Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» (далі - позивач, КП «Київреклама») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача: суму матеріального збитку, яка складає 107 979,65 грн.; витрати на оплату транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 6 000,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 07.04.2022 року в м. Києві на вул. Велика Васильківська, 107 [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen, державний номерний знак [NUMBER] , проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Toyota, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідач порушив вимоги п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). В результаті ДТП обидва транспортних засоби отримали механічні пошкодження. Автомобіль Toyota, державний номерний знак [NUMBER] , належить КП «Київреклама», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Станом на 03.11.2022 року автомобіль Toyota, державний номерний знак [NUMBER] , визнано технічно несправним. Постановою Печерського районного суду від 29.04.2022 року у справі № 757/9873/22-п відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Актом огляду транспортного засобу від 29.08.2022 року № 436-22 Toyota, державний номерний знак [NUMBER] , встановлений опис пошкоджень, отриманих цим автомобілем. На підставі вказаного Ату та Договору про проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 25.08.2022 року, укладеного між позивачем та судовим експертом Таракановим Ю.Ю., експертом складено Висновок експерта № 436 від 02.09.2022 року за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи, в якому встановлено вартість матеріального збитку в розмірі 218 979,65 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Ван Клік» (далі - ПрАТ «СК «Ван Клік») за полісом 205977117 від 20.09.2021 року. Про настання страхового випадку було повідомлено ПрАТ «СК «Ван Клік». 28.09.2022 року позивачем подано заяву до ПрАТ «СК «Ван Клік» про страхове відшкодування, якою визначено належне відшкодування за шкоду транспортному засобу з урахуванням франшизи в розмірі 114 000,00 грн. - 2 500,00 грн. сума франшизи. Платіжним дорученням № ЗНО0086543 від 14.10.2022 року ПрАТ «СК «Ван Клік» перерахувало позивачу 111 500,00 грн. Однак, як вбачається з Висновку експерта № 436 від 02.09.2022 року, вартість матеріального збитку встановлено в розмірі 218 979,65 грн. Відтак, позивачем понесені значно більші збитки, аніж ліміт відповідальності відповідача. Отже, внаслідок ДТП позивачу було завдано збитки в розмірі 107 479,65 грн. (218 979,65 грн. - 111 500,00 грн.). Крім того, позивачем понесені витрати в розмірі 6 000,00 грн. на проведення експертизи, що підтверджується платіжним дорученням від 06.09.2022 року № 858. Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 9, 22-31, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом КП «Київреклама» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04.04.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2023 року розгляд справи відкладено на 26.07.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.07.2023 року розгляд справи відкладено на 21.09.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.09.2023 року розгляд справи відкладено на 23.01.2024 року. Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 10 ст. 130 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. На виконання вимог ст. 187 ЦПК України суд витребовував інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача; з отриманої на запит суду відповіді компетентного державного органу вбачається, що в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» за введеним запитом такої людини не знайдено. Відповідачу направлялась судова повістка про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, проте конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «повертається кінець терміну зберігання». Представник позивача у судове засідання не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; повідомлявся судом про розгляд справи шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції, до суду повернувся поштовий конверт з рекомендованим повідомленням без вручення відповідачу з відміткою «повертається кінець терміну зберігання». Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відзив на позов та клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подав. Статтею 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що постановою Печерського районного суду від 29.04.2022 року у справі № 757/9873/22-п визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Зазначеною постановою Печерського районного суду від 29.04.2022 року встановлено, що 07.04.2022 року в м. Києві на вул. Велика Васильківська, 107 [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen, державний номерний знак [NUMBER] , проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Toyota, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим водій [PERSON] порушив вимоги п. 8.7.3 е ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 06.06.2007 року транспортний засіб Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , належить КП «Київреклама». Відповідно до копії Акту огляду транспортного засобу від 29.08.2022 року № 436-22 (дефектна відомість), складеного [PERSON] , визначено перелік та характер пошкоджень, завданих транспортному засобу Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно з копією Висновку експерта № 436 від 02.09.2022 року за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження в ДТП, що сталася 07.04.2022 