Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

У травні 2023 року позивачка звернулась до Подільського районного суду м. Києва з даним позовом. Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2013. Від шлюбу у подружжя є діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, спільне подружнє життя у сторін не склалося. За період спільного проживання, через різні погляди на сімейні стосунки у сторін почали виникати непорозуміння, суперечки та сварки, які в кінцевому результаті привели до розпаду сім`ї. З жовтня 2022 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, не ведуть спільного господарства та мають окремі бюджети. Сторони остаточно втратили почуття любові та поваги один до одного. За таких обставин, на думкою позивачки збереження сім`ї стало неможливим, та суперечить інтересам сторін. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26.05.2023 року вказану позовну заяву направлено для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. 04.09.2023 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшли матеріали даної справи та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2023 передані судді Аббасовій Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 вересня 2023 року у справі про розірвання шлюбу відкрито провадження та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначено, що проти заочного рішення позивачка не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 15.11.2013 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1611, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 15.11.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві. У шлюбі подружжя має двох дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 25.06.2014, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис № 1264; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 26.05.2016, Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м.Києві, актовий запис № 1093. Судом установлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримує та спільне господарство не веде, проживають окремо. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що оскільки на даний час сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам позивачки, відтак є усі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, понесені останньою, які складаються з судового збору в розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved