Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи: Акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення безпідставно збережених коштів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він є клієнтом АТ «Універсал Банк», споживачем його банківської послуги MONOBANK|UniversalBank, на його ім`я відкрита картка [NUMBER] , рахунок [NUMBER] . 08 листопада 2023 року о 10 годині 11 хвилин, використовуючи застосунок АТ «УніверсалБанк» «MonoBank» позивач ініціював переказ власних коштів в сумі 22 000,00 грн. зі своєї картки [NUMBER] на картку [NUMBER] , що належить його знайомій [PERSON] . Для цього він скопіював вказаний номер картки, перейшов у розділ «Переказати на картку» та вставив у відповідне поле додатку номер зазначеної картки для здійснення переказу. Вважаючи, що здійснює платіж саме на картку [NUMBER] , позивач підтвердив операцію і платіж було проведено. Протягом кількох секунд позивач відкрив у застосунку квитанцію №РВКТ-КХНР-729Р-В2АВ від 08 листопада 2023 року, щоб впевнитись, що переказ коштів відбувся коректно. Однак, ним було виявлено, що кошти помилково переказано на іншу картку [NUMBER] , номер якої позивачу взагалі невідомий, отримувачем коштів зазначений [PERSON] . Позивач одразу звернувся до служби підтримки «MonoBank», щоб скасувати платіж та повернути кошти. Поряд з цим, менеджер служби підтримки повідомив, що повернення коштів буде можливим зі згоди отримувача. При пошуку інформації щодо отримувача коштів, позивач знайшов необхідний контакт у контактах свого акаунту Telegram, такий акаунт був прив`язаний до номера [NUMBER] , засобами додатку GetContact, позивач встановив, що номер [NUMBER] належить [PERSON] . Позивач зателефонував за вказаним номером, особа, що підняла слухавку, пообіцяла повернути гроші, але згодом перестала виходити на зв`язок. Службі підтримки «MonoBank» також не вдалось зв`язатися з отримувачем коштів. За допомогою соцмереж та з офіційного порталу «Судова влада» позивач встановив, що [PERSON] народився [INFO] в м. Горлівка, проживає в м. Дніпро, має по батькові « [PERSON] » та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно збережені кошти в розмірі 22 000 грн. та судові витрати. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 08 січня 2024 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було прийнято до розгляду дану позовну заяву з відкриттям провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не надано. Будь-які клопотання по справі від сторін, до початку розгляду справи, суду не надходили. Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи: АТ «Універсал Банк» про стягнення безпідставно збережених коштів підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» MONOBANK|UniversalBank від 28 грудня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , має рахунок [NUMBER] . Згідно з квитанцією №РВКТ-КХНР-729Р-В2АВ від 08 листопада 2023 року monobank | Universal Bank, відправник [PERSON] , платіжний інструмент [NUMBER], [NUMBER] , перерахував одержувачу «[PERSON]», банк одержувача - Універсал Банк, платіжний інструмент - [NUMBER], грошові кошти на суму 22 000,00 грн, дата та час здійснення операції - 08.11.2023 10:11, призначення платежу - переказ особистих коштів. З наданого листування з службою підтримки в мобільному додатку monobank видно, що позивач починаючи з 10 год. 12 хв. 08.11.2023 повідомляв про те, що грошові кошти перераховані іншій особі, ніж тій, якій він мав перерахувати. Позивач зазначає, що вказаний переказ коштів здійснений помилково на іншу картку внаслідок помилкового натискання на контакт, що автоматично підтягнувся застосунком «MonoBank» з контактів акаунту позивача в Telegram. Картка, на яку помилково здійснено переказ коштів, як і акаунт отримувача коштів в Telegram прив`язаний до номера [NUMBER] . Засобами додатку GetContact встановлено, що номер [NUMBER] належить [PERSON] . Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, загальні засади функціонування платіжних систем в Україні врегульовані Законом України «Про платіжні послуги» від 30.06.2021 № 1591-ІХ (Закон № 1591-ІХ). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону № 1591-ІХ дистанційна платіжна операція - платіжна операція, що здійснюється із застосуванням засобів дистанційної комунікації. Ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції, у тому числі із застосуванням платіжного інструменту. До ініціаторів належать платник, отримувач, стягувач, обтяжувач (п. 21 ч. 1 ст. 1 Закону № 1591-ІХ). Отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума платіжної операції або яка отримує суму платіжної операції в готівковій формі (п. 52 ч. 1 ст. 1 Закону № 1591-ІХ). Пунктами 42, 43 ч. 1 ст. 1 Закону № 1591-ІХ визначено, що неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі. Відповідно до частини першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (провадження № 14-175цс21)). Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України. За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернув позивачу отримані без належної на те підстави грошові кошти в сумі 22 000,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти в сумі 22 000,00 грн., задовольнивши позовні вимоги. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року № 2710-IХ, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2023 року складає 2684,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 073 грн. 60 коп. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1 073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved