Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

08 вересня 2023 року [PERSON] через свого представника адвоката Мотуза Олександра Володимировича звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позиція позивача\~ Позивач посилається на те, що він у періоди з 30 вересня 1983 року по 04 січня 1986 року, з 02 листопада 1992 року по 17 серпня 1997 року, з 06 серпня 1998 року по 23 серпня 1998 року, з 19 січня 2004 року по 12 березня 2013 року працював на виробничих структурних підрозділах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах, за час роботи отримав хронічні професійні захворювання. Довідкою МСЕК серії АБ № 0007971 від 05 листопада 2013 року йому було встановлено первинно 60 відсотків втрати професійної працездатності. Позивач вважає, що за таких обставин відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду, оскільки він втратив здоров`я саме з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці. Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 245 000 грн. Заяви та клопотання відповідача Від представника відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» надійшла заява із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. На думку представника відповідача справа потребує розгляду у порядку загального позовного провадження, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер. Розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження перешкоджає стороні належним чином користуватися процесуальними правами. Як передбачено частинами 4, 5 статті 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Згідно пункту 2 частини 1 статті 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є зокрема з`ясування заперечень проти позовних вимог, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті. За змістом статей 81, 83 ЦПК України, позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. \~ \~ Позивачем\~додані до\~позовної заяви\~письмові докази,\~що підтверджують\~обставини,\~на які\~він посилається\~у позовній\~заяві,\~а саме\~ \~його роботу\~на підприємстві\~відповідача у\~шкідливих умовах,\~ \~встановлення йому\~висновком МСЕК\~втрати професійної працездатності внаслідок професійних захворювань. Розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін не суперечить положенням статті 274 ЦПК України, оскільки позовні вимоги виникають з трудових відносин, ціна позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідач має можливість викласти свою позицію по справі у відзиві і заявити клопотання у письмовому вигляді. Тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивачем не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди, а також наявності вини підприємства у спричиненні цієї шкоди. Представник відповідача просить зобов`язати позивача подати заяву свідка по суті поставлених у відзиві питань у порядку та в строк, встановлений частиною 3 статті 93 ЦПК України. Як передбачено статтею 92 ЦПК України, сторони можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи, за їхньою згодою, у тому числі за власною ініціативою. Суд не вправі зобов`язувати позивача подати заяву свідка по суті поставлених у відзиві питань, якщо позивач не подав таку заяву за власною ініціативою. \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом З матеріалів справи судом установлено, що позивач працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах з повним робочим днем у шахті і отримав професійні захворювання, що призвели до втрати працездатності. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини» від 20 серпня 2013 року № 1485 у [PERSON] встановлено наявність професійних захворювань: -вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з периферичним ангіодистонічним синдромом, у поєднанні з полірадикулопатією з вираженими статико-динамічними порушеннями хребта, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, остеоартрозу ліктьових та колінних суглобів першого-другого ступеня, -хронічне обструктивне захворювання легенів першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), легенева недостатність першого ступеня, -нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). (а.с.15-16) У вересні 2013 року затверджено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] . Причиною виникнення професійного захворювання зазначено тривалу дію шкідливих факторів виробничого середовища на організм працівника, а саме: фізичне перевантаження, запиленість повітря робочої зони, перевищення допустимого рівня шуму. (а.с.11) Довідкою МСЕК серії АБ № 0007971 від 05 листопада 2013 року [PERSON] первинно встановлено 60 відсотків втрати професійної працездатності, у тому числі: 45 відсотків вібраційна хвороба, 10 відсотків ХОЗЛ, 5 відсотків приглухуватість. (а.с.12) Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності. Надані позивачем письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог. \~ \~ Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~ Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач частково втратив професійну працездатність, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Таким чином судом встановлено наявність порушення права позивача на безпечні та здорові умови праці, що призвело до виникнення професійних захворювань та обмеження працездатності. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, наявність вимушених змін у житті позивача у зв`язку з професійним захворюванням, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 120\~000 грн, що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивач пережив і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в редакції, що є чинною на день розгляду справи в суді, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у\~вигляді \~відшкодування матеріальної\~або немайнової\~(моральної)\~шкоди,\~крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Попередньою редакцію підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, що була чинною до 25 травня 2020 року, передбачалося, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, окрім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 червня 2022 року у справі № 599/645/21, оскільки моральну шкоду завдано подією, яка відбулася до набрання чинності новою редакцією підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, підлягає застосуванню правовий висновок Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 180/683/13-ц, згідно якого не підлягають оподаткуванню суми, які за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, заподіяних платникові податків внаслідок спричинення шкоди здоров`ю. Право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивача 05 листопада 2013 року (довідка МСЕК серії АБ № 0007971), до набрання чинності новою редакцією підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, тому визначена судом сума моральної шкоди підлягає стягненню без відрахування податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою.

Outcome: partial