Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

В липні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка складається з житлового будинку із надвірними та господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, яке спадкодавець фактично прийняла після смерті [PERSON] , свого чоловіка, померлого [INFO] , шляхом проживання із спадкодавцем за однією адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець залишив заповіт, згідно якого усе майно, що буде йому належати на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він матиме право, заповіла [PERSON] . Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.07.2023 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі (а.с.22). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивачки адвокат Златєв П.Д. надав суду заяву, в якій вказав, що просить суд розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що просить суд розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25.05.1993 року (а.с.11) та свідоцтвом про шлюб (повторним) серії [NUMBER] , виданим 19.08.2022 року (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Старотроянівською сільською радою Кілійського району Одеської області 11.09.2003 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Згідно з Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 75073150, №75073155 від 10.12.2023 року спадкові справи не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заповіти не складалися, що підтверджується листом завідувача державної нотаріальної контори Одеської області Горючкіною О.М. від 11.12.2023 року №1427/01-16. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 30.01.1956 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.01.1956 року (а.с.10). За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року N 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідок старости Старотроянівського старостинського округу Суворовської селищної ради від 12.09.2023 року [PERSON] на момент смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , була зареєстрована з ним у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.09.2004 року виконкомом Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок із надвірними та господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заповіту, посвідченого 08.09.2004 року секретарем виконкому Старотроянівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 159, [PERSON] все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона по закону матиме право заповіла свої донці [PERSON] (а.с.6 спадкової справи). Згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 69638102 від 02.08.2022 року заповіт [PERSON] чинний (а.с.7). Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, осіб, які б мали право на обов`язкову частку не виявлено. Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) - спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , оскільки була зареєстрована та проживала спільно зі спадкодавцем на день його смерті, що підтверджено довідкою виконкому Старотроянівської сільської ради №495 від 06.05.2005 року (а.с.9 спадкової справи) та випискою із погосподарської книги №541/12-09 від 25.07.2022 року (а.с.16). Як вбачається з технічного паспорту (а.с.13-15) на житловий будинок, виготовленого 15.07.2022 року КП Кілійської міської ради «БТІ», вказаний житловий будинок побудований в 1960-1990 роках. Частиною 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до вимог ст. ст. 2, 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року не підлягають здачі в експлуатацію. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. 31 серпня 2018 року набрав чинності Наказ Мінрегіону 03.07.2018 року №158 «Про затвердження Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт». Вказаний Порядок встановив процедури та умови прийняття в експлуатацію збудованих без дозвільного документа на виконання будівельних робіт індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1). Таким чином, зазначений житловий будинок є будинком завершеного будівництвом та не підлягає до здачі в експлуатацію. Згідно до\~ч.\~1\~ст.\~1270\~ЦК України\~ для\~прийняття спадщини\~встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] 23.09.2004 року звернулася до Кілійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с.3 спадкової справи). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.07.2023 року Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що в наданих державному нотаріусу для огляду необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , померлої [INFO] , на нерухоме майно (житловий будинок з надвірними спорудами на земельній ділянці, розташований за адресою: [ADDRESS] ) відсутні, документи, що підтверджують право власності [PERSON] на спадкове майно (а.с.19). Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved