Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом посилаючись на те, що з 31 грудня 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають малолітню доньку, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З вересня 2023 року подружні стосунки з відповідачем припинені, відповідач проживає окремо. Останній матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість оскільки перебуває на військовій службі, інших утриманців не має. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/ 4 частки його заробітку. В судове засідання сторони не викликались. Від відповідача відзив не надходив. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не надала заперечень проти заочного вирішення справи. 28 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 грудня 2016 року Інгулецьким районним районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області 31.12.2016, актовий запис №199. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис №178, що видно із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 червня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, перебуває на військовій службі. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з обов`язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 141 СК України встановлено рівні права та обов`язки матері і батька щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як передбачено ч. 1\~ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач має змогу її надавати, але ухиляється від передбаченого законом обов`язку. Суду не надано доказів про наявність на утриманні відповідача непрацездатних членів сім`ї або інших неповнолітніх дітей, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину. Запропонований позивачем розмір аліментів\~1/4 частина заробітку (доходу)\~визнається судом достатнім і не порушує прав та інтересів інших осіб. На підставі зазначеного позовні вимоги підлягають задоволенню. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved