Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, який мотивує тим, що вона з відповідачем з 20.09.2003 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Буринського районного суду від 03.01.2007 року було розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Зараз вона не має достойної роботи та можливості утримувати всіх дітей (має дитину від іншого шлюбу). На даний час син досяг повноліття та навчається на другому кірсі денної форми навчання у Національному університеті біоресурсів і природокористування України. Син настільки потребує матеріальної допомоги, яку вона саме не в змозі забезпечити, що постійно шукає підробітків за місцем навчання, чим може погіршити якість отримуваної освіти. На підставі\~викладеного [PERSON] \~просить ухвалити\~рішення,\~яким стягнути\~з [PERSON] ,\~ [INFO] \~на її\~користь аліменти\~на утримання\~повнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів\~заробітку (доходу),\~але не\~менше 50\~ відсотків\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно,\~починаючи стягнення\~з \~дня подання\~позовної заяви\~і до\~закінчення дитиною\~навчання та стягнути з [PERSON] на її користь витрати понесені при оплаті судового збору та професійної правової допомоги. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 15.11.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просить\~розгляд\~справи\~провести\~без\~її\~участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та заяву про розгляд справи без його участі не подавав. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження (а.с.11). Сторони з 20.09.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Буринського районного суду Сумської області від 30.01.2007 року було розірвано (а.с.8). 22.01.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Буринського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис 03, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №18 від 06.12.2012 року. Після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.10) Згідно витягів з реєстру територіальної громади [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.7, 15). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Згідно ст.200 СК України, суд може визначити аліменти на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форм навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На даний час спільний син сторін по справі [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття та навчається на агробіологічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України: освітній ступінь «Бакалавр», спеціальність 201 «Агрономія», рік вступу 19.09.2022 р. рік закінчення 30.06.2026 р., що підтверджується копією довідки вказаного навчального закладу №1140 від 26.10.2023 (а.с.16). Таким чином, син сторін [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги. Відповідач є особою працездатного віку та будь-яких доказів втрати ним працездатності або наявності у нього інших утриманців суду не надав, а тому суд вважає, що останній спроможний працювати, отримувати дохід та надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання. Разом з цим, позивачкою не зазначено та не доведено належними та допустимими доказами розмір щомісячних витрат, які вона несе на утримання повнолітнього сина в зв`язку з продовженням ним навчання, та що є необхідність в стягненні аліментів саме в тому розмірі, який вона просить, а також що відповідач має можливість їх в такому розмірі сплачувати. За наведеного,\~враховуючи\~рівність\~прав та\~обов`язків\~батьків\~щодо\~дитини,\~а\~також виходячи\~із\~засад справедливості,\~добросовісності\~та\~розумності,\~на\~яких регулюються\~сімейні\~відносини,\~суд\~дійшов\~висновку,\~що\~з\~ [PERSON] \~підлягають\~стягненню\~на користь\~позивачки\~аліменти\~на утримання\~повнолітнього\~сина [PERSON] ,\~який\~продовжує\~навчання,\~у\~розмірі\~1/5\~частини\~заробітку (доходу)\~щомісячно, до завершення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. На думку суду такий розмір аліментів спроможний сплачувати відповідач. Разом з цим, оскільки син сторін по справі досяг повноліття, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів в частці від його заробітку із зазначенням, що їх розмір повинен бути не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як просить позивачка. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Згідно ч.1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Відповідно до ч.ч.1, 3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.ч.1, 2\~ст.141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка у даній справі звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 ЗУ "Про судовий збір", а тому сплачений [PERSON] при подачі позову судовий збір в розмірі 268 грн. 40 коп. стягненню на її користь з відповідача не підлягає. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 ст.141 ЦПК України\~ встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачкою надано копію договору про надання правової допомоги від 01.11.2023 року, укладеного з адвокатом Лішуновим Є.О., та довідку від 06.11.2023 року, видану адвокатом Лішуновим Є.О., про сплату позивачкою 1000 грн. гонорару адвоката за підготовку та складання позову. Таким чином, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог судові витрати на користь позивачки, понесені на правову допомогу, в сумі 800 грн., а на користь держави судовий збір в сумі 858,88 грн.

Outcome: partial