Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Позовна заява мотивована тим, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ 'ПриватБанк' з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 25.09.2015 року, відповідно до якої отримав кредит, який в подальшому був збільшений до 50 000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує і погашення боргу не здійснює, позивач звернувся з позовом до суду і просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "Приват Банк" заборгованість за кредитним договором б/н від 25.09.2015 року у розмірі 51934 грн. 55 коп., який складається з тіла кредиту в сумі 40881,59 грн, 11052,96 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом та судовий збір в сумі 2684,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 11.10.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 09.01.2024 року відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, 02.01.2024 надіслав заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, на відеоконференцзв`язок за допомогою власних технічних засобів не вийшов, 06.11.2023 надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, 08.01.2024 надіслав до суду письмові пояснення в яких зазначив що сума заборгованості за тілом кредиту заявлена банком має бути зменшена на суму неправомірно нарахованих відсотків., представник АТ КБ "ПриватБанк" Дашко В.М. не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, та заява в якій банк не заперечує проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, 15.11.2023 надіслав відповідь на відзив в якому просив позовну заяву задовольнити. Відповідно до ч. 5 ст. 212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як позовні вимоги позивача складають 51934 грн. 55. та вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та винести рішення. Суд, прийнявши до уваги заяву представника позивача АТ КБ "ПриватБанк" Дашка В.М., відзив на позовну заяву [PERSON] , відповідь на відзив представника позивача АТ КБ "ПриватБанк" Дашка В.М., дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 25.09.2015 року [PERSON] звернувся до АТ КБ 'ПриватБанк' з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 25.09.2015 року, відповідно до якої отримав кредит, який в подальшому був збільшений до 50000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с. 10-12). Відповідно до статуту в новій редакції Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" змінив найменування юридичної особи в акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (а.с.74-77). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови договору, не сплачує основний борг згідно графіка погашення кредиту, тому станом на 28.05.2023 року перед банком заборгованість позичальника становить 51934 грн. 55 коп., яка складається з тіла кредиту в сумі 40881,59 грн, 11052,96 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом (а.с.79-97). [PERSON] народився [INFO] , місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] (а.с. 71-72). Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За правилами ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Умови договору відповідачем [PERSON] порушені, про що свідчить розрахунок, наданий АТ КБ "Приват Банк"( а.с.9-19). Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] по кредитному договору б/н від 28.05.2023 року, оскільки він узгоджується з матеріалами справи і їм не суперечить. Відповідач [PERSON] не виконує умови договору від 28.05.2023 року, добровільно не сплачує суму заборгованості по кредитному договору б/н та процентах за користування ним, підвищеної процентної ставки за прострочення зобов`язань, тому при таких обставинах у суду є підстави для задоволення позовних вимог. Виконаний банком розрахунок заборгованості за кредитним договором є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів відповідачем, період прострочення, залишок заборгованості за кредитом та нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Схожий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц. Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача також підтверджується випискою по рахунку за період з 25.09.2015 по 01.05.2023. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Також виписка банку згідно Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі. Такі висновки суду відповідають правовим висновкам Верховного суду у справі № 200/5647/18 (постанова від 16.09.2020) та у справі № 760/7792/14-ц (постанова від 28.10.2020). З виписки по рахунку відповідача та розрахунку заборгованості, наданих позивачем, вбачається, що відповідач отримував кредит, ним користувався та здійснював платежі на часткове погашення заборгованості. Доказів на спростування факту отримання кредиту чи доказів його погашення відповідач не надав. Стосовно доводів відповідача викладених у відзиві, про те що йому як позичальнику 25.09.2015 року не було доведено і відомо про обов`язок сплачувати відсотки за користування кредитом, не було відомо їх розмір, він не ознайомлений з умовами договору, що містяться на сайті, оскільки його підпис не міститься на цих умовах а також доводи про те що суми нарахованих відсотків за користуванням кредиту не можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивача - суд не приймає, оскільки 25.09.2015 [PERSON] підписав заяву приєднання до умов та правил надання банківських послуг, в даній заяві вказав, що підписавши цю заяву згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованими на сайті банку, Тарифами банку, які в цілому складають Договір банківського обслуговування. Також суд звертає увагу, що в анкеті заяві відповідач вказав, що сфера його праці - юридичні послуги (а.с. 10), отже відповідач мав можливість та повинен був ознайомитися та розуміти наслідки користування Умови та Правила надання банківських послуг. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. 00 коп. (а.с.1). Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved