Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] , від імені та в інтересах якої діяв представник - адвокат Багмат П.Д., звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова суду з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування та просить суд усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Судові витрати просили покласти на відповідачку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер чоловік відповідачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на кв. [ADDRESS] . Окрім позивачки спадкоємицею померлого є його донька [PERSON] , яка на думку позивачки має бути усунута від права на спадкування. [PERSON] за життя постійно скаржився на те, що жодних стосунків з донькою не підтримує, остання не бажає спілкуватися з батьком та допомагати фінансово. Незадовго до смерті чоловік позивачки тяжко захворів, проте доглядом батька відповідачка не займалася, ліки не купувала, в лікарні не відвідувала. Усім цим займалася позивачка та її родичі. Станом на 24.02.2022 року коли почалася війна, [PERSON] вже знаходився у вкрай важкому стані, проте відповідачка відмовилася допомагати батькові, покинула його в безпорадному стані, а згодом виїхала за кордон. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 03.07.2023 року справа направлена до Фрунзенського районного суду м.Харкова за підсудністю. Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 21.07.2023 року, призначене підготовче засідання. У підготовчому засіданні ухвалою суду від 21.09.2023 року задоволене клопотання представника позивачки - адвоката Багмата П.Д., та витребувано у Приватного нотаріуса ХМНО Соболєвої Аліни Вікторівни (61115, м. Харків, пр-т Олександрівський, 81, прим. 27) належним чином завірені матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . У підготовчому засіданні ухвалою суду від 21.09.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки - адвоката Хряпинської С.С., про залишення позову без розгляду. 16.10.2023 року від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Соболєвої А.В. до суду надійшла копія спадкової справи № 10/2023. 18.10.2023 року до суду надійшли заперечення в порядку ст. 182 ЦПК України представника відповідачки - адвоката Хряпинської С.С. У підготовчому засіданні 30.11.2023 року суд відмовив у прийнятті до розгляду відзиву [PERSON] , яка є представником [PERSON] за довіреністю. Ухвалою суду від 18.12.2023 року закрите підготовче провадження та призначено цивільну справу № 644/3800/23 до розгляду у відкритому судовому засіданні, визначено порядок дослідження доказів, задоволені клопотання сторін про виклик свідків. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Багмат П.Д. підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити, усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . У судовому засіданні представник відповідачки - адвоката Хряпинська С.С. заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, з огляду на їх безпідставність та недоведеність, у позові просила відмовити. У судовому засіданні 28.12.2023 року представник відповідачки подала заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 40 000,00 грн. Заслухавши представників сторін, розглянувши подані докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Згідно з частиною 5 статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у пункті 6 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). При вирішення позовних вимог у даній справі суд враховує висновки ВС, сформовані у таких справах: № 357/6927/16-ц, постанова від 19.11.2020 року, №750/9209/20, постанова від 29.06.2021 року, № 156/1111/20 від 22.03.2023 року. Так, з огляду на висновки ВС, викладені вище, під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Окрім того, при розгляді такої справи суду належить з`ясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області 14.12.2022 року складено актовий запис № 247 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . З матеріалів спадкової прави № 10/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що заяви про прийняття спадщини після смерті останнього подали: дружина померлого [PERSON] ( [INFO] ) та дочка померлого [PERSON] ( [INFO] ). Обидві відповідно до положень ст. 1261 ЦК України є спадкоємицями першої черги за законом. У спадковій справі містяться також відомості про спадкове майно після смерті [PERSON] , яке складається: з квартири [ADDRESS] ; з частки на квартиру [ADDRESS] , з садового будинку з господарськими будівлями та спорудами у с.Хролі, Харківського району Харківської області. Матеріали справи також містять заяву [PERSON] від 24.04.2019 року про скасування заповіту, посвідченого Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою 04.05.2018 року (а.с. 14). З виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 1365, складеної лікарями КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 8», вбачається, що [PERSON] , [INFO] , перебував на лікуванні в даному медичному закладі з 07.03.2021 року по 12.03.2021 року з діагнозом гіпертензивна (гупертонічна) хвороба з переважним ураженням нирок (а.с. 98). З виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 1599, складеної лікарями КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25», вбачається, що [PERSON] , [INFO] , перебував на лікуванні в даному медичному закладі з 16.07.2022 року по 27.07.2022 року з діагнозом ішемічний інсульт (а.с. 97). Допитана в судовому засіданні в якості свідка за її згодою позивачка [PERSON] пояснила, що з 2007 року вона проживала з [PERSON] однією сім`єю, а у 2016 році вони уклали шлюб. [PERSON] страждав на серцеві захворювання, догляд за ним здійснювала свідок та її діти. Дочка [PERSON] [PERSON] допомоги батькові не надавала, у лікарні не навідувала, фінансово не підтримувала. Вони з чоловіком були заможні, додаткової фінансової допомоги [PERSON] не потребував. Заповіт, складений на дочку [PERSON] скасував через погане відношення до нього доньки та онука. Свідок пояснила, що усунення дочки від права на спадкування було бажанням померлого [PERSON] . Останній бажав уваги від дочки, на ліки коштів у сім`ї вистачало. Допитаний в якості свідка [PERSON] , племінник померлого [PERSON] , пояснив, що з дядьком за його життя він спілкувався декілька разів на тиждень. [PERSON] двічі потрапляв у лікарню: у 2021 році та у 20222 році. У [PERSON] є дочка від першого шлюбу, з якою у них виник конфлікт через житлові питання. [PERSON] не розповідав за життя свідку, що дочка або онук навідували його або надавали якусь допомогу. Одного разу свідок бачив [PERSON] у [PERSON] вдома, коли вона приїздила до останнього після виписки з лікарні у 2021 році. Після виписки з лікарні у 2022 році [PERSON] у безпорадному стані не знаходився. Допитана в якості свідка [PERSON] , пояснила, що вона є матір`ю невістки позивачки і перебувала з останньою та її чоловіком у гарних відносинах. Зі слів [PERSON] він жалівся на дочку, в чому конкретно свідок не вказала. Один раз жалівся, що у 2021 році просив допомоги у дочки, проте та не зреагувала. Коли [PERSON] лежав у лікарні свідок допомагала його сім`ї грошима. Дочку [PERSON] свідок жодного разу не бачила. [PERSON] самостійно себе обслуговував, лише в грудні були застосовані памперси та його годували з ложечки. За [PERSON] в цей час доглядала його дружина та донька свідка. Допитаний в якості свідка [PERSON] , син позивачки, повідомив, що [PERSON] був чоловіком його матері [PERSON] . Разом вони проживали з 2006-2007 років. Відповідачку, яка є дочкою [PERSON] свідок бачив пару разів. Коли у [PERSON] стався інсульт з ним була його дружина, свідок та дружина свідка. Часто навідували брат та племінник. Зі слів матері свідок знає, що дочка приїздила до [PERSON] 12.03.2022 року. Чи надавала вона батькові допомогу свідок не бачив та не знає. Чи мала вона можливість таку допомогу надавати свідок також не знає. У 2021 році [PERSON] вперше потрапив в лікарню, після цього донька приїздила один раз. Допитана в якості свідка [PERSON] , невістка позивачки, пояснила, що з [PERSON] була знайома останні 6,5 років, він мав хворе серце, хворів на гіпертонію. Кожної весни/осені необхідно було підтримувати тиск, який був завищений. Під час хвороби потрібен був певний спектр ліків для підтримання його стану. Під час загострень [PERSON] не міг вставати. Доглядом чоловіка займалася [PERSON] , допомагала свідок та її чоловік. Доньку [PERSON] свідок за 6,5 років бачила лише один раз, вона вітала батька з днем народження. Коли [PERSON] був у лікарні, то не говорив, що його навідувала дочка. У лікарні був двічі: у 2021 році та у 2022 році. У госпіталізації в неврологічну лікарню йому відмовили. На скільки свідкові відомо, дочка лише телефонувала батькові. Ніяка група інвалідності [PERSON] встановлена не була. Відповідачка могла б принаймні фінансово допомогти. Допитаний за клопотанням представника відповідача свідок [PERSON] , син відповідачки, пояснив, що [PERSON] був його дідом і батьком [PERSON] . У дідуся та матері були добрі відносини. Свідок та відповідачка часто приїздили до нього, привозили продукти харчування та ліки. У [PERSON] були проблеми з серцем та тиском, але сторонньої допомоги він не потребував. Приблизно у 2018 році дідусь склав заповіт на відповідачку, про те, що він його згодом скасував відповідач не знав. У березні 2021 року дід потрапив до лікарні, свідок до нього приїздив, купував ліки та продукти харчування. Влітку 2021 року свідок запросив дідуся до себе в гості та повідомив, що той стане прадідусем. [INFO] у свідка народилася донька і він зателефонував [PERSON] , проте трубку взяла його дружина [PERSON] і повідомила, що [PERSON] спить. 24.02.2022 року почалася війна і свідок телефонував діду, проте ніхто не відповідав. Пізніше свідок із сім`єю та відповідачкою виїхали з м.Харкова до Полтавської області. Свідок дзвонив дідусеві, проте ніхто не відповідав. Про те, що [PERSON] потрапив до лікарні 2022 року свідку ніхто не повідомив. 25.09.2022 року відповідачка виїхала до Ізраїлю. Про смерть діда їх ніхто не повідомив. Останній раз свідок спілкувався з [PERSON] і в телефонній розмові останній не жалівся на відсутність коштів та неможливість себе забезпечити. