Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

22 вересня 2023 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Ляр Д.Ю. засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] , в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 10.04.2009 в розмірі 30 843,40 грн. та судові витрати у справі в розмірі 2 684,00 грн. за сплату судового збору. В обґрунтування позову вказував, що [PERSON] з метою отримання кредитних коштів підписала заяву № б/н від 10.04.2009, відповідно до умов якої отримала кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, який в подальшому збільшувався. Відповідач підписанням даної заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (Далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, однак зі своєї сторони порушила умови Договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 11.06.2023 року становить 30 843,40 грн. з яких: 28 065,33 грн. заборгованість за тілом кредита; 2 778,07 грн. заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, що стало підставою для звернення до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2023 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 27 жовтня 2023 року на адресу суду надійшли відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 02 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 28 листопада 2023 року за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Через неявку відповідача в судове засідання, призначене на 28 листопада 2023 року, останнє судом відкладено на 19 січня 2024 року. Представником позивача до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підтримав в повному обсязі. У разі виникнення обставин викладених у ч.1 ст.280 ЦПК України, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання, призначене на 19 січня 2024 року повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу суду 29 листопада 2023 року через відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з вимогами ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 10 квітня 2009 року [PERSON] звернулася до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Підписуючи вказану заяву-анкету відповідач погодилася, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua. Зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті (а.с.19). Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] на підставі підписаного кредитного договору № б/н від 10.04.2009, видано кредитні картки 28.03.2008 зі строком дії до 10/09; [NUMBER] зі строком дії до 06/124 23.10.2010 зі строком дії до 08/14; 12.06.2012 зі строком дії до 02/16; 22.02.2017 зі строком дії до 05/19; 29.05.2019 зі строком дії до 02/23 (а.с.18). Старт карткового рахунку відбувся 28.03.2008. 08.04.2009 встановлено кредитний ліміт в сумі 500,00, який в подальшому до 30.03.2018 поетапно збільшувався до 50 000,00 грн., 07.05.2020 зменшено до 0,00 грн. (а.с.17). До кредитного договору банк додав довідку про умови кредитування, підписану відповідачем 10.04.2009(а.с.20), Умови та Правила надання банківських послуг (а.с.21-30), копію паспорта відповідача (а.с.31-33). 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статутом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З наданого позивачем розрахунку (а.с.7-16), вбачається, що заборгованість за договором станом на 11.06.2023 становить 30 843,40 грн., з яких: 28 065,53 грн. заборгованість за тілом кредита; 2 778,07 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Рух грошових коштів по картковому рахунку відповідача підтверджується випискою\~ з банку (а.с.39-47). Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати /зменшити або збільшити/ кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з п. 2.1.5.5 Договору позичальник зобов`язується\~ погашати заборгованість за кредитом, відсотків за його використання, за перевитрати\~ платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушив. Враховуючи викладене, суд вважає, що згідно ст.611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Отже, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати за сплату судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved