Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що заповіт, посвідчений 22 квітня 2016 року приватним нотаріусом Бобровицького районного нотаріального округу Чернігівської області Андрюхіною Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 264, у якому дата народження спадкоємця [PERSON] вказана « [INFO] », фактично складений [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги заявник обгрунтовує тим, що 22 квітня 2016 року приватним нотаріусом Бобровицького районного нотаріального округу Чернігівської області Андрюхіною Л.М. посвідчений заповіт, в якому [PERSON] заповіла все своє майно заявниці. [INFO] [PERSON] померла. Вона постійно проживала та була зареєстрована на день смерті в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 9/20 часток житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] Заявниця є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняла спадщину, подавши заяву до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Андрюхіної Л.М. (спадкова справа 24/2023). Інших спадкоємців немає. Вона надала нотаріусу оригінал заповіту, який зберігався у неї, та інші документи, необхідні для оформлення спадщини. Проте оформити спадкові права на спадкове майно, що належало [PERSON] , немає можливості, у зв`язку з тим, що в заповіті допущена помилка в написанні дати народження заявниці: записано « [INFO] », а вірно « [INFO] . Приватний нотаріус Андрюхіна Л.М. відмовила їй, у видачі свідоцтва про право на спадщину, надавши постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Заповіт, складений [PERSON] , який посвідчений 22 квітня 2016 року приватним нотаріусом Бобровицького районного нотаріального округу Чернігівської області Андрюхіною Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 264 на користь [PERSON] , [INFO] . При складанні заповіту приватним нотаріусом були допущені помилки в записі дня народження спадкоємця, так як заявниця не була присутня при складанні заповіту, приватний нотаріус вніс дані спадкоємця в заповіт зі слів заповідача. Заявник у судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява в якій вона просить справу розглянути у її відсутність та задовольнити її вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява, в якій представник заінтересованої особи просить розглянути справу у їх відсутність. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали\~справи,\~суд вважає,\~що заява\~підлягає задоволенню\~з таких\~підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 22 квітня 2016 року приватним нотаріусом Бобровицького районного нотаріального округу Чернігівської області Андрюхіною Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 264 на користь [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до\~витягу про\~реєстрацію в\~Спадковому реєстрі\~від 22.06.2023\~року,\~після смерті\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~приватним нотаріусом\~Ніжинського районного\~нотаріального округу\~Чернігівської області\~Андрюхіною Л.М.\~заведено спадкову\~справу №\~24/2023\~(а.с.12). Постановою нотаріуса від 16.11.2023 у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено(а.с.15). Відповідно до копії паспорта громадянина України [NUMBER] дата народження [PERSON] записана 21 червня 1951 рік(а.с.4). Відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] дата народження [PERSON] записана 21 червня 1951 рік(а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] дата народження [PERSON] записана 21 червня 1951 рік(а.с.8). Факт зміни прізвища заявника підтверджується копією свідоцтва про укладення шюбу серії [NUMBER] , в якому також записана дата народження [PERSON] 21 червня 1951 рік(а.с.8). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що надані заявником докази, є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які просить встановити заявник. Заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаному документі, оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення даних фактів, а тому вони мають бути встановлені в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки викладені у ній обставини повністю підтверджуються сукупністю наданих заявником та безпосередньо досліджених судом доказів. Згідно ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Заявник звільнена від сплати судового збору, а тому витрати по сплаті судового збору належить віднести нарахунок держави.

Outcome: approved