Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №5267754 від 23.12.2021 року у розмірі 54925 грн, інфляційних втрат - 9831,59 грн, трьох відсотків річних - 2139,82 грн, а також просить стягнути компенсацію витрат по сплаті судового збору та на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.12.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено електронний договір №5267754 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 25000 грн. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту - 22.01.2022, вказується в Графіку платежів, що є додатком № 1 до договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 25000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. У відповідності до п.4.3. кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів. 18.04.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала та має заборгованість, позивач просить задоволити позовні вимоги. Ухвалою судді від 23.08.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Від відповідачки 26.10.2023 року надійшов відзив на позову заяву. В такому зазначає, що визнає факт того, що винна позивачу кредитні кошти у розмірі 25000 грн, однак не визнає розмір відсотків, оскільки у договорі зазначено, що загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою становить 14250 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом становить 39 250 грн. Отже, визнає, що винна кредитодавцю за договором №5267754 про надання споживчого кредиту 39250 грн (тіло кредиту (2500 грн) + проценти (14250 грн). В той же час, наголошує, що у неї відсутній обов`язок повернення вказаних коштів саме позивачу, оскільки не була повідомлена про переуступлення права вимоги від первинного кредитора до позивача. 07.08.2023 на адресу суду постила відповідь на відзив від представника позивача. Зазначає, що пп. 3 п. 5.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту [INFO] , зазначену при укладенні Кредитного договору, відповідного повідомлення. Просить позов задоволити в повному обсязі. Представник позивача позов підтримав частково, зокрема просить суд стягнути тіло кредиту у розмірі 25000 грн та відсотки, що в загальному розмірі становить 54925 грн. Позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних не підтримує та просить такі не розглядати. Звертає увагу суду, що відповідачку було повідомлено про відступлення права вимоги за договором факторингу шляхом скерування листа на її електронну адресу, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач проти позову заперечила з підстав викладених у відзиві, не заперечує факт отримання кредиту у розмірі 25000 грн. У випадку задоволення позову просить врахувати, що згідно умов кредитного договору, строк такого 30 днів, а загальна вартість кредиту на стандартних умовах 39250 грн. Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, вважає що підстави для задоволення позовних вимог відсутні з підстав викладених у відзиві. Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 23.12.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено електронний договір №5267754 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 25000 грн. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту - 22.01.2022 р вказується в Графіку платежів, що є додатком № 1 до договору. Згідно п. 1.5.1. Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. Відповідно до п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Даний договір та Додаток №1 до договору підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором М934802, 23.12.2021 19:12:36. Також, умови кредитування визначені і у паспорті споживчого кредиту, який підписано [PERSON] електронним підписом. Таким чином, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 25000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що сторонами не оспорюється. Згідно розрахунків позивача, станом на дату звернення до суду, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить: 25000 грн - тіло кредиту та 29925,5 грн - нараховані проценти, всього 54925,5 грн. 18 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» /Фактор/ та ТОВ «Авентус Україна» /Клієнт/ було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання /кредиту/, плату за кредитом /плату за процентною ставкою/, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Згідно акта прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №18.04/23-Ф від 18.04.2023 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників. За Договором факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року до нового кредитора ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] що підтверджується витягом з реєстру боржників. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту [INFO] зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд прийшов до переконання, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за електронним договором про надання споживчого кредиту від 23 грудня 2021 року та надало відповідачу кредит в сумі 25000 грн, позивач ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» набув право вимоги до відповідача за вказаним договором, а відповідач [PERSON] ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. В той же час, суд приймає до уваги заперечення сторони відповідача в частині стягнення відсотків. Так, в умовах договору №5267754 про надання споживчого кредиту від 23.12.2021 зазначено, що строк такого становить 30 днів. Таким чином сторони обумовили у договорі, що нарахування процентів за кредитним договором обмежене 30 днями та їх розмір за загальною ставкою становить 14 250 грн. Відповідно до п.18 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту становить за стандартною ставкою 39 250 грн. Також, згідно умов Додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту, загальна вартість кредиту складе - 39250 грн, проценти за користування кредитом складуть - 14250 грн. Окрім цього, в паспорті споживчого кредиту загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою становить 14250 грн. А орієнтовна загальна вартість кредиту становить за стандартною ставкою 39 250 грн. В той же час, п.4.1 передбачено, що строк кредиту може бути продовжено в порядку автопролонгації, на строк не більше 90 днів. Як вбачається з п.37 Постанови Великої Палати Верховного суду від 25.05.2021 у справі 149/1499/18, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 53-54, 90-91)). Підстав для відступу від цих висновків щодо застосування приписів ЦК України про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами немає. Таким чином, нарахування процентів за договором обмежене 30 днями і становить 14250 грн. При тлумаченні договорів Верховний суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові №463/1100/14-ц від 18 квітня 2018 року за принципом contra proferentem. У кредитних договорах стороною котра пише (готує) договір, завжди виступає надавач послуг (кредитодавець), а не споживач послуг (позичальник). Таким чином, навіть у разі наявності різного підходу до тлумачення як умов кредитного договору в загальному, так і будь яких розбіжностей між окремими його пунктами, такий договір завжди тлумачиться на користь позичальника, а не кредитодавця. Таким чином, із відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 39250 грн (тіло кредиту (2500 грн) + проценти в межах строку дії договору (14250 грн), а тому позов слід задоволити частково. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги укладений між позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М., а також рахунок на полату по замовленню №783/10/08 від 10.082023р., якими підтверджено оплату послуг адвоката у розмірі 10000,00 грн. Із урахуванням того, що позовні вимоги задоволено частково, на користь позивача із відповідача підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 5870 грн та судовий збір сплачений при поданні позову до суду у розмірі 1260, 40 грн.

Outcome: dismissed