Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

21 листопада 2023 року, за підсудністю з П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області, на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 25.03.2019 року в сумі 45264,41 грн. станом на 02.09.2023 року та судових витрат. Позов мотивовано тим, що 25.03.2019 року [PERSON] приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Також, всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Паспорт продукту підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов Договору. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості розмір якої, станом на 02.09.2023 складає 45264,41 грн (28428,99 грн. - заборгованість за кредитом, 16835,42 грн. - заборгованість по відсоткам). Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь зазначену суму заборгованості. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за його відсутності. В позовній заяві зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не подав. 19 грудня 2023 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов відзив /а.с.53-62/, в якому представник відповідача адвокат Сікорська І.С. просить застосувати строк позовної давності до вимог АТ «Акцент-Банк» та відмовити в задоволенні позову. У відзиві представник відповідача вказує на те, що з наданої позивачем Анкети-заяви вбачається, що сторони не погоджували вид платіжної картки, ліміт кредиту та розмір процентів, а паспорт споживчого кредиту не підписаний відповідачем. Крім того, як вбачається з анкети-заяви сторони не погодили основних умов договору - предмет, суму (ліміт) кредиту, строк, на який надається позика, відсотки за користування кредитом. Також, анкета-заява не містить умов щодо збільшення строку позовної давності, визначеного ст.257 ЦК України. Представник відповідача вважає, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим витягом з Умов та Правил надання банківських послуг відповідач ознайомився і погодився, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Також, на думку представника відповідача, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення банку. Представник відповідача звертає увагу суду на те, що наданий позивачем паспорт споживчого кредиту відповідачем не підписаний ні власноруч, ні за допомогою ЕЦП. Підписана відповідачем анкета-заява не містить умов про те, що паспорт споживчого кредиту є складовою договору банківського обслуговування. З урахуванням викладеного, а також того, що в анкеті-заяві розмір відсотків не встановлено, а докази погодження позичальника з умовами та правилами банку в наданій редакції відсутні, представник відповідача вважає, що вимога про стягнення відсотків в сумі 16835,42 грн задоволенню не підлягає. Також, представник відповідача зазначає, що оскільки кредитний договір був укладений у 2019 році, а доказів збільшення строку позовної давності не надано, то у позові має бути відмовлено у зв`язку зі спливом позовної даності. Представник відповідача також звертає увагу суду на те, що розрахунок заборгованості складений позивачем в односторонньому порядку, залежить від його волевиявлення, не є первинним документом та не підтверджує ні факт користування відповідачем кредитним лімітом, ні факт наявності заборгованості. Таким чином, на думку представника відповідача, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі кредитних коштів та наявності заборгованості у заявленому розмірі. Разом з відзивом представником відповідача було надано суду копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31.12.2022 року, виданого Жовтоводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро), з якої вбачається, що відповідач [PERSON] 31.12.2022 року уклала шлюб з [PERSON] , та її прізвище після державної реєстрації шлюбу було змінено на « [PERSON] ». /а.с.61/ Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08 травня 2015 року [PERSON] звернулась до ПАТ КБ "Акцент-Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. У заяві зазначено, що відповідач погоджується з тим, що дана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами, правилами користування, основними умовами користування та кредитування, складають договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення та згоден з його умовами. /а.с.7/ На підтвердження своїх позовних вимог банк до кредитного договору додав Паспорт споживчого кредитування, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», Витяг з Тарифів користування кредитною карткою. Відповідно до довідки за картами [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] , строком дії до червня 2027 року. /а.с.15/ Із довідки за лімітами клієнта [PERSON] (внутрішньобанківський референс SAMABWFC00001967712)вбачається, що 25.03.2019 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт 4000,00 гривень, який у подальшому збільшувався до 28500 гривень. /а.с.16/ З розрахунку заборгованості, наданого банком вбачається, що заборгованість [PERSON] за договором б/н від 25.03.2019 року станом на 02.09.2023 року становить 45264,41 грн, яка складається з наступного: 28428,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16835,42 грн - заборгованість за відсотками. /а.с.5-6/ Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з вимогами ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з вимогами ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст.76,77,78,79 ЦПК України). Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Як вбачається з матеріалів справи, в анкеті-заяві від 08.05.2015 року сума кредитного ліміту не зазначена. Проте, відповідно до Довідки за лімітами клієнта [PERSON] (внутрішньобанківський референс SAMABWFC00001967712), кредитний ліміт по картці неодноразово збільшувався. /а.с.16/ Випискою по картці [PERSON] (внутрішньобанківський референс SAMABWFC00001967712) за період 25.03.2019 - 02.09.2023 встановлено, що [PERSON] активно користувалась кредитною карткою, здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором, тобто погодилась зі змінами кредитного ліміту по картці. /а.с.9-14/ Відповідно до розрахунку банку, сума заборгованості відповідача за тілом кредиту становить 28428,99 грн. /а.с.5-6/ Відповідачем не було подано до суду будь-яких доказів, які б спростовували факт отримання нею кредитної картки, встановлення на картці кредитного ліміту, а також відсутності у відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 25.03.2019 року. Суд також звертає увагу на те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, та береться судом до уваги у сукупності з іншими доказами. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За наведених обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог банку та стягнення з відповідача на його користь заборгованості за тілом кредиту у сумі 28428,99 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 25.03.2019 року, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», як невід`ємну частину спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати відсотків. Також слід зазначити, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови нарахування заборгованості за відсотками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верхового Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17, яка відступила від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятій постанові від 24.09.2014 року /провадження № 6-144цс14/. Крім того, суд критично оцінює доказ, доданий до матеріалів справи, а саме, паспорт споживчого кредиту, який містить відомості щодо процентів. 25.03.2019 року відповідач за допомогою електронного цифрового підпису підписав паспорт споживчого кредиту, в якому підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Паспорт споживчого кредиту, містить умови кредитування для різних кредитних продуктів - Картка Універсальна, Картка Універсальна Gold. /а.с.8/ Разом з тим, суд критично оцінює доданий до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту, який містить відомості щодо процентів, оскільки в ньому зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з врахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Крім того, зазначена в цьому паспорті інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2019 року, тобто має тимчасовий характер. /а.с.8/ Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді порядок нарахування процентів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.2 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.5,6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч. 2 ст. 530 ЦК України та те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 28428,99 грн, залишивши без задоволення позовні вимоги в іншій частині. Щодо заявленої представником відповідача у відзиві заяви про застосування позовної давності суд зазначає наступне. За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Суд відхиляє доводи відповідача щодо пропуску позовної давності, оскільки відповідно до дослідженої судом виписки по картці клієнта [PERSON] відповідач протягом періоду з 25.03.2019 року по 02.09.2023 року регулярно і активно користувалась наданими їй кредитними коштами, при цьому періодично здійснювала погашення заборгованості на різні суми та користувалась кредитними коштами особисто. Останнє не автоматичне зарахування переказу на кредитну картку відбулось 28.12.2021 року на суму 1000 грн. /а.с.9-14/ Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1685,72 грн (28428,99 х 2684 / 45264,41 грн). На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст. 598, 599, 610, ч.2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial