Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

30.10.2023 [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітної плати батька, щомісячно і до 23 років або до закінчення дочкою навчання. На обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 29.10.1999 по 26.04.2012 [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати разом з матір`ю. Рішенням суду до досягнення дитиною повноліття на користь позивача з відповідача стягувалися аліменти. 26.08.2023 позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] у зв`язку з чим змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". На даний час [PERSON] досягла повноліття та є студенткою першого курсу Навчально наукового інституту енергетичної, інформаційної та транспортної інфраструктури (ННІ ЕІТІ) Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова. Дочка сторін проживає з позивачем, та перебуває на її утриманні, у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість надавати кошти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, однак такої допомоги не надає. На підставі викладеного [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 08 листопада 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 05.12.2023. 05.12.2023 за клопотанням відповідача судове засідання відкладено до 21.12.2023. 05.12.2023 до канцелярії суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов [PERSON] , відповідно до якого відповідач визнав позовні вимоги частково, а саме вважав обґрунтованою частку аліментів, що підлягає до стягнення з нього на користь позивача, на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частки від його доходу (заробітку). Відзив мотивовано наявністю на утриманні іншої малолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] та її матері, що позбавляє його можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. 21.12.2023 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному судове засідання відкладено до 09.01.2024. 09.01.2024 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] до канцелярії суду надала заяву відповідно до якої зменшила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини заробітної плати батька, щомісячно і до 23 років або до закінчення донькою навчання, судовий розгляд справи просила проводити за її відсутності на задоволенні змінених позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] причини своєї неявки суд не повідомляв, будь яких заяв чи клопотання, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 44 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. \~Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, що з урахуванням поданого відповідачем відзиву, не перешкоджає вирішенню справи по суті. Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статтями 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 26 квітня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29 жовтня 1999 року Комсомольської селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 97, розірвано. Рішення набрало законної сили (а.с. 7). 26 серпня 2021 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ", актовий запис № 3581 (а.с. 8). Згідно Довідки від 24.10.2023 № 4765 виданої директором ННІ ЕІТІ Харківського національного університету міського господарства ім.. О.М. Бекетова Планковським С., [PERSON] є студенткою першого курсу групи ТГ 2023-1 Навчально-наукового Інституту енергетичної, інформаційної та транспортної інфраструктури (ННІ ЕІТІ) Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова, денної форми навчання. Термін навчання з 28.08.2023 по 30.06.2027 (зарахована до університету наказом № 674-03 від 10.08.2023) (а.с. 9). Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторонами визнаються та не підлягають доказуванню ті обставини, що їх спільна повнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги. За таких обставин, з урахуванням матеріального становища [PERSON] повідомлених сторонами відомостей, підтверджених зазначеними вище письмовими доказами про обставини, які мають враховуватися судом при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про стягування з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/6 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. За таких обставин, позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. На виконання вимог пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суду належить допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved