Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Смілянської міської ради та Національної служби здоров`я, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути\~ 11120 грн. 90\~ коп. витрат на лікування потерпілого. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що вироком Смілянського міськрайонного суду від 10 грудня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. [PERSON] 3 вересня 2021 року близько 8 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Daewoo Lanos»,\~ д.н.з. [NUMBER] та рухаючись по вул. Т.Шевченка\~ в напрямку вул. Б. Хмельницького в м. Сміла, неподалік\~ будинку №14 по вул. Т. Шевченка, порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху України,наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не переконався у відсутності пішоходів, для яких може бути створена небезпека, продовжив рух і скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , яка переходила проїзну частину вулиці по пішохідному переході. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] спричинено тілесне ушкодження\~ у вигляді перелому правої ключиці яке, згідно висновку експерта №05-6-01/298 від 23 вересня\~ 2021 року за ознакою тривалого розладу здоров`я, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та закритої черепно-мозкової\~ травми\~ у вигляді струсу головного мозку,що відповідно до висновку тієї ж експертизи, являється легким тілесним ушкодженням. Встановлено, що потерпіла у даному кримінальному провадженні [PERSON] пройшла курс стаціонарного лікування в КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради із\~ 03 по 13 вересня 2021 року. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні 10 днів, вартість\~ 1 ліжко-дня у вересня 2021 року складала 1112 грн. 10 коп. Загальна вартість лікування за 10 календарних днів становить 11121 грн. Отже, своїми протиправними діями [PERSON] завдав державі майнової шкоди на загальну суму 11121 грн. В обґрунтування підстав подання вказаного позову в інтересах держави прокурор зазначив, що відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 56 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор вказує, що дана позовна заява подана як захід прокурорського реагування з метою захисту інтересів держави в особі Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, оскільки понесені лікувальним закладом витрати на лікування потерпілого у кримінальному провадженні відшкодовані не були, що негативно вплинуло на фінансовий стан органу та спричинило збитки державі. Кошти державного бюджету України та місцевих бюджетів, асигновані на охорону здоров`я, використовуються для забезпечення населенню гарантованого рівня медичної допомоги, фінансування державних цільових і місцевих програм щодо охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень з цих питань. КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради є багатопрофільним лікувальним закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає вторинну (спеціалізовану) медичну допомогу населенню. Засновником підприємства є Смілянська територіальна громада в особі Смілянської міської ради. Заклад фінансується з державного та/або місцевого бюджетів. Ненадходження коштів до відповідних бюджетів призводить до порушень діяльності лікувального закладу щодо безоплатного надання медичних послуг населенню та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом за їх захистом. Крім того, прокурор зауважує, що предметом позовних вимог є відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, що свідчить про порушення економічних інтересів КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради, що ускладнює належну реалізацію нею функцій держави щодо державної політики в галузі охорони здоров`я, оскільки кошти, виділені з бюджету на вказані цілі, залишаються до цього часу не відшкодовані в судовому порядку, що згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» потребує втручання органів прокуратури шляхом подання позовної заяви. Оскільки Смілянська міська рада Черкаської області не звернулася самостійно до суду із позовом про відшкодування понесених закладом охорони здоров`я витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення, прокурор вважає, що вона неналежно здійснює захист інтересів держави, а тому у прокурора виникає право на звернення із позовною заявою до суду на захист державних інтересів, так як вказана бездіяльність призводить до ненадходження коштів до бюджету. Відтак, прокурор просить суд стягнути з [PERSON] шкоду, заподіяну КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради лікуванням потерпілого від злочину, перерахувавши її в сумі 2626 грн. 90 коп. до місцевого бюджету та\~ перерахувавши її в сумі 8494 грн. на користь Національної служби здоров`я України. Ухвалою судді від 31 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача прокурора Смілянської окружної прокуратури Сокольвяк О.І. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовільнити з підстав наведених у позові. Представник Смілянської міської ради в судовому засіданні позові вимоги підтримав. Представник Національної служби здоров`я в судове засідання не з`явився,\~ про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідач в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що вироком Смілянського міськрайонного суду від 10 грудня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Зі змісту вироку вбачається, що [PERSON] 3 вересня 2021 року близько 8 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Daewoo Lanos»,\~ д.н.з. [NUMBER] та рухаючись по вул. Т.Шевченка\~ в напрямку вул. Б. Хмельницького в м. Сміла, неподалік\~ будинку №14 по вул. Т. Шевченка, порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху України,наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не переконався у відсутності пішоходів, для яких може бути створена небезпека, продовжив рух і скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , яка переходила проїзну частину вулиці по пішохідному переході. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] спричинено тілесне ушкодження\~ у вигляді перелому правої ключиці яке, згідно висновку експерта №05-6-01/298 від 23 вересня\~ 2021 року за ознакою тривалого розладу здоров`я, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та закритої черепно-мозкової\~ травми\~ у вигляді струсу головного мозку,що відповідно до висновку тієї ж експертизи, являється легким тілесним ушкодженням. Встановлено, що потерпіла у даному кримінальному провадженні [PERSON] пройшла курс стаціонарного лікування в КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради із\~ 03 вересня 2021 року по 13 вересня 2021 року. Згідно з довідкою КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради від 13 травня 2022 року № 01-20/233 від 13 травня 2022 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 03 вересня 2021 року по 13 вересня 2021 року (10 календарних днів). Вартість 1 ліжко-дня складає 1112 грн. 10 коп. Загальна вартість лікування за 10 календарних днів становить 11121 грн. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені частиною 1 статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України). За змістом частин 1,3 статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово в наслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року затверджено «Порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», яким встановлено, що згідно із статтею 1206 Цивільного кодексу України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Отже, з матеріалів справи вбачається, що потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження від дій [PERSON] . При цьому, суд вважає доведеним, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 03 по 13 вересня 2021 року (10 календарних днів). Вартість 1 ліжко-дня складає 1112 грн. 10 коп. Загальна вартість лікування за 10 календарних днів становить 11121 грн. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що КНП «Смілянська міська лікарня» понесла витрати на лікування потерпілої [PERSON] , яка отримала тілесні ушкодження у зв`язку із вчиненням [PERSON] злочину. Враховуючи вище викладене, проаналізувавши вище вказані докази у справі в їх сукупності та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, об`єктивності, розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває заклад охорони здоров`я, Смілянської міської ради та на користь держави слід стягнути витрати понесенні на лікування [PERSON] . У порядку статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовної вимоги прокурора, який на підставі пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, судовий збір у розмірі 2 684 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Враховуючи наведене та

Outcome: approved