Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, в якому позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на його утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати з моменту подання позову до закінчення ним навчання. В обґрунтування вимог зазначає, що його матір, [PERSON] , та батько, [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі. На теперішній час шлюб між ними розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Піщанського районного управління юстиції Вінницької області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 77 від 05 листопада 2005 року. На теперішній час його мати має прізвище - « [PERSON] ». Зазначає, що підтвердженням факту того, що відповідач по справі являється його батьком, є його свідоцтво про народження, де у графі «батько» записано - [PERSON] . Вказує, що він з 01.09.2023 року зарахований на 2 курс стаціонарного навчання до Вінницького Національного Аграрного університету, факультет «Агрономія та лісництво», спеціальність «Агрономія» на комерційній основі. Стаціонарне навчання розпочалося з 01.09.2023 року, термін навчання по 30.06.2026 року, на підтвердження чого є довідка з навчального закладу про навчання на денні контрактній формі № 195 від 20.09.2023 р., видана [PERSON] . На сьогодні його матеріально повністю забезпечує мати, [PERSON] , яка сплачує грошові кошти за його навчання в Університеті та, відповідно, надає грошові кошти на інші його потреби та витрати. Відповідач по справі не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для його навчання, незважаючи на те, що згідно з законодавством зобов`язаний це робити. Також вказує, що його мати не в змозі самостійно його утримувати, тому він вимушений поставити питання про стягнення аліментів та звернутись до суду. Ухвалою суду від 25 грудня 2023 року постановлено відкрити провадження в даній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено по цивільній справі судове засідання на 10 годину 00 хвилин 22 січня 2024 року, визначено строк для подання відповідачем відзиву на позов, строк для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. 12 січня 2024 року відповідачем [PERSON] подано на адресу суду відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на повнолітню дитину, в якому відповідач зазначив, що запитувана сума позивача в розмірі 1/4 є занадто велика з огляду на те, що, окрім позивача, на його утриманні перебувають інші члени сім`ї, його рідні неповнолітні діти, дружина, онкохвора мати. Також зазначає, що разом з ним проживають його дружина та його неповнолітні діти, які є школярами, навчаються в школі, потребують постійного соціального та матеріального забезпечення, таким чином просить врахувати, що на його утриманні вже перебувають двоє його неповнолітніх дітей та його дружина, з якою вони проживають спільно як чоловік та дружина і яких він також зобов`язаний утримувати матеріально та надавати неповнолітнім дітям всіх соціальні блага та забезпечувати їх матеріально. Також на його утриманні перебувають його батьки, які є пенсіонерами, а мати є інвалідом ІІІ групи, хворіє онкологією, а також має вади серця та потребує великих коштів на лікування та підтримання життя. Крім того, зазначає, що позивач не надає будь - якої інформації стосовно необхідності коштів на прожиття, не надає інформації стосовно місця проживання (квартира чи гуртожиток), позивач у своїй позовній заяві не викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Зазначає, що він жодним чином не відмовляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання своїх дітей, готовий, в разі необхідності та потреби сплатити, 1/4 вартості навчання за сина спільно з матір`ю позивача. Вказує, що, в разі стягнення з нього зазначеної позивачем частки всіх доходів, в нього не залишиться засобів на існування, його неповнолітні діти будуть обмежені в соціальних та матеріальних благах, а онкохвора мати не зможе купувати належні ліки, що може призвести до смерті. Він, як батько та син, зобов`язаний утримувати інших утриманців, а тому, враховуючи все вищевикладене, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючу дружину, онкохвору матір, просить суд не стягувати з нього 1/4 всіх доходів та винести рішення, у відповідності до якого стягувати з нього, [PERSON] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/10 (однієї десятої) частини від всіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше як 1 прожитковий мінімумів на одну працездатну особу відповідного віку. 15 січня 2024 року позивачем [PERSON] подано на адресу суду відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на повнолітню дитину, в якому позивач зазначив, що доводи відзиву зводяться до того, що на утриманні відповідача, крім нього, знаходяться також двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, його дружина та батьки. А відтак, зважаючи на вказані обставини, [PERSON] вважає, що заявлена ним до стягнення сума аліментів є занадто великою та погоджується сплачувати 1/10 частку від свого заробітку доходу. Зазначає, що на даний час він є студентом денної форми навчання Вінницького аграрного університету факультету «Агрономія та лісництво» за спеціальністю «Агрономія». Освіту здобуває на контрактній основі. Відповідно до договору про навчання у Вінницькому національному аграрному університеті, вартість його навчання за період 2023-2026 роки становить 37\~500 гривень. Вказані кошти одноособово сплачуються його матір`ю. Батько цим питанням не цікавився і будь-якої участі у сплаті коштів за його навчання не бере. Зазначає, що дистанційно не навчається, приймає безпосередню участь в освітньому процесі та відвідує заняття. Зважаючи на вказані обставини, наразі він не має змоги працювати та заробляти собі на життя, оскільки навчання займає весь його час і вільного часу для того, щоб знайти роботу у нього не має. При цьому він потребує коштів на дорогу, книжки та зошити, канцелярські приладдя, одяг та їжу, засоби гігієни, що є логічним та не потребує доведення, а тому аліменти в розмірі 1/10 частки у реаліях сьогодення є мізерним та не забезпечать його базових потреб. Що стосується наявності у відповідача неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, які також потребують утримання, то вказана обставина не може бути підставою для зменшення частки заробітку (доходу) відповідача, яка підлягає стягненню на його утримання, та не звільняє його від обов`язку по утриманню повнолітньої дитини від попереднього шлюбу у зв`язку з продовженням нею навчання. На рівні з відповідачем обов`язок утримувати неповнолітніх дітей є також в дружини відповідача, матері цих дітей. Вказує, що у його матері також є двоє дітей від теперішнього шлюбу, одна з яких є студенткою. Тому в його матері також на утриманні перебувають діти від іншого шлюбу, вона сама не в змозі самостійно нести тягар щодо його утримання на період навчання, у зв`язку з чим просить, задовольнити його позов про стягнення аліментів у зв`язку із продовженням ним навчання у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засіданні 22 січня 2024 року не з`явився, разом з тим в матеріалах справи наявна заява, в якій він просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні з підстав, які зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання 22 січня 2024 року не з`явився, представник позивача, адвокат Жук А.А. просив провести розгляд справи у відсутності відповідача, зазначив, що відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів визнав частково та згоден сплачувати аліменти [PERSON] , проте в розмірі, меншому, як того просить позивач, оскільки аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку є неспівмірними з його витратами на утримання його неповнолітніх дітей та хворих батьків, а тому, з урахуванням можливостей відповідача, враховуючи, що на даний час відповідач проходить військову службу за контрактом, а тому згоден щомісячно сплачувати аліменти в загальному розмірі 1/10 частки доходу, але не більше 2-х прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що буде достатнім для забезпечення належних умов навчання та проживання позивача. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, відзив відповідача та відповідь на відзив позивача, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Під час судового розгляду встановлено та не заперечувалося учасниками справи, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2022/000235310, з відомостей про особу, наданих з відомчої інформаційної системи ДМС на підставі відомостей, отриманих від Студенянської сільської ради, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованою адресою місця проживання з 19 грудня 2018 року є [ADDRESS] (а.с.5-7). Відповідно до довідки Вінницького аграрного університету № 195 від 20 вересня 2023 року [PERSON] є студентом другого курсу, спеціальність 201 «Агрономія» факультет агрономії та лісництва денної державної (контрактної) форми навчання Вінницького аграрного університету, термін навчання на ОС «Бакалавр» 2 роки 10 місяців з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2026 року. За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Верховний Суд у постанові від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц зазначив, що положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 Сімейного кодексу України визначаються декілька видів виконання обов`язку утримувати дитину, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). А статтею 199 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 Сімейного кодексу України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 Сімейного кодексу України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц). Як вбачається з матеріалів справи, предмет спору в цій справі становить стягнення аліментів на повнолітню дитину, з [PERSON] , [INFO] , на його утримання, який продовжує навчання у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) до закінчення ним навчання у Вінницькому аграрному університеті. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial