Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 14 липня 2007 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №437. Від шлюбу з відповідачем мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно, шлюбні відносини з відповідачем припинені з червня 2022 року тому, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та шлюб. З цього часу припинено і ведення спільного господарства та сумісне проживання. На примирення не згодна, а тому, посилаючись на положення ч.1ст.24, ч.2,4 ст.56 СК України, просить суд розірвати шлюб. Ухвалою від 12.04.2023 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 27.06.2023 року задоволено заяву відповідача [PERSON] , надано строк на примирення на 4 місяці та провадження у справі зупинено. Ухвалою від 30.10.2023 року провадження по справі відновлено. Позивач в судовому засіданні наполягала на вимогах про розірвання шлюбу, просила розірвати укладений між ними шлюб, посилаючись на різні погляди на сімейне життя та шлюб. Зазначила, що почуття між ними зникли, раніше вони намагались зберегти сімейні відносини, але не вийшло, втратили порозуміння. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, вважає, що сімейні відносини можливо зберегти, зазначивши, що він категорично проти задоволення позову, оскільки намагається виправити кризову ситуацію у відносинах з дружиною. Дослідивши заяви по суті справи та надані докази, вислухавши позицію сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено на підставі копії свідоцтва про шлюб, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2007 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №437 (а.с. 22) та відповідно до копій свідоцтв про народження мають неповнолітнього дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.23-27). Згідно з положеннями ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя. Право на припинення шлюбних відносин передбачено ст.56 СК України. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у Пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Із досліджених матеріалів справи та заяви позивача встановлено, що з червня 2022 року шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач не бажає проживати в шлюбі, на примирення не згодна. Судом, з метою збереження сім`ї, за клопотанням відповідача надавався подружжю строк на примирення тривалістю 4 місяці, але ж після закінчення строку на примирення позивачка наполягає на задоволенні позовних вимог, що свідчить про те, що сторони не примирились. А тому, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати по справі складаються із судового збору який на день розгляду справи становить у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved