Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці серпня 2023 року АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що є правонаступником АТ «Альфа-Банк». 24 лютого 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631366211. За цим договором АТ «Альфа-Банк» зобов`язався надати кредит у вигляді кредитної лінії з кредитним лімітом у розмірі 30000 гривень, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит рівними частинами щомісячно впродовж 12 місяців та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 35,99% річних. АТ «Альфа-Банк» належним чином виконав свої зобов`язання. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання за договором належним чином не виконує. Тому станом на 22 січня 2023 року у нього виникла заборгованість у розмірі 78834 гривень 69 копійок. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому АТ «Сенс Банк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 78834 гривень 69 копійок. 2. Ставлення сторін до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] просив розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності та за наявними матеріалами справи. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 24 лютого 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631366211. За цим договором АТ «Альфа-Банк» зобов`язався надати кредит у вигляді кредитної лінії з кредитним лімітом у розмірі 30000 гривень, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит рівними частинами щомісячно впродовж 12 місяців та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 35,99% річних (а.с.4-6). АТ «Альфа-Банк» виконав своє зобов`язання за договором, що підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] , згідно якої останній знімав грошові кошти та розрахувався ними (а.с.9-15). Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.23) АТ «Альфа-Банк» змінив своє найменування на АТ «Сенс Банк». Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 5.2. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором. Тому у нього виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 42787 гривень 88 копійок, заборгованість за відсотками у розмірі 74 гривень 72 копійки, заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 32123 гривень 75 копійок та відсотки за простроченою заборгованістю у розмірі 3848 гривень 34 копійки. Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 78834 гривень 69 копійок. Ці обставини підтверджуються письмовим розрахунком заборгованості станом 28 лютого 2023 року (а.с.8). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 78834 гривень 69 копійок. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З меморіального ордера №1911351637 від 02 серпня 2023 року (а.с.3) вбачається, що при пред`явленні позову АТ «Сенс Банк» сплатив судовий збір у розмірі 2684 гривень. Позовні вимоги АТ «Сенс Банк» задоволені. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2684 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved