Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 06.03.2019 року. 14 червня 2018 року відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва ПАТ КБ «Приватбанк») на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва\~АТ КБ «Приватбанк»). Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, для користування кредитним рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому відповідач підписав паспорт споживчого кредиту від 04.11.2020 р., отримавши карту типу: преміальна картка World Black Edition (кредитний ліміт до 200\~000 грн.).АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 13.03.2023 року виникла заборгованість у розмірі 30\~753,03 грн., з яких: 28\~130,36 грн. заборгованість за кредитом, 00,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2\~622,67 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно до ст.. 625 ЦК; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 0,00 грн. - пеня за несвоєчасне невиконання. Просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 06.03.2019 р. у розмірі 30\~753,03 грн. станом на 13.03.2023 р. та судові витрати у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2023 року відкрито провадження по справі, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25.12.2023 року на адресу суду надійшов відзив [PERSON] . Відповідач зазначив, що борг який виник у нього перед позивачем необхідно застосувати за період з 13.03.2020 по 01.01.2022, відповідно до наданої пивиски за договором № б/н, який на той момент складав 25\~706,55 грн. Він дійсно користувався кредитною картою № [NUMBER] , яка мається і у нього і зараз, інші кредитні картки були закриті банком, юо строк їхніх дій закінчився. Крім того, позивач не може застосовувати стягнення процентів за користування коштами, адже позичальник не підписував жодного документу, окрім анкети-заяви, що не є Договром, який би обумовлював порядок та умови нарахування і сплати таких платежів. Додав що банком всі умови кредитування не було доведено до його відома. Просив суд відмовити у задоволені позовних вимог про стягнення з нього на користь банку заборгованості у розмірі 30\~753,03\~грн. 08.01.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач вказує, що відповідач підписав заяву № б/н від 06.03.2019 року. Відповідно до виписки по рахунку видно активне використання відповідачем кредитного рахунку та кредитних коштів. [PERSON] до певного часу виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що останній знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання направив клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Також, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі. Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Судом \~встановлено,\~що 06.03.2019\~року [PERSON] (далі Позичальник) звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, а саме грошових коштів, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З вищевказаної анкети-заяви видно, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 15-16). Згідно довідки\~АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н, укладеним між\~АТ КБ «ПриватБанк»\~та [PERSON] , останньому надано кредитні картки: № [NUMBER] , із датою відкриття 22.05.2018, терміном дії 05/19, № [NUMBER] , із датою відкриття 29.05.2019, терміном дії 05/22, № [NUMBER] , із датою відкриття 04.11.2020, терміном дії 10/23 (а.с. 73). Із довідки\~АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] (договір № б/н), вбачається, що старт карткового рахунку, дата проведення 22.05.2018 за картковим рухунком № [NUMBER] , станом на 24.05.2019 року кредитний ліміт встановлено у розмірі 26 000,00 грн., 27.12.2022 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с. 72). До кредитного договору банк додав Паспорт споживчого кредиту та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі - Умови), підписані 04.11.2020. Зважаючи на предмет заявленого банком позову, ключовою обставиною, яка підлягає доказуванню, є підстави виникнення, розмір і складові заборгованості за кредитним договором. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 13.03.2023 року у відповідача виникла заборгованість перед банком, що становить 30\~753,03 грн., яка складається із: -28\~130,36 грн. заборгованість за кредитом; -2\~622,67 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Із аналізу вказаної норми чинного законодавства слідує, що дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої, другоїстатті 207\~ЦК Україниправочин\~вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідність до вимог ст. ст. 626, 628 ЦК України договором`є домовленістьдвох абобільше сторін, спрямована навстановлення, зміну абоприпинення цивільнихправ таобов`язків.Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч. 1,3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із п. 22 ч. 1\~ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів"\~споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно із ст. ст.\~525,\~526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього\~Кодексу. У відповідність до вимог\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2\~статті 530 ЦК України\~визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першоїстатті 1054\~ЦК Україниза\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048\~ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК Українивстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як передбачено\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, при підписанні 06.03.2019 р. анкети-заяви між банком та відповідачем, як фізичною особою споживачем банківських послуг, виникли договірні правовідносини, які регулюються положеннями\~статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року. Згідно постанови КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18, банківська виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати документом, який підтверджує проведення банком касових операцій, за умови зазначення в ній інформації про проведення банком таких операцій, сум і дат операцій та заповнення обов`язкових реквізитів. Факт надання відповідачеві кредитних коштів підтверджується випискою за договором № б/н за період з 22.05.2018 по 18.03.2023 року, що наявна в матеріалах справи. У анкеті-заяві позичальника від 06.03.2019 року процентна ставка не зазначена, також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Обґрунтовуючи вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом, нарахованої пені, а також штраф (фіксована частина) та штраф (процентна складова), в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 06.03.2019 року, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. У даному випадку відповідач є споживачем банківських послуг. Згідно з пунктом 22 ч. 1\~ст. 1 ЗУ "Про захист прав споживачів"\~- споживач є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема - верховенство права. Згідно\~ст. 42 Конституції України\~- держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт. Відповідно до ч. ч. 1-2\~ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування", кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього\~Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. У ч. 1\~ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування"\~зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. З урахуванням наведеного, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду відступив від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019\~року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19), про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. Копія паспорта споживчого кредиту, підписана відповідачем (споживачем) не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, про що зазначено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022у справі № 393/126/20. У постанові також зазначено про те, що способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Тобто договір має бути укладено після, а не до підписання паспорту споживчого кредиту. Великою Палатою Верховного Суду ухвалено постанову у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року, та де Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що\~АТ КБ «ПриватБанк»\~має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідач не запречує щодо отримання кредиту на картковий рахунок. На думку суду, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь\~АТ КБ «ПриватБанк»\~процентів за користування кредитом, через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві, а Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. Як випливає з наданої позивачем виписки про рух коштів по рахунку, яким користувався відповідач, та розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 05.03.2019 за відповідачем відсутня заборгованість за тілом кредиту. В подальшому відповідач в період з 06.03.2019 по 18.03.2023 використав на власні потреби грошові кошти на загальну суму 418\~860,13 грн., але водночас поповнив рахунок на загальну суму 445\~146,13 грн., тобто на 26\~286,00 грн. більше, ніж було використано. Відтак, підстави для задоволення позову відсутні. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: dismissed