Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

До Сколівського районного суду Львівської області 25 серпня 2023 року в порядку цивільного судочинства надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та зміну способу їх стягнення. Позиція позивача [PERSON] просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] в користь [PERSON] , [INFO] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , шляхом присудження аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4 250 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач посилається на те, що його матеріальне становище змінилося в сторону значного погіршення, оскільки останні два роки не має постійної роботи, не працевлаштований. Вказує, що здійснює догляд за на непрофесійній основі за особою з інвалідністю І-ї групи - його батьком, а також змушений доглядати за матір`ю, яка є особою з інваліднісю ІІІ групи. Крім того, вказує, що погіршилось здоров`я самого позивача. Зазначає і те, що при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з нього, державний виконавець керується значенням середньої місячної зарплати по регіону (щомісячно нараховані аліменти у розмірі 5 364 гривень), що значно перевищує розмір його доходів. Будучи переконаний, що батьки зобов`язані утримувати дітей та забезпечувати їх всім необхідним, проте на даний момент не маючи змоги сплачувати їх у вказаному вище розмірі, готовий сплачувати аліменти у розмірі 4 250 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку га кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Заперечення відповідача Належно уповноважений представник відповідача [PERSON] - адвокат Змінчак Лідія Василівна (на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від 01 грудня 2023 року серія ВС № 1245793) на адресу суду скерувала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, покликаючись на наступне. Позивач стверджує, що нараховані державним виконавцем аліменти у розмірі 5364 грн значно перевищують розмір його доходу. Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Законом не передбачено звільнення платника аліментів від зобов`язання щомісячної сплати аліментів на утримання дитини в разі втрати роботи чи перебуванні в статусі безробітного. У випадку відсутності офіційного доходу у платника аліментів державний виконавець повинен нараховувати аліменти з середньої заробітної плати для відповідної області (регіону). Те саме стосується підприємців - платників єдиного податку. Про це написано в ст. 195 Сімейного Кодексу України. Тобто якщо батько не працює, аліменти нараховується з середньої заробітної плати за його місцем проживання. Звернула увагу суду і на те, що позивач стверджує, що матеріальний стан його погіршився, проте позивачем не надано належних доказів зміни матеріального стану, доказів того, що він витрачає кошти на лікування. Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач, стверджує, що обраний спосіб захисту свого права - зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення, відповідає чинному законодавству, а саме ст. 192 Сімейного Кодексу. Представник відповідача зазначає, що при поданні позовної заяви позивачем не враховану чинну на сьогодні редакцію ч. 3 ст. 181 СК України, натомість він керується ч. 1 ст. 192 СК України, яка передбачає зміну розміру аліментів та позицією Верховного Суду України, що міститься в постанові Пленуму від 16.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ про батьківство, материнство та стягнення аліментів.». При цьому вказаний правовий висновок, зрозуміло, не враховував ч. 3 ст. 181 СК України, редакція якої змінилась після 08.07.2017 р. і є актуальною на сьогодні. Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Проаналізувавши положення закону, зокрема, ч. 3 ст.181 СК України, вважають, що право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. Оскільки позивач є платником аліментів, які присуджені у частці від доходу, тому він таким правом не наділений. Таке положення ч.3 ст.181 СК України повністю відповідає, перш за все, інтересам дитини, а також особи, з якою дитина проживає. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 31 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 15 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначено на 05 грудня 2023 року. Судове засідання відкладалось на 18 січня 2024 року. В судове засідання 18 січня 2024 року сторони та їх представники, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з`явились, клопотань про відкладення судового засідання не подали. Позивач - [PERSON] причин неявки в судове засідання до відома суду не довів. Від представника відповідача - адвоката Змінчак Л.В.. - на адресу суду надійшла заява від 18 січня 2024 року (зареєстрована в канцелярії Сколівського районного суду Львівської області 18 січня 2024 року за № ЕП-88) про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третіх осіб за наявними матеріалами справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 4 ст.268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки текст рішення складено 23 січня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 18 січня 2023 року, датою ухвалення рішення є саме 23 січня 2024 року Фактичні обставини, встановлені судом. Сколівським районним судом Львівської області від 05 грудня 2018 року видано судовий наказ про стягнення аліментів на малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19 листопада 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2020 року у справі № 453/996/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] розірвано шлюб, що був укладений між сторонами та був зареєстрований 17 червня 2006 року виконавчим комітетом Труханівської сільської ради Сколівського району Львівської області на підставі актового запису № 6. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 07 серпня 2023 року № 09-13/В-7/АСВП58802855 (ВП № 58802855) боржнику [PERSON] , [INFO] нарахована заборгованість зі сплати аліментів станом на 31 липня 2023 року в сумі 154 264, 21 гривень. Згідно з Довідкою від 14 червня 2023 року № 1260 виданої управлінням соціального захисту населення Дрогобицької міської ради, [PERSON] числиться на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримує соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за інвалідом І групи [PERSON] , [INFO] з 01 лютого 2023 року. Відповідно до Витягу з медичної карти стаціонарного хворого № 05359 [PERSON] , [INFO] , з 02 вересня 2021 року по 10 вересня 2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділі КНП «ДМЛ № 1» ДМР з 02 вересня 2021 по 10 вересня 2021 року з діагнозом хронічна лівобічна попереково-крижова радикулоневропатія із радикулярно - склеротомним больовим синдромом на грунті ускладненого остеохондрозу поперекового відділу хребта із антеролістезом L5/S1 ІІ ст. Спондилодисцит L5/S1. Порушення стато-кінетичної функції хребта. Відповідно до Витягу з медичної карти стаціонарного хворого № 20336 [PERSON] , [INFO] , з 11 вересня 2021 року по 25 вересня 2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні відновного лікування ДМЛ № 1КНП «ДМЛ № 1» ДМР з 02 вересня 2021 по 10 вересня 2021 року з діагнозом: виражена стійка лівобічна радикулопатія L4- L5, стадія тривалого загострення, на грунті ускладненого дегенеративно-дистрофічного остеохондрозу поперекового відділу хребта. Норми права, які застосував суд Згідно з частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно наведених положень закону саме одержувач аліментів має право вибору способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі). Абзац другий частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України чітко визначає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. У даному випадку з позовом про зміну способу стягнення аліментів (з частки заробітку на тверду грошову суму) звернувся платник аліментів, а за змістом абзацу другого частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України суд не може змінити спосіб стягнення аліментів за позовом платника аліментів. Враховуючи викладене вище, позовні вимоги платника аліментів про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення з частки заробітку доходу на тверду грошову суму 4 250 гривень щомісячно не підлягають задоволенню. За позовом платника аліментів суд може зменшити лише розмір аліментів, а не спосіб їх стягнення (з частки заробітку до твердої грошової суми і навпаки). Розподіл судових витрат Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню судові витрати на сплату судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed