Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивачка просить провести розподіл заборгованості по кредитному договору №97957742000 від 09.08.2022 та покласти на відповідача обов`язок здійснити погашення АТ «УКРСИББАНК» заборгованості по зазначеному кредитному договору у сумі 18 304,52 грн. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Під час спільного подружнього життя, а саме - 02.08.2021, між позивачкою та АТ «УКРСИББАНК» був укладений договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №97957742000. Відповідно до договору банк відкрив кредитування у розмірі 35 000 грн на строк до 20.08.2023. В період з 02.08.2021 по 27.02.2022 позивачка використовувала кредитні кошти на споживчі цілі в інтересах сім`ї та оплачувала куплені для себе та відповідача товари продукти харчування шляхом використання платіжної картки в терміналах торгових організацій та магазинів. За ці кошти була куплена мультиварка, а також шпалери, що були використані для ремонту квартири відповідача. Це майно залишилося у відповідача. Станом на 09.08.2022 утворилася заборгованість у сумі 47 557,60 грн. На пропозицію про рефінансування заборгованості уклала договір споживчого кредиту №98709939000. Згідно цього договору отримала кредит для погашення зазначеної заборгованості. Позивачка частково сплатила заборгованість, але станом на 31.05.2023 сума боргу становить 36 609,04 грн. Позивачка вважає, що відповідач має сплатити половину, тобто 18 304,52 грн.. Відповідач відзив не подавав. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, однак до суду не з`явився та не повідомив про причини неявки. У зв`язку з цим у суду немає перешкод для судового розгляду. Третя особа АТ «УКРСИББАНК» надала пояснення щодо позову. Як кредитор заперечив проти заявленого позову. Так заперечує проти зміни боржника. Також вважає, що за сталою судовою практикою борг по кредиту може бути врахований при поділі майна подружжя, однак позивачка такого позову не заявляла. Вважає, що відповідачка має право на стягнення з відповідача компенсації коштів після сплати за зобов`язанням. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 14.08.2023 судом прийнято позовну заяву й відкрито провадження у справі. Судовий розгляд призначено за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 19.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд встановив, що з 18.06.2021 позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №473. 02.08.2021 між позивачкою та АТ «УКРСИББАНК» був укладений договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №97957742000. Відповідно до умов цього договору банк відкрив та обслуговує на умовах Тарифного плану «Кредитна картка «Шоппінг картка 55 grасе» з лімітом кредитування у розмірі 35 000 грн. на строк з дати укладання договору по 20.08.2023. В період з 02.08.2021 по 27.02.2022 позивачка скористалася кредитними коштами та витрачала, їх на дрібні побутові покупки, зокрема продукти харчування, засоби гігієни тощо, що вбачається з виписок руху картки з лімітом, що видані АТ «УКРСИББАНК» 30.05.2023. Станом на 09.08.2022 утворилася заборгованість по кредиту у сумі 47 557,60 грн. 09.08.2022 між позивачкою та АТ «УКРСИББАНК» був укладений договір про надання споживчого кредиту №98709939000. Згідно цього договору позивачка отримала кредит для погашення заборгованості за попереднім договором №97957742000 у сумі 47 557,60 грн. 31.05.2023 АТ «УКРСИББАНК» видав довідку №62-2-02/57, якою підтвердив, що позивачка немає заборгованості по кредиту. Зазначеною довідкою фактично підтверджено відсутність заборгованості за договором №96682639000 від 23.08.2020. 31.05.2023 АТ «УКРСИББАНК» також видав довідку №62-2-02/56, якою підтвердив, що позивачка немає заборгованості по кредиту за договором №96682639000 від 23.08.2020. За кредитним договором №98709939000 від 09.08.2022 позивачка має залишок заборгованості 36 609,04 грн. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Позивачка вважала, що оскільки зазначені кредитні кошти використані на інтереси сім`ї то вони створюють обов`язки для відповідача. При цьому вважала, що це узгоджується з положеннями ст.ст. 61, 65, 73 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке положення кореспондується із ч. 4 ст.65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Наведені норми вказують на те, що кошти отримані позивачкою у кредит при умові використання в інтересах сім`ї є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Окрім того в постанові від 14.09.2016 у справі №6-539цс16 (334/5907/14-ц) Верховним Судом наведено правовий висновок про те, що до складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. У роз`ясненнях п. 24 Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказано, що до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Разом з цим слід звернути увагу, на наступне. Позивачкою не було заявлено позову про поділ майна подружжя. Окрім того згідно зі ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Позивачка у своєму позові просить фактично змінити боржника у частині зобов`язань, що суперечить наведеним положенням ст. 520 ЦК України. Більше того третя особа як кредитор заперечував проти часткової зміни боржника по кредитному договору. Позивачкою заявлений невірний спосіб захисту. Вибір способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. За положеннями ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Поряд з цим слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Зазначена компенсація може бути стягнута лише у разі погашення за особисті кошти кредитної заборгованості. Таке узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеним у постанові від 07.09.2016 у справі № 6-801цс16 та постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 712/6574/16-ц (провадження № 61-17824св18). З наведеного вбачається, що позивачка мала б заявляти вимоги до відповідача після сплати заборгованості по кредиту та вимагати сплати їй компенсації половини сплачених коштів. Проте вона такого позову не заявляла. Ураховую наведене вбачається, що позивачкою вибраний невірний спосіб захисту. Відтак розглядаючи справу у межах заявлених вимог суд вважає, що слід відмовити у задоволенні заявленого позову. Рішення про поділ судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України через відмову у задоволенні позову витрати позивачки покладаються на неї.

Outcome: dismissed