року, складає 218 979,65 грн. Ринкова вартість в пошкодженому стані автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого в ДТП, що сталася 07.04.2022 року, складає 43 722,49 грн. 28.09.2022 року КП «Київреклама» подано до ПрАТ «СК «Ван Клік», у якому застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] за полісом 205977117 від 20.09.2021 року, заяву про страхове відшкодування 0040184.04.22/1, з якої вбачається, що належне відшкодування за шкоду транспортному засобу з урахуванням франшизи узгоджене в розмірі 114 000,00 грн., 2 500,00 грн. франшиза. Згідно з копією платіжного доручення № ЗНО0086543 від 14.10.2022 року ПрАТ «СК «Ван Клік» перерахувало КП «Київреклама» 111 500,00 грн.; призначення платежу: «Страхове відшкодування за ремонт автомобіля згідно страхового акту 0040184.04.22/1 та договору страхування № 205977117 від 24.09.2021 р. Без ПДВ». Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. За приписами ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, ЦК України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме: особисте, майнове та страхування відповідальності. У постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13, в якій вирішувався спір про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, міститься висновок, що у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на приписи ст. 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків. У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності. З матеріалів справи вбачається, що постановою Печерського районного суду від 29.04.2022 року у справі № 757/9873/22-п встановлено, що 07.04.2022 року в м. Києві на вул. Велика Васильківська, 107 [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen, державний номерний знак [NUMBER] , проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Toyota, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим водій [PERSON] порушив вимоги п. 8.7.3 е ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Відповідно до копії Акту огляду транспортного засобу від 29.08.2022 року № 436-22 (дефектна відомість), складеного [PERSON] , визначено перелік та характер пошкоджень, завданих транспортному засобу Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу. 28.09.2022 року позивач подав до ПрАТ «СК «Ван Клік», у якому застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача за полісом 205977117 від 20.09.2021 року, заяву про страхове відшкодування 0040184.04.22/1, з якої вбачається, що належне відшкодування за шкоду транспортному засобу з урахуванням франшизи узгоджене в розмірі 114 000,00 грн., 2 500,00 грн. франшиза. Згідно з копією платіжного доручення № ЗНО0086543 від 14.10.2022 року ПрАТ «СК «Ван Клік» перерахувало позивачу 111 500,00 грн. страхового відшкодування за ремонт автомобіля згідно страхового акту 0040184.04.22/1 та договору страхування № 205977117 від 24.09.2021 року. З огляду на зазначене, страховик виконав вимоги п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодувавши у встановленому цим Законом порядку шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну позивача. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постановах від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, від 03.10.2018 року у справі № 760/15471/15-ц, та висновку Верховного Суду у постанові від 09.07.2021 року у справі № 522/14085/19. Згідно з копією Висновку експерта № 436 від 02.09.2022 року за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження в ДТП, що сталася 07.04.2022 року, складає 218 979,65 грн. З огляду на зазначене, судом встановлено, що страховиком виплачено потерпілій особі (позивачу) страхове відшкодування в розмірі 111 500,00 грн., проте, розмір завданої шкоди (218 979,65 грн.) перевищує ліміт відповідальності страховика, відтак, оскільки обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача різниця між фактичним розміром завданої шкоди (218 979,65 грн.) і сумою страхового відшкодування (111 500,00 грн.) в розмірі 107 979,65 грн., отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 10.11.2022 року № 303. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 481,00 грн. у відшкодування судових витрат. Крім зазначеного, позивач просить стягнути з відповідача 6 000,00 грн. понесених позивачем витрат на проведення транспортно-товарознавчої експертизи. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. За положеннями ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем додано до матеріалів позовної заяви на підтвердження здійснених витрат у розмірі 6 000,00 грн. на проведення експертизи: копію Висновку експерта № 436 від 02.09.2022 року за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи, виконаного судовим експертом Таракановим Ю.Ю.; копію договору про надання послуг № 21а/22Б від 25.08.2022 року, укладеного між КП «Київреклама» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , згідно з п. 2.1 якого загальна вартість цього договору становить 6 000,00 грн.; копію платіжного доручення № 858 від 06.09.2022 року про сплату КП «Київреклама» фізичній особі-підприємцю [PERSON] 6 000,00 грн., призначення платежу: «Сплата за експертні послуги а/м Toyota Camry д/н [NUMBER] , зг. рах. № 33 від 25.08.22; акт б/н від 05.09.22; дог. № 21/22Б від 25.08.22. Без ПДВ». З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених ст.ст. 133, 141 ЦПК України, для стягнення з відповідача на користь позивача 6 000,00 грн. у відшкодування судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи. Враховуючи викладене,

Outcome: approved