Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

У грудні 2023 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 14.05.2010 перебуває у шлюбі з відповідачем, що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 272. В шлюбі народились діти, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейні відносини з відповідачем погіршились, вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, не проживають разом. Виникли непорозуміння, що фактично призвели до припинення шлюбних відносин. Ухвалою суду від 14.12.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. 25.12.2023 відповідачем надано клопотання про надання сторонам строку на примирення з метою збереження сім`ї. 25.12.2023 ухвалою суду розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10.01.2024 ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Встановлено, що позивач з 14.05.2010 перебуває у шлюбі з відповідачем, що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 272. В шлюбі народились діти, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як зазначає Позивач, сімейні відносини з відповідачем погіршились. Вони не проживають разом десять місяців. Спільно відвідували психолога, хотіли помиритись, ходили на побачення. Натомість зберегти сім`ю не вдалося. Місяці три з відповідачем спілкування не ведеться взагалі. Чоловік з дітьми спілкується та бачиться. Примирення сім`ї є неможливим, Позивач вважає, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення сторін викладені в заявах по суті справи, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, строк на примирення не вплинув на рішення розірвати шлюб одним з подружжя, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім`ю не можливо. Суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, що склалися, вважає, позов таким, що підлягає задоволенню. Питання судових витрат вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. При вирішенні розміру щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про визначення розміру їх співмірності в сумі 2000 грн., що не буде суперечити розподілу таких витрат та відповідатиме принципу розумності.

Outcome: approved