Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Представник АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 06.02.2020 року у розмірі 47035,70 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 06.02.2020 року між АТ «Альфа Банк», яке в подальшому змінило назву на АТ «СЕНС БАНК», та [PERSON] було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття кредитної лінії № 501232981 (кредитний договір), умови якого, строки та порядок повернення кредитних коштів відповідачем не виконуються, тому просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість в загальній сумі 47035,70 грн. Ухвалою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 19.09.2023 року постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у даній справі разом з матеріалами позовної заяви вручені відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується поштовим повідомленням. Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч.8 ст.178 ЦПК України. У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 06.02.2020 року [PERSON] підписала оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501232981. Цього ж дня представником АТ «Альфа-Банк» та відповідачем підписана анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», паспорт споживчого кредиту, які в сукупності становлять кредитний договір. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Також умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів, з дня отримання від банку інформації. Як слідує з виписки по особовому рахунку відповідача банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі: перерахував кошти за кредитним договором. Відповідач користувалася кредитом, однак не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитом, відповідно до якого станом на 22.01.2023 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 47035,70 грн. Розмір наданого представником позивача розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. 28.07.2023 року відповідачу було направлено досудову вимогу від 03.07.2023 року щодо виконання договірних зобов`язань та сплати заборгованості протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги, як це передбачено умовами Кредитного договору, яка залишена без відповідного реагування. Згідно з витягом з державного реєстру банків від 16.08.2021 року та виписки з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Альфа-Банк» змінив найменування на АТ «Сенс Банк» (ідентифікаційний код 23494714). За змістом ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зокрема у визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Встановлено, що сторонами визначені істотні умови договору (в тому числі розмір відсотків, порядок внесення платежів), позивачем надіслано відповідачу вимогу про сплату заборгованості по кредиту в стислі терміни, однак зазначені порушення не були усунені відповідачем, а заборгованість погашена небула. Наявність очевидних ознак неспроможності позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов договору (що не були усунені позичальником) має наслідком виникнення у банку права вимагати повернення суми Кредиту, що передбачено нормами ч. 2 ст. 1054 ЦК України. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі не надав; обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, оскільки судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивачем сплачено 2684,00 грн. судового збору. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved