Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог 07.11.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, у якому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 11.03.2020 за №155 в сумі 1598,30 грн, в тому числі заборгованість по кредиту 1407,77 грн, відсотки за користування кредитом 190,53 грн. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору від 11.03.2020 за №155 [PERSON] отримала в кредитній спілці «Добробут» кредит в розмірі 3100,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 52% на суму залишку заборгованості за кредитом, терміном на 12 місяців та порядком погашення кредиту та відсотків за користування кредитом у відповідності до п.4 Договору. В забезпечення виконання вказаного договору між позивачем та [PERSON] (відповідачем 2) було укладено договір поруки від 11.03.2020 №155/1, яким він зобов`язався нести солідарну відповідальність з боржником у випадку, коли він не виконуватиме або неналежним чином виконуватиме зобов`язання за кредитним договором. Однак відповідачі зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконують, постійно порушують графік повернення кредиту, у строк, встановлений договором, кредит та проценти за користування кредитом позивачу не повернули. Тому позивач і пред`явив даний позов. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у суд не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов визнає повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, відзив не подавала. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 10.11.2023 відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Згідно з ч. 2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 11.03.2020 надала до кредитної спілки «Добробут» заяву-анкету на отримання кредиту, в якій просила надати кредит в сумі 3100,00 грн терміном на 12 місяців на ремонт будинку (а.с.3). 11.03.2020 між кредитною спілкою «Добробут» і [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту №155, згідно з яким кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у сумі 3100,00 на умовах встановлених в цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 52 відсотки річних. Згідно з п. 1.3 строк дії договору 12 (дванадцять) місяців, що діє з 11.03.2020 до 11.03.2021. Згідно п.1.5 Договору, датою надання кредиту вважається дата видачі позичальнику суми кредиту готівкою через касу кредитодавця, а при безготівкових розрахунках - дата списання відповідної суми з рахунку Кредитодавця. Датою повернення (погашення) кредиту так само як і датою сплати процентів вважається дата оформлення Кредитодавцем касових документів на отримані суми, а при безготівковому розрахунку дата зарахування коштів на рахунок Кредитодавця. Згідно п.2.1 даного Договору, кредитодавець на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості до умов цього Договору надає Позичальнику кредит з цільовим призначенням ремонт будинку, а позичальник зобов`язується погашати кредит та сплачувати проценти в порядку визначеному цим Договором. Відповідно до п. 4.2 цього договору, сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною цього Договору. Пунктом 5.1. договору передбачено, що даний кредит забезпечується порукою (а.с. 5-6). Згідно графіку розрахунків, повернення кредиту повинно відбуватися щомісячно починаючи 11.04.2020 закінчуючи 11.03.2021 (а.с.7). Відповідно до договору поруки № 155/1 від 11.03.2020, укладеного між кредитною спілкою «Добробут» та [PERSON] , остання зобов`язалася відповідати перед позивачем за зобов`язаннями члена кредитної спілки «Добробут» [PERSON] , які випливають із кредитного договору №155 від 11.03.2020. Згідно п.2.1. вказаного договору відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором №155 від 11.03.2020, укладеним між кредитором та боржником. Пунктами 2.2. - 2.5, договору, передбачено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов`язаннях боржника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, виплату плати за користування ним. У випадку невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за договором кредиту, кредитор зобов`язується письмово повідомити поручителя, при цьому зазначити заборговану суму. Згідно з п. 3.1 договору поруки, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також коли кредитор протягом дванадцяти місяців з дня настання строку виконання зобов`язання не пред`явив позову до поручителя (а.с. 8). Згідно з особовою карткою позичальника за [PERSON] станом на 07.11.2023, рахується заборгованість по кредиту 1407,77 грн, відсотки за користування кредитом 190,53 грн (а.с. 10). Відповідно до видаткового касового ордеру від 11.03.2020 Кредитна спілка «Добробут» видала [PERSON] кредит за договором №155 від 11.03.2020 в розмірі 3100,00 грн. (а.с. 11). Згідно з протоколом №44 від 11.03.2020 члени кредитного комітету КС «Добробут» прийняли рішення видати кредит, серед інших, і [PERSON] в сумі 3000,00 грн. (а.с. 12). За даними Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.10.2021 Кредитна Спілка «Добробут» зареєстрована як юридична особа 12.05.2003, основний вид економічної діяльності, 64.92 інші види кредитування (а.с.13). Згідно зі свідоцтвом від 22.06.2004, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Кредитна Спілка «ДОБРОБУТ», зареєстрована як фінансова установа (а.с.14). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Верховний Суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. Згідно зі статтею 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №155 від 11.03.2020 [PERSON] отримала в кредитній спілці «Добробут» кредит в розмірі 3100,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 52% на суму залишку заборгованості за кредитом, терміном на 12 місяців. В забезпечення виконання вказаного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №155\\1 від 11.03.2020, яким вона зобов`язалися нести солідарну відповідальність з боржником у випадку, коли він не виконуватиме або неналежним чином виконуватиме зобов`язання за кредитним договором. Відповідачі зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконують, постійно порушують графік повернення кредиту, у строк, встановлений договором, кредит та проценти за користування кредитом позивачу не повернули. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо [PERSON] підлягають до задоволення. З приводу вимог щодо [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3.1 договору поруки № 155/1 від 11.03.2020, укладеного між кредитною спілкою «Добробут» та [PERSON] , порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також коли кредитор протягом дванадцяти місяців з дня настання строку виконання зобов`язання не пред`явив позову до поручителя. Згідно з ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №2-1169/11(провадження № 14-265цс18), від 27.03.2019 у справі №200/15135/14-ц (провадження № 14-23цс19) суд касаційної інстанції звертав увагу, що умови договору про дію поруки до повного виконання зобов`язань боржника не свідчать, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559\~цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов`язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. З огляду на преклюзивний характер строку поруки та зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов`язання застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559\~ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. З аналізу частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~можна зробити висновок, що строк поруки відноситься до преклюзивних, це строк існування самого зобов`язання поруки, а застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язання. Тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Такі висновки також висловлені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27.03.2019 у справі № 200/15135/14-ц (провадження № 14-23цс19). Строк, передбачений частиною четвертою\~статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов`язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. Ні стаття 559, ні будь-які інші норми ЦК України не містять положень про можливість поновлення, зупинення чи переривання строку звернення з вимогами до поручителя. Такі правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 523/8249/14, від 08.06.2021 у справі № 202/781/14. Судова практика про застосування частини четвертої\~статі 559 ЦК України є\~послідовною та сталою, про що зокрема зауважує Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.07.2023 у справі 2-1268/11. Як вбачається з договору споживчого кредиту №155, договір укладено строком на 12 місяців, що діє з 11.03.2020 до 11.03.2020, ураховуючи п. 3.1. договору поруки № 155/1 порука припиняється, коли кредитор протягом 12 місяців з дня настання строку виконання зобов`язання не пред`явив позову до Поручителя. Оскільки строк дії договору закінчився 11.03.2021, а позовну заяву з вимогами до боржника та поручителя було подано 27.11.2023, тобто зі спливом строку визначеного п. 3.1 договору, а отже пропущений строк пред`явлення вимог до поручителя, то суд приходить до висновку, що порука є припиненою, а від так відсутні підстави для задоволення позовних вимог до поручителя [PERSON] . До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Згідно ч.1 ст. 141\~ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ураховуючи , що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення суми заборгованості саме із позичальника, [PERSON] , яка визнала позов, тому із неї підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1342,00 грн. (50% від 2684 грн, що сплачений позивачем при подачі позову).

Outcome: partial