Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

В вересні 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява від [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Федоряк Ольга Сергіївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданий Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15 березня 2021 року та Довідкою про причину смерті № 57 від 11.03.2021 року. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії\~ [NUMBER] , виданий Білоцерківським міським відділом РАЦС від 5 серпня 1983 року. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина - нерухоме майно, яке за життя спадкодавця належало їй на праві спільної власності разом з позивачем, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло № [NUMBER] від 18 листопада 1999 року. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем своєї померлої матері, [INFO] , він звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського районного\~ нотаріального округу Київської області Федоряки Ольги Сергіївни з заявою про реєстрацію спадкової справи, вступ у спадщину як спадкоємець першої черги за законом та видачі свідоцтва про право на спадщину. 8 серпня 2023 року зареєстровано спадкову справу за номером у Спадковому реєстрі № 71059454 (номер у нотаріуса № 58/2023), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73505793 від 08.08.2023 року. Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Федоряки О.С. № 167/02-31 від 09.08.2023 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом\~ на майно померлої [INFO] матері [PERSON] , оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому він вважається таким, що спадщину не прийняв. Після смерті матері [PERSON] , позивач був позбавлений можливості звернення до нотаріуса за місцем реєстрації та проживання спадкодавця, оскільки, у зв`язку зі специфікою роботи, пов`язаної з будівництвом будівель та прибудинкової інфраструктури, протягом 2021 року та початку 2022 року, знаходився у постійних довгострокових відрядженнях у Сумській області та був позбавлений можливості прибути до місця відкриття спадщини, а саме до міста Біла Церква Київської області. Крім цього, в процесі перебування у відрядженні позивач захворів на гостру респіраторну хворобу «COVID-19» та був змушений здійснити самоізоляцію від суспільства задля недопущення поширення хвороби серед колег по роботі та інших осіб, з якими міг контактувати. Слід вказати, що через перебування позивача\~ в сільській місцевості, на значному віддаленні від міст та інших населених пунктів з медичними закладами охорони здоров`я, позивач був змушений самостійно лікуватися від «COVID-19», а тому перебіг хвороби позивача був тяжким, що призвело до ускладненої та довготривалої реабілітації після хвороби «COVID-19». Також, протягом 2021 року на всій території Україні діяли карантинні обмеження, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року N 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19" (зі змінами), дію якої неодноразово продовжували, та карантинні обмеження були зняті лише 1 липня 2023 року. Загальновизнаним фактом є наявність всесвітньої пандемії COVID-19, через яку досить тривалий період всі державні та приватні установи України фактично припинили проводити, як прийом так і видачу документів від громадян. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень. Через вказані вище обставини, позивач був об`єктивно позбавлений можливості прибути до місця відкриття спадщини та у визначений законом строк виконати всі необхідні дії для прийняття спадщини. Крім того, 24 лютого 2023 року, у зв`язку з повномасштабним вторгнення російської федерації, на території України введено воєнний стан, згідно Указом Президента України від 24.02.2022 N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 N 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом № 133/2022 від 14.03.2022 року, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022 року, Указом № 259/2022 від 18.04.2022 року, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 року, Указом № 341/2022 від 17.05.2022 року, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022 року, Указом № 573/2022 від 12.08.2022 року, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022 року, Указом № 757/2022 від 07.11.2022 року, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022 року, Указом № 58/2023 від 06.02.2023 року, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023 року та Указом № 254/2023 від 01.05.2023 року, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023 року), з 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан, який триває. Після вторгнення російської федерації на територію України, позивач звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою вступу до лав Збройних Сил України задля захисту Батьківщини від військової агресії рф, та на підставі Указу Президента України № 69-2022 був мобілізований та направлений до військової частини [NUMBER] на посаду стрільця, де в подальшому здійснює завдання з захисту Батьківщини та приймає безпосередню участь у виконанні бойових завдань в зоні бойових дій, що підтверджується військовим квитком серії [NUMBER] , номер [NUMBER] та посвідченням учасника бойових дій серії УБД, номер [NUMBER] , видане 23 червня 2023 року. На даний час, позивач продовжує військову службу за мобілізацією, але у зв`язку з наданням йому короткотривалої відпустки, він отримав можливість звернутися до нотаріуса із заявою про вступ у спадщину, та після отриманої відмови - за професійною правничою допомогою. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Просив суд позовну заяву про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити\~ та визначити позивачу\~ [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України № [NUMBER] , РНОКПП: [NUMBER] , додатковий строк для прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання рішенням суду законної сили ( а. с.1-7 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2023 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 32 ) та матеріали передані для розгляду. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ( ч. 2 ст. 27 ЦПК України ). Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Оскільки місцезнаходження відповідача є м. Біла Церква, а також позов виник з приводу нерухомого майна ( визначення додаткового строку для прийняття спадщини ), яке знаходиться в м. Біла Церква, то позивач правомірно звернувся з вказаним позовом до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та відповідна справа підсудна даному суду. За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу ( ч. 1 ст. 187 ЦПК України ). Ухвалою судді від\~ 15 вересня 2023 року\~ постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 11 жовтня 2023 року ( а. с. 37-38 ). Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.11.2023 року ( а. с. 50-51 ). Розгляд справи неодноразово відкладався, останнього разу відкладено на 15.01.2024 року ( а. с. 79 ). Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, 12.01.2024 року за вх. № 2319 судом отримано від представника позивача [PERSON] заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили задовольнити ( а. с. 101-102 ). Відповідач свого представника в судове засідання не направив, 18.10.2023 року за вх. № 45922 судом отримано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Білоцерківської міської ради за наявними матеріалами у справі на розсуд суду (\~ а. с. 56 ). Третя особа приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Федоряк Ольга Сергіївна в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, однак відомості про її належне сповіщення на адресу суду не повернулися на час розгляду справи. