Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

09 жовтня 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2020 року в справі № 401/1553/20 розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини припинились у 2019 році, коли відповідач виїхала до іншого місця проживання. Позивач проживає разом із сином за адресою: [ADDRESS] . Весь цей час, позивач самостійно виховує та утримує сина, відповідач взагалі не цікавиться його життям. Враховуючи викладені обставини, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Гармаш Т.І. від 09 жовтня 2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі, справу призначено до підготовчого розгляду. Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду. (а.с. 36) Відповідно до ч.7 з ст. 33 ЦПК України, 24 листопада 2023 року, у вказаній цивільній справі, за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, проведено повторний автоматизований розподіл справи та визначено іншого суддю. Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року, справу прийнято до свого провадження. (а.с. 44) Позивач, в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судові витрати просить, віднести за його рахунок. (а.с.58) Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. (а.с. 57) Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника. Просить долучити до матеріалів справи висновок Виконавчого комітету Світловодської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . ( а.с. 48-55) У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи згідно ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.12). Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2020 року у справі № 401/1553/20, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. (а.с. 17-18) Згідно Витягу № 324 від 08 вересня 2023 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, та витягу з реєстру територіальної громади - неповнолітній [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . (а.с. 15, 21) Із довідки виданої Міським спортивним комплексом ім. А. Тузовського Територіальної громади Світловодської міської ради від 11 вересня 2023 року встановлено, що [PERSON] займається в секції баскетболу з 01 вересня 2015 року по теперішній час. За вказаний період у вихованні дитини приймав участь виключно батько, [PERSON] , який відвідував батьківські збори, спілкувався з тренерським складом. (а.с. 19) Неповнолітній [PERSON] , навчався в КЗ "Ліцей №10 "Престиж" Світловодської міської ради" з 2015 ро 2023 рік. За вказаний період у вихованні дитини приймав участь виключно батько [PERSON] , який відвідував батьківські збори, спілкувався з викладачами. Батько приділяє належну увагу вихованню сина, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу. (а.с. 20) З Акту обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 19 вересня 2023 року, складеного начальником Служби у справах дітей Світловодської міської ради Потаніною О.П. , встановлено, що дитина проживає за вказаною адресою разом з батьком [PERSON] , мати [PERSON] у будинку зареєстрована, але фактично не проживає. Дитина проживає у належних умовах, має окрему кімнату, забезпечена необхідними побутовими речами та сучасними гаджетами. (а.с.22) Служба у справах дітей виконавчого комітету Світловодської міської ради при проведені відповідної перевірки, з метою захисту прав та найкращих інтересів дитини, надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.51-55) При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Положенням ст. 9 зазначеної Конвенції, встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 164 СК України, підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає встановленим факт, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що, в тому числі, свідчить і визнання відповідачем заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача та можливим позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, проте позивач подав до суду заяву в якій просить суд віднести судові витрати за його рахунок. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved