Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

У грудні 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 квітня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики № 1524853 в електронній формі, строком на 30 календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. В свою чергу, відповідач, зобов`язувався сплатити проценти за користування позикою в розмірі 1, 04 % від суми позики, але не менше ніж 50 грн за перший день користування позикою, 1, 04 % від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 договору. Вказує, що термін повернення позики закінчився, проте відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконала, через що станом на 23 листопада 2023 року у відповідачки перед ТОВ «Веллфін» виникла заборгованість у розмірі 18 000, 00 грн, яка складається з: 6 000, 00 грн - основного боргу, 12 000, 00 грн - заборгованості за відсотками, які просив стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи, 11 квітня 2021 року сторонами укладено договір про споживчий кредит № 1524853 в електронній формі. За умовами п. 1.1. укладеного сторонами договору про споживчий кредит, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 6 000, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. договору про споживчий кредит встановлено, що позика надається строком на 30 днів. Відповідно до п. 1.4. договору, дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору про споживчий кредит між позичальником і позикодавцем. Позивачем у порядку встановленому п. 1.4. договору про споживчий кредит на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики у розмірі 6 000, 00 грн, що підтверджується повідомленням № 701/11 від 24 листопада 2023 року ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. Таким чином, позивачем належним чином виконані умови договору про споживчий кредит, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за договором про споживчий кредит зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Згідно з п. 1.5. договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: - 1, 04 процент від суми позики, але не менше ніж 50, 00 грн за перший день користування позикою; -1, 04 процент від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня у межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього договору; При цьому, нарахування процентів проводиться у момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. Відповідно до розрахунку позивача, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 23 листопада 2023 року становить 18 000, 00 грн, з яких: 6 000, 00 грн - основний борг; 12 000, 00 грн - заборгованість по відсоткам. Позивачем у порядку встановленому п. 1.4. договору про споживчий кредит через оператора послуг платіжної інфраструктури Platon на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики, що зазначена у договорі про споживчий кредит, що підтверджується повідомленням № 701/11 від 24 листопада 2023 року ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. При цьому, ТОВ «Платежі Онлайн» є оператором послуг платіжної інфраструктури, яке уповноважено надавати окремі види послуг в платіжній системі та здійснювати операційні, інформаційні та інші технологічні функції щодо переказу коштів, та діяльність якої регулюється, зокрема, нормами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Таким чином, реєстрація відповідача на сайті позивача, подання відповідачем заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, підтвердження позивачем заявки на отримання позики у передбачений Правилами спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики, свідчить про те, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а договір про споживчий кредит було укладено та підписано в електронній формі, що в силу приписів ст.ст. 6, 627 ЦК України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі. За положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Таким чином, за умовами укладеного між сторонами договору позики № 1524853 від 11 квітня 2021 року ТОВ «Веллфін» надало відповідачу суму позики, яку він зобов`язався повернути до 11 травня 2021 року, тобто строк кредитування був встановлений терміном в 30 днів, через що ТОВ «Веллфін», відповідно до статті 1048 ЦК України, має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 11 травня 2021 року, а після закінчення строку його кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, а відтак відсутні правові підстави для задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь товариства заборгованості за відсотками. Крім того, що розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по процентах за користування позикою в сумі 12 000, 00 грн включає період 957 календарних дні, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позикодавцем ТОВ «Веллфін» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по основних та додаткових процентах за користування позикою за період після 11 травня 2021 року є безпідставною та задоволенню не підлягає. Так, відповідно до п. 1.5.1. договору позики № 1524853 від 11 квітня 2021 року позичальник повинен сплатити 1, 04 % від суми позики, але не менше ніж 50 грн за перший день користування позикою та 1, 04 % від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, то з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» підлягає стягненню заборгованість за відсотками у розмірі 1 860, 00 грн, виходячи з суми боргу за позикою у розмірі 6 000, 00 грн. Згідно з частиною першою ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 171, 83 грн (43, 66 % від 2 684, 00 грн).

Outcome: partial