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасникам справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-якому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі\~ Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б ). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 43 ЦПК України встановлений обов`язок добросовісно користування учасниками судового процесу процесуальними правами. Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами ( рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» ). З матеріалів справи вбачається, що третя особа обізнана про наявність на розгляді в суді зазначеної справи, оскільки ухвалу судді від 15.09.2023 року про відкриття провадження у даній справі разом із додатками, а також\~ судові повістки отримувала, про що в матеріалах справи свідчать наявні поштові повідомлення про вручення ( а. с. 41, 58, 67 ). Тому, суд приходить до переконання, що третя особа була належним чином та завчасно повідомленою про дату, час та місце слухання справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В свою чергу, позивач та відповідач скористувалися вимогами, передбаченні ч. 3 ст. 211 ЦПК України. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно\~ до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданий Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15 березня 2021 року та Довідкою про причину смерті № 57 від 11.03.2021 року ( а. с. 10, 11 ). Встановлено, що померла [PERSON] є матір`ю позивача по справі [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії\~ [NUMBER] , виданий Білоцерківським міським відділом РАЦС від 5 серпня 1983 року ( а. с. 9 ). Отже, після смерті [PERSON] залишилася спадщина - нерухоме майно, яке за життя спадкодавця належало їй на праві спільної власності разом з позивачем, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло № [NUMBER] від 18 листопада 1999 року ( а. с. 12 ). Встановлено, що 08 серпня 2023 року, позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського районного\~ нотаріального округу Київської області Федоряки Ольги Сергіївни з заявою про реєстрацію спадкової справи, вступ у спадщину як спадкоємець першої черги за законом та видачі свідоцтва про право на спадщину. 08 серпня 2023 року зареєстровано спадкову справу за номером у Спадковому реєстрі № 71059454 (номер у нотаріуса № 58/2023), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73505793 від 08.08.2023 року ( а. с. 18 ). Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Федоряки О.С. № 167/02-31 від 09.08.2023 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом\~ на майно померлої [INFO] матері [PERSON] , оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому він вважається таким, що спадщину не прийняв ( а. с. 19-20 ). Звертаючись до суду з вищевказаною позовною заявою, представник позивача просив суд визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, так як такий строк був позивачем пропущено з поважних причин, оскільки у зв`язку зі специфікою роботи, протягом 2021 року та початку 2022 року останній\~ знаходився у постійних довгострокових відрядження, крім того, з 11.03.2020 року діяли карантинні обмеження у зв`язку з короновірусною хворобою, які були знятті 01.07.2023 року, а у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, з 24.02.2022 року було введено воєнний час, який триває, позивач був мобілізований. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Такої правової позиції дотримується Верховний Суду в постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 697/2052/17-ц (№ 61-3014св19). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду в постанові від 13 грудня 2023 року у справі № 753/8710/21 ( провадження № 61-6090св23 ). Оскільки інших спадкоємців не встановлено, позивачем вірно обрано відповідача орган місцевого самоврядування ( належного відповідача ). Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами частини 1 ст. 1268, частин 1 та 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.\~ Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.\~\~\~\~ З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18). Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.\~\~\~ Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною в постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі N 565/1145/17 (провадження N 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі N 750/2158/21 (провадження N 61-753св22). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Отже, обов`язковою умовою задоволення позову є доведення того факту, що існуючі перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини створили спадкоємцеві об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини.\~\~\~\~ При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року N 6-1215цс16, Верховний Суд у постановах від 18 січня 2018 року у справі N 198/476/16 (провадження N 61-1750св18); від 12 лютого 2018 року у справі N 712/656/15 (провадження N 61-23947св18), від 06 червня 2018 року у справі N 592/9058/17-ц (провадження N 61-200св18), від 11 липня 2018 року у справі N 381/4482/16-ц (провадження N 61-12844св18). Отже, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (постанова ВС від 17.03.2021 у справі № 638/17145/17). Так, протягом 2021 року, 2022 року на всій території Україні діяли карантинні обмеження, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року N 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19" (зі змінами), дію якої неодноразово продовжували, та карантинні обмеження були зняті лише 1 липня 2023 року. До того ж, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався. Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" від 08.11.2023 р. № 3430-IX (законопроєкт № 10212). Згідно із законами воєнний стан та загальну мобілізацію в Україні продовжено на 90 днів до 14 лютого 2024 р. З доданих з боку позивача військового квітка вбачається, що останній прийняв військову присягу 25 квітня 2022 року ( а. с. 21-22 ) та на сьогодні є військовослужбовцем та учасником бойових дій, що підтверджує наявне в матеріалах справи посвідчення ( а. с. 23 ). Таким чином, внаслідок запровадження на всій території України карантинні обмеження, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року N 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19" (зі змінами), дію якої неодноразово продовжували, та карантинні обмеження були зняті лише 1 липня 2023 року, а також запровадження воєнного стану на території України з 24 лютого 2022 року, у зв`язку чим, позивач ( спадкоємець ) призваний до лав Збройних Сил України після масштабного вторгнення російської федерації на територію України, що слід розцінювати як об`єктивні перешкоди, що істотно утруднювали, здійснення передбачених законом дій щодо прийняття спадщини, а тому такі причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] є поважними.\~\~\~\~ Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).\~ За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: approved