Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

У жовтні 2023 позивач [PERSON] , яка діє як законний представник малолітнього сина [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Друга київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 25.11.2002 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в ході виконання постанови № 2518 виданої 13.03.2002 Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] штрафу на користь держави у розмірі 255,00 грн. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що належить [PERSON] АА №637534 (АА № 384320). На підставі цієї постанови Друга київська державна нотаріальна контора 12.10.2004 зареєструвала обтяження за реєстраційним номером 1370225 (арешт накладено на частину квартири [ADDRESS] ), про що свідчать відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. [INFO] [PERSON] помер, про що Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11.11.2022 видане свідоцтво про смерть, актовий запис 21296. 23.05.2023, позивач, як законний представник малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , звернулась до Другої київської державної нотаріальної контори для видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яким є частина квартири [ADDRESS] (частина квартири належить на праві власності померлому [PERSON] ). Однак, 23.05.2023 нотаріус Другої київської нотаріальної контори Ткач О.А. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки при отриманні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна шляхом безпосереднього доступу до нього, при перевірці заборони або арешту на майно та щодо померлого [PERSON] , виявлено арешт, накладений на частини квартири [ADDRESS] , що йому належить. 06.10.2022 [PERSON] виконана постанова № 2518 видана 13.03.2002 Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення із [PERSON] штрафу у розмірі 255,00 грн, штраф сплачено в повному обсязі. 07.06.2023 позивач звернулась до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту із частини квартири [ADDRESS] . Згідно відповіді Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16.06.2023 Відділ не може зняти арешт, оскільки згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що постанова № 2518 видана 13.03.2002 Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] штрафу на користь держави у розмірі 255,00 грн. на виконанні у Відділі не перебуває. Разом з тим, відповідно до інформації Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний арешт: запис про обтяження 1370225 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 25.11.2002, виданої Голосіївською державною виконавчою службою, об`єкт обтяження частина квартири [ADDRESS] зареєстровано 12.10.2004 Другою державною нотаріальною конторою. Додаткові дані, архівний номер: 4975559KIEV2, архівна дата: 06.12.2002, дата виникнення: 05.12.2002, № реєстра: 1З-142, внутр. № 790159272DF3372B4C27. Крім того, реєстр ЄДР «ВП-Виконавець» почав діяти з 2006. Позивач має намір оформити спадкові права на майно, належне [PERSON] , проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Враховуючи наведене позивач просить зняти арешт (вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) із частини квартири [ADDRESS] , який зареєстровано 12.10.2004 Другою київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.11.2002 АА №637534 (АА № 384320), реєстраційний номер обтяження 1370225. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.10.2023 відкрито провадження по даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач Голосіївський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Надали до суду заяву, в якій просили провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Друга київська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань не надали. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи, відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved