Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

03 грудня 2021 року представник позивача [PERSON] - адвокат Мурдій А.В. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дев`ята Київська державна нотаріальна контора, в якій просить визначити позивачу додатковий строк тривалістю шість місяців для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя, а саме 12 червня 2008 року, [PERSON] , заповіла позивачу все вищевказане майно, яке належить їй на день смерті. Крім цього, зазначив, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері. На початку листопада 2021 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, однак йому було відмовлено у прийнятті заяви у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, який встановлений в шість місяців. Вказує, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, оскільки його мати померла в час, коли у світі та на території України була пандемія коронавірусу, і на території України діяли обмеження згідно Постанов Кабінету Міністрів України: від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУШ-19, спричиненої коронавірусом 8АЯ8-СоУ-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУГО-19, спричиненої коронавірусом 8АЯ8- СоУ-2»; від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОУГО-19, спричиненої коронавірусом8АЯ8-СоУ-2» з 12.03.2020 року по теперішній час в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень. Все це та необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19) унеможливило своєчасне подання позивачем заяви про вступ у спадщину, тому він пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, та має право на визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 грудня 2021 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду. Ухвалою суду від 02 вересня 2022 року справу було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 30 листопада 2022 року до суду надійшло клопотання позивача про витребування доказів судом, в якому позивач просить витребувати від Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори спадкову справу у нотаріуса №1049/2021, номер у спадковому реєстрі 68712446 про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] від померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою від 30 листопада 2022 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів було задоволено. 25 жовтня 2023 року до суду надійшли витребовувані документи, а саме копія спадкової справи №1049/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] 05 грудня 2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Мурдія А.В. подав письмовід пояснення, яких вказав, що в першій декаді березня 2021 року позивач захворів на короновірусну хворобу Ковід-19. В кінці березня захворіла дружина позивача. Хвороба у позивача та його дружини проходила досить тяжко, та він був фізично виснажений та не міг нормально пересуватись. Наприкінці липня 2021 року позивач прибув до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, однак працівниками нотаріальної контори позивачу було відмовлено в можливості звернення до нотаріуса, посилаючись на той факт, що у нього відсутній ковід-сертифікат та він не вакцинований, а в Україні здійснюються заходи стосовно запобігання поширенню коронно вірусної хвороби. Першу вакцинацію він пройшов у вересні, другу - у листопаді 2021 року, що підтвердив витягом з мобільного за стосунку «Дія». Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] - адвокат Мурдій А.В. в судове засідання не з`явився, однак 05 грудня 2023 року подав заяву, у якій просив розгляд справи провести без участі позивача та його представника та задовольнити позов у повному обсязі. Також просив взяти до уваги той факт, що в першій декаді березня 2021 року позивач захворів на короновірусну хворобу Ковід-19. В кінці березня захворіла дружина позивача. Хвороба у позивача та його дружини проходила досить тяжко, та він був фізично виснажений та не міг нормально пересуватись. Наприкінці липня 2021 року позивач прибув до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, однак працівниками нотаріальної контори позивачу було відмовлено в можливості звернення до нотаріуса, посилаючись на той факт, що у нього відсутній ковід-сертифікат та він не вакцинований, а в Україні здійснюються заходи стосовно запобігання поширенню коронно вірусної хвороби. Таким чином, оскільки позивач є особою похилого віку, він виконував карантинні рекомендації, відповідально ставився до здоров`я своїх близьких та оточуючих, уникав скупчення людей, громадських місць та установ, що є об`єктивними обставинами, які створили позивачу перешкоди у тому, щоб своєчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, від неї до суду надійшло клопотання, у якому просить розглядати справу без участі представника Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10 лютого 2021 року, виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 05 квітня 1948 року. Постановою від 24 листопада 2021 року за №6148/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері, [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із тим, що він пропустив передбачений законодавством шестимісячний строк встановлений для прийняття спадщини. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом, просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у шість місяці з дня набрання рішенням законної сили, посилаючись на те, що пропустив строк з поважних причин. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з частиною першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Як встановлено судом з наданої суду копії спадкової справи №1049/2021 стосовно майна померлої [INFO] [PERSON] , позивач 24 листопада 2021 року звернувся до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом винесено постанову від 24 листопада 2021 року про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, оскільки заявником пропущений шестимісячний строк. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можливе за наявності таких умов: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №6121447св19). Водночас, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З викладеного вбачається, що спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Крім того, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий висновок зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13 березня 2020 року у постанові у справі №314/2550/17. Так, представник позивача зазначає, що поважною причиною пропуску для подання заяви про прийняття спадщини є те, що позивач у березні 2021 року він захворів на COVID-19 в тяжкій формі. У кінці березня 2021 року на COVID-19 захворіла й дружина позивача. Хвороба у позивача та його дружини проходила досить тяжко, та він був фізично виснажений та не міг нормально пересуватись. Наприкінці липня 2021 року позивач прибув до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, однак працівниками нотаріальної контори позивачу було відмовлено в можливості звернення до нотаріуса, посилаючись на той факт, що у нього відсутній ковід-сертифікат та він не вакцинований, а в Україні здійснюються заходи стосовно запобігання поширенню коронно вірусної хвороби. Таким чином, оскільки позивач є особою похилого віку, він виконував карантинні рекомендації, відповідально ставився до здоров`я своїх близьких та оточуючих, уникав скупчення людей, громадських місць та установ, що є об`єктивними обставинами, які створили позивачу перешкоди у тому, щоб своєчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті матері. З витягу з мобільного за стосунку «Дія» вбачається, що 19 березня 2021 року - дата позитивного тесту на COVID-19, дата останньої вакцинації - 15.11.2021 року. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року встановлено карантин, відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року Кабінет Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2020 року №242 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин продовжено до 24 квітня 2020 року, постановою №291 від 22 квітня 2020 року - до 11 травня 2020 року, постановою №343 від 04 травня 2020 року - до 22 травня 2020 року, постановою №392 від 20 травня 2020 року - до 31 липня 2020 року, а постановою від 22 липня 2020 року №641 - з 01 серпня до 31 грудня 2020 року. В подальшому карантин на території України неодноразово продовжувався. Внаслідок карантинних обмежень обмежувалося пересування громадян та вводилися певні обмеження для осіб. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року №1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. У зв`язку із запровадженням карантину, внаслідок чого було зупинено рух громадського транспорту, обмежено пересування громадян, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами, вказані обставини також вплинули на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у тому числі створили позивачу перешкоди для своєчасного подання нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Подібних висновків щодо впливу карантинних обмежень на своєчасне прийняття спадкоємцем спадщини дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі №206/3473/20 (провадження №61-10735св21). Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що строк на прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, оскільки позивач, який є особою похилого віку, хворів на COVID-19, після чого виконував карантинні рекомендації, уникав скупчення людей, громадських місць та установ (дата останньої вакцинації - 15.11.2021 року), що об`єктивно перешкоджало йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] . Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша - третя статті 12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач наведені позивачем обставини не спростував. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що необхідно визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Такий строк на думку суду буде достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: partial