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до\~ст.9 Конституції України\~є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до ч.8 ст.178, ч.2 ст.191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до статей \~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини 1\~статті 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 28.08.2004 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис №7. Від шлюбу, [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON] . У свідоцтві про народження батьком дитини зазначений - позивач [PERSON] , про що 17.01.2006 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції був здійснений відповідний актовий запис за №31. Шлюбні відносини між подружжям не складались через постійні непорозуміння, різні інтереси та різні погляди на життя. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №2-1984/2008 від 21.04.2008 шлюб між сторонами було розірвано. Також [PERSON] в судовому порядку було стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . На теперішній час у позивача є сумніви щодо його батьківства відносно дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим позивач дане питання вирішив визначити в судовому порядку, оскільки подальше існування актового запису про його батьківство порушує майнові, спадкові та інші немайнові права, призводить до аліментних зобов`язань стосовно дитини, батьком якої він не є. Відповідно до\~ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої\~статті 123 цього Кодексу. Як роз`яснено в п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для встановлення чи оспорювання батьківства проводиться експертиза ДНК.\~\~\~\~\~\~ Експертиза ДНК або молекулярно-генетична експертиза призначається з метою формування належної, допустимої та достатньої за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (при наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. В результаті проведення ДНК-аналізу на предмет встановлення батьківства ймовірність похибки позитивного висновку становить 0,000001%. Негативний факт батьківства встановлюється із 100% ймовірністю. Ухвалою №334/4646/22 від 13.03.2023 за клопотанням позивача у цій справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу для визначення спірного батьківства по методу молекулярно-генетичного аналізу генної ДНК людини, проведення якої доручено експертам Полтавському науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На вирішення експертів поставлено питання: чи є [PERSON] біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої матір`ю [PERSON] , [INFO] ? Відібрання біологічних зразків у дитини [PERSON] , [INFO] , її матері [PERSON] , [INFO] та позивача [PERSON] , [INFO] для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи доручити Полтавському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Зобов`язано відповідача [PERSON] разом з неповнолітньою дитиною [PERSON] ,\~ [INFO] та позивача [PERSON] на вимогу експерта з`явитися до Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВC України, для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. 02 червня 2023 року до суду надійшло повідомлення судового експерта Канюка О.Ю. про неможливість проведення судової експертизи від 23.05.2023 року № СЕ-19/1117-23/5514-БД, оскільки 04.05.2023 та 19.05.2023 не з`явилися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] для відбору зразків. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спрорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства. встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4., п. 2.1.6 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до п. 2.18 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у п.2.28 цього розділу. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05. § 34. від 7 травня 2009 року). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 88 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 ЦПК України. Висновок судової молекулярно-генетичної експертизи у справах про встановлення батьківства є лише одним із засобів доказування, який підлягає оцінці у сукупності із іншими доказами у справі. У разі відсутності висновку висновку судової молекулярно-генетичної експертизи не виключається встановлення на підставі інших доказів. Відповідно до п.п.2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру цивільного стану. Відповідно до п.2.18 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у п.2.28 цього розділу. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Верховний суд у постановах від 23.10.2019, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Частиною першою\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій. З наведеного вище, суд дійшов висновку, що в процесі розгляду справи, позивачем не надано належних та допустимих доказів у цій справі.

Outcome: dismissed