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надаючи оцінку доказам, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що встановлені під час розгляду справи обставини, зокрема, спілкування відповідачки з померлим батьком телефоном, рідкі зустрічі, догляд [PERSON] його дружиною [PERSON] , а не дочкою [PERSON] , не підтверджують умисного ухилення відповідачки від надання допомоги [PERSON] . Окрім того, суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що спадкодавець [PERSON] потребував допомоги саме від відповідачки [PERSON] , а остання, у свою чергу, умисно ухилялася від надання такої допомоги, що могло б бути підставою для усунення її від права на спадкування. Отже, суд вважає, що умисної винної поведінки відповідачки під час розгляду справи встановлено не було, оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів того, що відповідачка ухилялася від надання своєму батькові допомоги при можливості її надання, спадкодавець перебував в безпорадному стані та потребував допомоги саме від відповідачки, мав потребу у постійному, довічному сторонньому догляді, у тому числі з боку відповідачки. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] , оскільки підставою для усунення від права на спадкування на підставі частини п`ятої статті 1224 ЦК України є сукупність обставин (ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи), які позивачем доведено не було. Як не було доведено і того факту, що відповідачка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України (ч. 3 ст. 1224 ЦК). У судовому засіданні 28.12.2023 року представник відповідачки подала заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 40 000,00 грн. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, тощо . Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Однак, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року по справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20). З матеріалів справи вбачається, що 04 серпня 2023 року між [PERSON] , яка діє на підставі довіреності та в інтересах [PERSON] , та адвокатом Хряпинською С.С. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (далі - Договір). Пунктом 4.3. Договору визначено, що розмір гонорару адвокату встановлений у фіксованій сумі в розмірі 40 000,00 грн, з яких: 22 200, 00 грн сплачені під час підписання договору, а 18 800, 00 грн сплачується клієнтом 01.10.2023 року. Відповідно до квитанцій від 04.08.2023, 30.11.2023, 27.12.2023 року адвокатом Хряпинсько С.С. прийнято від [PERSON] 40 000,00 грн. У заяві про стягнення витрат на правничу допомогу адвокат Хряпинська С.С. виклала опис наданих послуг та виконаних робіт, а саме: ознайомлення з позовною заявою та додатками, отриманими представником позивача за довіреністю. Роз`яснення статей 1261, 1224, надання консультацій щодо правових позицій Верховного Суду по даній категорії справ та у зв`язку з цим необхідність надання відповідних доказів на спростування заявлених позовних вимог [PERSON] в особі її представника адвоката Багмат П.Д.; надання роз`яснень щодо обов`язкового надання медичної документації щодо захворювання спадкодавця, які є вирішальними для прийняття рішення судом про відмову в задоволенні позову; вивчення наданих представником відповідача медичної документації, витребування та вивчення доказів наявності у спадкодавця нерухомості, його матеріального стану, тривалість його хвороби, можливість надання догляду з боку дружини - позивачки по справі, вивчення обставин та строку знаходження відповідача у лікарні, вивчення заяви про прийняття спадщини, поданої відповідачем ПН ХМНО у встановлений законом 6-ти місячний строк, вивчення документів, підтверджуючих родинні стосунки, необхідність складання Відзиву на позов від імені відповідача у строк, встановлений судом, формування пакету документів, направлення Відзиву з додатками представнику позивача та 3-й особі, подання Відзив у з додатками до суду з квитанціями про направлення поштових відправлень з описом вкладення представнику позивача та 3-й особі; спілкування через додаток WhatsApp з відповідачем, отримання копії закордонного паспорту та з`ясування обставин та строку знаходження її в Полтавській області з початку воєнного агресії з боку рф, як тимчасового переміщеної особи, роз`яснення необхідності подання до суду відповідної довідки, з`ясування обставин спілкування з батьком; складення заяви про допит свідка; участь у підготовчому засіданні 21.09.2023 р., 30.10.2023 р., 30.11.2023, 18.12.2023 р.; 26.12.2023 р. складання заяви до допит свідка в режимі відеоконференції через систему Електронний суд, роз`яснення свідку про необхідність реєстрації та відкриття кабінету з допомогою ЄЦП в Е-суді; участь у судовому засіданні 27.12.2023 р. У судовому засіданні сторона позивача заявила, що витрати на правову допомогу, зазначені стороною відповідача, є завищеними. Ураховуючи вищевикладене у сукупності суд, надавши оцінку дотриманню критеріїв формування розміру гонорару адвоката, дійшов висновку про те, що у цій справі наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат є дійсним та обґрунтованим, а відтак відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. У іншій частині заявлений розмір витрат, на переконання суду, є непропорційним до предмета спору, а тому задоволенню не підлягає.

Outcome: partial