Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що вона з 06.02.2018 року зареєстрована та є наймачем квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований з 06.02.2018 року, але не мешкає з цієї дати відповідач [PERSON] . Вказана квартира належить Запорізькій міській раді. Відповідач [PERSON] , не мешкає у вказаній квартирі, не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію за вказаною адресою, особистих речей його в квартирі не має. Комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб. Так як відповідач не сплачує зазначені платежі, [PERSON] змушена сплачувати за нього комунальні послуги, що ставить її в тяжке матеріальне становище. Перешкод у користуванні квартирою [PERSON] відповідачу не чинила та не чинить. Він добровільно з 2019 року визначив собі інше місце проживання і спірним житловим приміщенням не користується понад 6 місяців. Факт не проживання відповідача з 2018 року підтверджується довідкою № 715386 від 30.10.2023 року. Позивачка у судове засідання не з`явилася, адвокат Мартиненко А.В., який представляє його інтереси, надав суду заяву про слухання справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,\~Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.\~12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст.\~76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що з 06.02.2018 року [PERSON] зареєстрована та є наймачем квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відміткою у паспорті (а.с.4-зворотна сторона). За вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] . Вказана квартира належить Запорізькій міській раді. Відповідач [PERSON] , не мешкає у вказаній квартирі з 06.02.2018 року, не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію за вказаною адресою, особистих речей його в квартирі не має. Комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб. Так як відповідач не сплачує зазначені платежі, [PERSON] змушена сплачувати за нього комунальні послуги, що ставить її в тяжке матеріальне становище. Перешкод у користуванні квартирою [PERSON] відповідачу не чинила та не чинить. Він добровільно з 2019 року визначив собі інше місце проживання і спірним житловим приміщенням не користується понад 6 місяців. Факт не проживання відповідача з 2018 року підтверджується довідкою № 715386 від 30.10.2023 року (а.с.5). Статтею 64\~ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно ст.\~71\~ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.\~72\~ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). За правилами ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації. Судом встановлено, що відповідач з 2018 року не проживає за місцем реєстрації, за комунальні послуги не сплачує, в даному приміщенні відсутні його особисті речі, перешкод у користуванні квартирою йому позивач не чинить. Таким чином, встановлення судом факту відсутності відповідача без поважних причин понад шість місяців за місцем проживання, є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право на користування наведеним житлом.

Outcome: approved