Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02\~грудня 2006\~року між\~нею та\~відповідачем було\~зареєстровано шлюб.Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачем зазначено, що через деякий час сімейне життя між нею та відповідачем суттєво погіршилось. Починаючи з вересня 2023 року спільного господарства позивач та відповідач не ведуть, разом не проживають, спільного бюджету не мають, спільно кошти не витрачають. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, взаємовідносини чоловіка та дружини. Сторони не мають наміру поновлювати фактичні шлюбні відносини. Збереження шлюбу між позивачем та відповідачем буде суперечити їх інтересам, так як вони не бажають продовжувати сімейні відносини. Як зазначає позивач, спір щодо місця проживання дітей між сторонами буде вирішено окремо. Майнові спори між позивачем та відповідачем буде вирішено окремо. Строк на примирення не потрібен. На підставі вищевикладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Позивачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачем 16 січня 2024 року через канцелярію суду подано заяву про розгляд справ без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, суд проводить розгляд цивільної справи за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 02 грудня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану \~ \~ \~ \~Криворізького міського\~управління юстиції\~уДніпропетровській області зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 786 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 27.02.2007 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 27.02.20026.12.20127 року (а.с.10). У відповідності до положень ч.1 ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 3 ст.\~10\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім`я розпалась і існує формально, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам сторін. Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] також не бажає примирення та наполягає на розірванні шлюбу. Отже, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про відновлення дошлюбного прізвища від позивача не надходило, просить залишити зп собою прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,\~згідно з ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь\~позивача у звязку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 536,80 грн., а інші 50% (536,80 грн. відповідно) повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved