Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

17.11.2023 представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за\~ [PERSON] ,\~реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків\~ [NUMBER] ,\~право власності\~на земельну\~ділянку для\~обслуговування житлового\~будинку та\~ведення підсобного\~господарства площею\~0,4568\~га,\~що належала\~померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №014030 від 10.07.2003,в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.02.2023, визнати за\~ [PERSON] ,\~реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків\~ [NUMBER] ,\~право власності\~на земельну\~ділянку для\~ведення селянського\~підсобного господарства\~площею 1,8573\~га,\~що належала\~померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №014031 від 10.07.2003,в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.02.2023, визнати за\~ [PERSON] ,\~реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків\~ [NUMBER] ,\~право власності\~на земельну\~ділянку для\~ведення селянського\~підсобного господарства\~площею 2,2200\~га,\~що належала\~померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №014032 від 10.07.2003,в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.02.2023р. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] у селі Библо Самбірського району Львівської області померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із права власності на земельну ділянку площею 2,2200 га на території Боршевицької сільської ради Самбірського району Львівської області. На день смерті [PERSON] була зареєстрована і проживала однією сім`єю з сином [PERSON] , невісткою [PERSON] , онуком [PERSON] . Боршевицька сільська рада, яка увійшла у склад Добромильської територіальної громади, посвідчувала заповіт від імені [PERSON] 16.11.2000. Заповіт зареєстровано за №39. Будучи сином померлої та маючи право на спадкування за заповітом, [PERSON] 21.03.2007 звернувся до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області з приводу оформлення своїх спадкових прав, внаслідок чого було відкрито спадкову справу №68577805 у спадковому реєстрі. Однак, свої спадкові права не переоформив. [INFO] у селі Библо Самбірського району Львівської області помер чоловік позивача, [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із права власності на земельні ділянки: площею 0,4568 гектара, площею 1,8573 гектара, площею 2,22 гектара. Згідно довідки №289 від 23.08.2023 [PERSON] дійсно\~помер [INFO] і\~до дня\~своєї смерті\~був зареєстрований\~і проживав\~в [ADDRESS] . На день його смерті у житловому будинку були зареєстровані і проживали однією сім`єю: [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] , сестра [PERSON] . Нижанковицький старостинський округ №1 Добромильської міської ради заповіту від імені [PERSON] не посвідчував. Будучи дружиною померлого та маючи право на спадкування за законом, позивач 18.07.2023 звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області з приводу оформлення своїх спадкових прав, внаслідок чого було відкрито спадкову справу №70953483 у спадковому реєстрі. Однак нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій, надавши письмового листа №919/02-14 від 11.08.2023 про те, що спадкове майно становлять три земельні ділянки, про які мова йшла вище, однак оригіналів правовстановлюючих документів позивачем надано не було. У зв`язку\~з вищевказаним,\~Старосамбірська державна\~нотаріальна контора\~Львівської області\~невправі видати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~вищевказане майно.\~ За захистом своїх прав як спадкоємця рекомендовано звертатись до суду. У зв`язку з наведеним, з метою захисту спадкових прав позивача, його представник звернулася до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2023 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І. Ухвалою судді від 21.11.2023 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, представник надала через канцелярію суду заяву відповідно до якої, просила справу розглянути за її відсутністю та відсутністю позивача, позов підтримала. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати у його відсутності, проти позову не заперечує. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог статей 200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що [INFO] у селі Библо Самбірського району Львівської області померла [PERSON] , про що Добромильською міською радою Самбірського району Львівської області 22.03.2007 складено актовий запис №3 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із права власності на земельну ділянку площею 2,2200 га на території Боршевицької сільської ради Самбірського району Львівської області, яке належало їй відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №014032 від 10.07.2003. Згідно довідки №291 від 23.08.2023, виданої старостинським округом №1 Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, на день смерті [PERSON] була зареєстрована і проживала однією сім`єю з сином [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ), невістка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] . Боршевицька сільська рада, яка увійшла у склад Добромильської територіальної громади, посвідчувала заповіт від імені [PERSON] 16.11.2000. Заповіт зареєстровано за №39. Будучи сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та маючи право на спадкування за заповітом, [PERSON] 21.03.2007 звернувся до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області з приводу оформлення своїх спадкових прав, внаслідок чого було відкрито спадкову справу №68577805 у спадковому реєстрі. Однак, свої спадкові права не переоформив. [INFO] у селі Библо Самбірського району Львівської області помер чоловік позивача, [PERSON] , про що Добромильською міською радою Самбірського району Львівської області 03.02.2023 складено актовий запис №26 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із права власності на земельні ділянки: площею 0,4568 гектара для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства на території Боршевицької сільської ради Самбірського району Львівської області, яке належало останньому відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №014030 від 10.07.2003; площею 1,8573 гектара для ведення селянського підсобного господарства на території Боршевицької сільської ради Самбірського району Львівської області, яке належало останньому відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №014031 від 10.07.2003; площею 2,22 гектара для ведення селянського підсобного господарства на території Боршевицької сільської ради Самбірського району Львівської області, яке набуто [PERSON] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] та належало їй відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №014032 від 10.07.2003. Згідно довідки №289 від 23.08.2023, виданої старостинським округом №1 Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, [PERSON] дійсно\~помер [INFO] і\~до дня\~своєї смерті\~був зареєстрований\~і проживав\~в [ADDRESS] . На день його смерті у житловому будинку були зареєстровані і проживали однією сім`єю: [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ), дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , сестра [PERSON] , [INFO] Нижанковицький старостинський округ №1 Добромильської міської ради заповіту від імені [PERSON] не посвідчував. Будучи дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , та маючи право на спадкування за законом, позивач 18.07.2023 звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області з приводу оформлення своїх спадкових прав, внаслідок чого було відкрито спадкову справу №70953483 у спадковому реєстрі. Однак нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій, надавши письмового листа №919/02-14 від 11.08.2023 про те, що спадкове майно становлять три земельні ділянки, про які мова йшла вище, однак оригіналів правовстановлюючих документів позивачем надано не було. У зв`язку\~з вищевказаним,\~Старосамбірська державна\~нотаріальна контора\~Львівської області\~невправі видати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~вищевказане майно. За захистом своїх прав як спадкоємця рекомендовано звертатись до суду. Таким чином, позивач як спадкоємець за законом після смерті\~ [PERSON] , який помер [INFO] , не може реалізувати свої спадкові права на вказане спадкове майно та змушена звертатись до суду. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина 1 статті 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (пункт 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що після смерті спадкодавця [PERSON] належне останній право власності на земельну ділянку, перейшло за загальними правилами спадкування до [PERSON] , а після його смерті право власності на три земельних ділянки перейшло до [PERSON] (позивача у справі). Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved