Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Позивач, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд визначити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини її дядька [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який помер [INFO] , протягом шести місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який є рідним дядьком [PERSON] . [PERSON] на момент смерті на праві приватної власності належить майно: 1/2 частина квартири [ADDRESS] .; 3/10 частки садового будинку [ADDRESS] , загальною площею 24,9 кв, м.; 3/10 частки земельної ділянки, площею 0,0530 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222484001:01:022:5094, цільове призначення - для колективного садівництва. Наявність вище зазначеного майна зареєстрованого за спадкодавцем на праві приватної власності та підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 жовтня 2023 року. Інших спадкоємців, у тому числі, передбачених ст. 1241 ЦК України, немає. На момент смерті спадкодавець дітей не мав, батьки померли, у зареєстрованому шлюбі не перебував. Відповідно до ч. З ст. 1266 Цивільного кодексу України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Мати спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 14 грудня 2020 року виданого Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Київ). Єдиний брат спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 03 жовтня 2011 року виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві. На момент смерті [PERSON] дітей не мав, батьки його померли, у зареєстрованому шлюбі не перебував. Відтак єдиним спадкоємцем на майно померлого [PERSON] , є його племінниця [PERSON] (рідна донька його єдиного брата). 19 жовтня 2023 року [PERSON] вважала, що строки для подачі заяви на прийняття спадщини вона не пропустила. Про те, що 09 травня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 469 « Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», законодавець виключив п 3 із постанови Кабінету Міністрів України № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" [PERSON] обізнаною не була. Станом на 17 березня 2023 року, на момент смерті [PERSON] діяла постанова Кабінету Міністрів України № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" від 28 лютого 2022 року пунктом 3 якої було встановлено перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Тобто, за загальним довоєнним правилом строк прийняття спадщини становив 6 місяців з дня відкриття спадщини. Втім, зміни, що почали діяти з 06.03.2022, та діяли на момент смерті [PERSON] додавали до цього строку ще 4 місяці. А отже, на момент смерті [PERSON] [INFO] , відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" від 28.02.2022 року, обрахунок строку для спадкової справи автоматично подовжувався ще на 4 місяці та в сумі становив 10 місяців, тобто строк прийняття спадщини [PERSON] був продовжений до 17 січня 2024 року. 23 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшук Оленою Вікторівною було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме постановлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її дядька [PERSON] - відмовити. Таким чином на даний момент позивач змушена звернутися до суду з позовною заявою про поновлення строків прийняття спадщини. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2023 року провадження у зазначеній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового засідання. Представник Позивача у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених у змісті позовної заяви, просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Київської міської ради у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Поважність причин неявки в судове засідання не повідомила. Третя особа у судове засідання не з`явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Поважність причин неявки в судове засідання не повідомила За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який є рідним дядьком [PERSON] . [PERSON] на момент смерті на праві приватної власності належить майно: 1/2 частина квартири [ADDRESS] .; 3/10 частки садового будинку [ADDRESS] , загальною площею 24,9 кв, м.; 3/10 частки земельної ділянки, площею 0,0530 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222484001:01:022:5094, цільове призначення - для колективного садівництва. Наявність вище зазначеного майна зареєстрованого за спадкодавцем на праві приватної власності та підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 жовтня 2023 року за № 351715859. З матеріалів справи вбачається, що мати спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 14 грудня 2020 року виданого Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Київ). Єдиний брат спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 03 жовтня 2011 року виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві. На момент смерті [PERSON] дітей не мав, батьки його померли, у зареєстрованому шлюбі не перебував. Відтак єдиним спадкоємцем на майно померлого [PERSON] , є його племінниця [PERSON] (рідна донька його єдиного брата). З метою реалізації своїх спадкових прав, 19 жовтня 2023 року, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] . 23 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшук Оленою Вікторівною було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме постановлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її дядька [PERSON] - відмовити. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначає, що 19 жовтня 2023 року [PERSON] вважала, що строки для подачі заяви на прийняття спадщини вона не пропустила, оскільки станом на 17 березня 2023 року, на момент смерті [PERSON] діяла постанова Кабінету Міністрів України № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" від 28 лютого 2022 року пунктом 3 якої було встановлено перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Тобто, за загальним довоєнним правилом строк прийняття спадщини становив 6 місяців з дня відкриття спадщини. Втім, зміни, що почали діяти з 06.03.2022, та діяли на момент смерті [PERSON] додавали до цього строку ще 4 місяці. Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан. Режим воєнного стану триває і до цього часу. На всій території України ведуться активні бойові дії. Громадяни України в свою чергу, позбавлені можливості в повній мірі реалізовувати свої права, передбачені законом. Постановою Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Як встановлено в ході судового розгляду, що визначений законом шестимісячний строк звернення з заявою про прийняття спадщини позивачем пропущений у зв`язку з тим, що позивачу не були відомі зміни внесені до постанови Кабінету Міністрів України № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану". Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності та наведені позивачем причини пропуску строку звернення за оформленням спадкових прав, суд вважає їх поважними, оскільки встановлено, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, через зміни внесені до постанови Кабінету Міністрів України № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану". Таким чином, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, виходячи з чого суд вважає за доцільне визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини строком на два місяці з моменту набрання рішення законної смли. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приймаючи до уваги надання позивачем доказів на підтвердження обставин, які об`єктивно та істотно перешкодили реалізації ним права на прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: partial