Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «ЄАПБ», треті особи: приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Уманець Н.О., про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 17049 від 05.04.2021 року, вчинений приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 12 014 грн. 97 коп. Позов обґрунтовано тим, що у липні 2023 року дізналась про те, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Уманець Н.О. 17.05.2021 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в розмірі 12 014 грн. 97 коп. та у примусовому порядку із її банківського рахунку списані матеріальної допомоги на проживання від народного депутата. Оскільки виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема відсутні докази безспірності заборгованості боржника перед кредитором, [PERSON] просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис про стягнення з неї грошових коштів та стягнення з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на її користь 8 443 грн. 90 коп. списаних коштів за вказаним виконавчим написом. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» надіслав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. У відповіді на відзив [PERSON] позов просила задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що 05.04.2021 року приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17049, яким запропонував стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 014 грн. 97 коп. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Уманець Н.О. від 17.05.2021 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 17049, вчиненого 05.04.2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М., яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 014 грн. 97 коп. Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Уманець Н.О. в ході примусового виконання виконавчого провадження № [NUMBER] з боржника було стягнуто кошти в загальній сумі 10 153 грн. 41 коп., з яких на користь стягувача перераховано 8 443 грн. 90 коп. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Як роз`яснено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 цієї постанови роз`яснено, що при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому, на час вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 в частині доповнення Постанови від 29.06.1999 року № 1172 пунктом 2 щодо можливості вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною. Згідно п. 3.5. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, в редакції яка діяла на час вчинення нотаріальної дії, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи, що відповідачем не доведено, що при зверненні до нотаріуса ним, як стягувачем були надані всі належні документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника на момент звернення та встановлюють прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором у вказаному в заяві розмірі, а нотаріусом було належним чином перевірено зміст поданих Товариством в обґрунтування стягнення документів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а оспорений нею виконавчий напис - визнанню таким, що не підлягає виконанню з поверненням отриманих відповідачем коштів, стягнутих в рамках виконавчого провадження, оскільки правова підстава їх набуття згодом відпала. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1 073 грн. 60 коп.

Outcome: approved