Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 08.11.2023 надійшов позов, в якому позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до повноліття дітей, та на особисте її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка мотивує свій позов тим, що від сумісного проживання сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач не виконує належним чином свого обов`язку щодо утриманню дітей, а тому позивач вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Крім того, у зв`язку із народженням дитини [PERSON] немає змоги працювати, відповідач в добровільному порядку допомоги на особисте утримання позивачці не надає, що спонукало її звернутися до суду з відповідним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі . Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10.11.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.12.2020, виданим виконавчим комітетом Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, сторони зареєстрували шлюб 14 грудня 2020 року, про що було складено актовий запис №52 (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.05.2018, виданим Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] , народився [INFO] . Батьками дитиниє [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.02.2022, виданим Добровеличківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), [PERSON] , народився [INFO] . Батьками дитиниє [PERSON] та [PERSON] (а.с.7 ). З довідки №1238 від 01.11.2023 виданої Помічнянською міською радою Новоукраїнського району, встановлено, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять: чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] ( а.с. 8). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вимогами ч.1ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів на утримання неповнолітніх дітей у визначеному позивачкою розмірі. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд доходить до висновку, що позивачка, на утриманні якої знаходяться спільні з відповідачем діти, має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач, який ухиляється від добровільного виконання свого батьківського обов`язку, зобов`язаний їх сплачувати . Враховуючи викладене, суд вважає, що позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей необхідно задовольнити повністю . Згідно з ч.2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку ( доходу ) другого з подружжя і ( або ) у твердій грошовій сумі . Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи те, що менша дитина сторін потребує догляду та старшій доньці майже п`ять років, перебування позивачки у декретній відпустці по догляду за дитиною, суд враховує, що відповідачем не надано суду доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків чи інших осіб, не надано доказів стану здоров`я, який би перешкоджав відповідачу утриманню дружини, а тому суд виходить з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача, вважає за можливе задовольнити позов частково в цій частині та стягнути з відповідача на утримання дружини 1/6 частину його заробітку (доходів). Отже, на думку суду, позивач має право вимагати стягнення з відповідача коштів на власне утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в частці від заробітку (доходу), встановлену законом та таке стягнення аліментів на утримання батька дитини має відбуватися у розмірі не більшому 50 відсотків. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за дві позовні вимоги в розмірі 2147гривень 20 копійок . На підставі ст. ст. 80, 84, 104, 105, 110, 111, 112, 180-183 СК України,

Outcome: partial