Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

04 жовтня 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , яка продовжує навчання у Державному вищому навчальному закладі «Ужгородської національний університет» в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 01.07.2023 та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] 23 років - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. На обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 31 липня 2004 року по 09 липня 2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . На даний час донька [PERSON] досягла повноліття та навчається в Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет», в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Однак відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча має таку можливість. Ухвалою суду від 02 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 01 грудня 2023 року о 10:00. 01.12.2023 до суду надійшла заява [PERSON] в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання 01.12.2023 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 23.01.2024. 30.06.2023 відповідач [PERSON] звернувсь до суду з заявою, в якій просив розглядати справу без його участі, та прийняти законне та обґрунтоване рішення. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.07.2013 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісяця, з врахуванням індексації, починаючи з 30.05.2013 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 8-9). [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», що підтверджується довідкою № 941 від 12.09.2023 (а.с. 22) та договором про навчання № 112-22/011- б від 09.09.2022 (а.с. 20-21). Термін закінчення навчання 30.06.2026 року, вартість навчання становить 22500 грн. за навчальний рік. Згідно довідки Управління соціального захисту населення від 03 жовтня 2023 року № 3408/29-01.1-11 [PERSON] працює в управлінні соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації. Загальна сума доходу за період з 01.01.2022 по 31 12.2022 становить 162818,91 грн. (а. с. 23). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач при зверненні з позовом просила стягувати аліменти, починаючи з 01.07.2023, тобто з моменту досягнення дитиною повноліття, однак звернулась до суду з позовною заявою 04.10.2023, та не надала доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв"язку з ухиленням останнього від їх сплати, суд, відповідно до ч.2 ст. 191 СК України, не вбачає підстав для стягнення аліментів, за період з 01.07.2023 по 03.10.2023. Враховуючи, що відповідач має можливість брати участь в утриманні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, заперечень щодо стягнення з нього матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки не надав, а дочка потребує такої допомоги суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, за період часу з дня подачі позову до суду. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial