Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

23.11.2023 позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.09.2014 зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, судовим рішенням від 25.09.2015 шлюб був розірваний. Близько двох років після розірвання шлюбу відповідач спілкувався з дітьми, а з 2017 року повністю припинив спілкування з ними, участі у їх вихованні не бере. З часу розірвання шлюбу вона займається вихованням доньок, піклується про їх стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З вересня 2022 року вона разом з дітьми проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , у будинку, що належить її брату, [PERSON] . Оскільки виникла необхідність у реєстрації дітей за новим місцем проживання з одночасним зняттям з раніше зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ) для подальшого обліку у школі, медичних закладах, вона звернулася із відповідною заявою до виконавчого комітету Миколаївської сільської ради. Однак через відсутність згоди батька дітей у задоволенні її заяви було відмовлено. Тому просить визначити місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю, [PERSON] за адресою проживання матері. 28.11.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Крім того, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 20.12.2023 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, про причину неявки не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову заперечень не мають. Беручи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд дослідивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Конституції України, Сімейного кодексу України та інших нормативно-правових актів, що регулюють права та інтереси дитини. Так відповідно до ст.ст. 51, 52, 55 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Встановлено, що з 15.09.2014 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15.09.2015 виконкомом Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданими 07.02.2014 виконкомом Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 6-7). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 25.09.2015 №581/906/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). Згідно з довідкою №226/1, виданою 24.10.2023 Миколаївської сільською радою Сумського району Сумської області, [PERSON] незареєстрована, але дійсно проживає разом з дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та є внутрішньо переміщеними особами (а.с. 9). Відповідно до довідок від 01.09.2022 №5933-7001473019, №5933-7001473215, №5933-7001473258 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] (а.с. 10-12). З довідки №01-15/196, виданої 20.10.2023 Северинівською гімназією Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області, вбачається, що [PERSON] приймає активну участь у вихованні дитини, [PERSON] , завжди цікавиться навчанням та поведінкою доньки (а.с. 19). 24.10.2023 позивачка звернулася до виконавчого комітету Миколаївської сільської ради із заявою про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) [PERSON] , але у такої реєстрації було відмовлено відповідно до п. 32, пп. 3 п. 87 Постанови КМУ №265 від 07.02.2022 через відсутність батька дитини на реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям (а.с. 13). Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. У ч.ч. 3, 4 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Частинами 3, 4 ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» визначено, що задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників. Задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком від 10 до 14 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує стосовно дитини функції опікуна. Пунктами 16, 17 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, передбачено, що місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Згідно з п. 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області від 12.01.2024 №02 затверджено висновок про визначення місця проживання дітей, відповідно до якого комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Миколаївської сільської ради дійшла висновку про доцільність визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні зазначили, що [PERSON] самостійно виховує дітей, забезпечує їх всім необхідним, створила належні умови для їх проживання. Відповідач [PERSON] тривалий час не цікавиться життям дітей та не бере участі у їх вихованні. З огляду на викладене, враховуючи, що діти фактично проживають разом з матір`ю, з огляду на висновок органу опіки та піклування, враховуючи обставини справи, вік та потреби дітей, з метою захисту інтересів малолітніх дітей та подальшого забезпечення належних умов їх виховання та всебічного розвитку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved