Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

[PERSON] звернуласядо суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом після смерті матері. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помела її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] \~є дочкою\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~які перебували\~у шлюбі\~з 17.10.1980\~та збудували\~будинок загальною\~площею 74,7\~кв.м\~та житловою\~площею 44,1\~кв.м\~з надвірни\~будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Оскільки вказаний будинок було збудовано під час шлюбу, він належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Позивач для реалізації своїх спадкових прав, після смерті її матері звернулася до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але 10.08.2023 їй була видана постанова за № 12-10/02-31 про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю у спадкоємця документу, що підтверджує право власності спадкодавця ( [PERSON] ) на частину житлового будинку, через те, що за життя мати свою частку на частину вищезазначеного житлового будинку не отримувала. Зараз [PERSON] є власником частки житлового будинку загальною площею 74,7 кв.м та житловою площею 44,1 3 надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] також є спадкоємцями 1-ої черги за законом, але спадщину вони не приймали. Просить суд\~ визнати\~за нею\~право власності\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті її\~матері [PERSON] \~ на\~житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в якх просили справу розглядати за їх відсутності та зазначили, що запречень щодо позовних вимог не мають. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с. 14). Одружившись, вона змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00015615481 від 22.07.2015 (а.с. 16). [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 17.10.1980, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 14). [PERSON] \~придбав майно,\~у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності нерухоме майно № 3500765 від 05.05.2004, виданого Слатинським КП ТП «Інвентаризатор реєстраційний № 5696952, запис № 858 в книзі №7. За життя\~ [PERSON] \~склав заповіт,\~яким \~частку житлового\~будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] заповідав своїй дочці [PERSON] , яка прийняла спадщину 09.08.2023, відповідно до свідоцтва про право на спадщину та зареєстровано у спадковому реєстрі за № 2-80, як вбачається зі спадкової справи №274/215, затвердженим державним нотаріусом. Отже позивачу\~ [PERSON] \~вже належить\~ частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Оскільки вказаний будинок було придбано під час шлюбу, відповідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Отже, спадкове майно яке було набуте подружжям за час шлюбу, частка якого належить дружині спадкодавця на праві спільної сумісної власності вищезазначеного житлового будинку. Позивач для реалізації своїх спадкових прав, після смерті її матері звернулася до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але 10.08.2023 їй була видана постанова за № 12-10/02-31 про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю у спадкоємця документу, що підтверджує право власності спадкодавця ( [PERSON] ) на частину житлового будинку, через те, що за життя мати свою частку на частину вищезазначеного житлового будинку не отримувала (а.с. 6). Позивач просить суд визнати за нею право власності на частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яка на праві спільної сумісної власності належала її матері [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ст. 69 СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 8 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, що підлягає реєстрації (крім земельної ділянки), може бути видане уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування спадкоємцям першої та другої черги за законом (як у випадку спадкування ними за законом, так і у випадку спадкування ними за заповітом) і за правом представлення на підставі правовстановлюючих документів та довідки зазначеного органу місцевого самоврядування з викладенням характеристики будівлі, на яку видається свідоцтво. Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Окрім позивача,\~спадкоємцями у справі є відповідачі [PERSON] та [PERSON] також є спадкоємцями 1-ої черги спадкуванн законом після смерті батьків, але спадщину вони не приймали та надали до суду заяви, в якх просили справу розглядати за їх відсутності та зазначили, що запречень щодо позовних вимог не мають (а.с. 32 - 35). У відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиці № 12-10/02-31 від 10.08.2023, позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавців на частину спірного будинкку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло, [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] перебуваючи у шлюбі, а частки майна дружини та чоловіка є рівними, отже подружжя в рівних долях володіли цим будинком. Доказів на спростування викладених позивачкою обставин, щодо прийняття нею спадщини після смерті матері та батька, відповідачами суду не надано, а судом самостійно не здобуто. Враховуючи та\~аналізуючи вищевказане,\~беручи до\~уваги надані\~суду докази,\~суд приходить\~до висновку\~про часткове\~задоволення позовних\~вимог,\~оскільки в\~позові порушено\~питання про\~визнання права\~власності на\~будинок,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~в цілому,\~в той\~час,\~коли [PERSON] \~вже є\~власницею \~частки цього\~будинку на\~підставі свідоцтва\~про право\~на спадщину. За клопотанням позивача, судові витрати суд відносить на його рахунок.

Outcome: partial