Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2023 року позов [PERSON] до [PERSON] , ПрАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, зокрема, ухвалено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 26\~391,57 гривень матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС»» на користь [PERSON] 23\~889,37 гривень страхового відшкодування; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 5000 гривень моральної шкоди; в задоволенні решти позовних вимог - відмовити. Ухвалюючи рішення в цій справі, суд не вирішив питання розподілу судових витрат, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільно-процесуального кодексу України є підставою для ухвалення додаткового рішення. В рішенні Луцького міськрайонного суду Волинської області призначено дату, час та місце розгляду питання розподілу судових витрат у цій справі. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України в разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча належними чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак їхня неявка не є перешкодою розгляду заяви. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] заявляє до стягнення з відповідачів понесених судових витрат, що складаються зі сплати судового збору, витрат на проведення оцінки транспортного засобу в розмірі 4 000 гривень та 10 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі\~часткового задоволення\~позову -\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 246 Цивільно-процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з\~умовами договору\~про надання\~правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. При обчисленні гонорару адвоката слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Наведене відповідає висновкам, висловленим у постанова Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Вимоги щодо оплати послуг за договором про надання правової допомоги передбачені, зокрема, ст.30 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у ч.1 якої зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ч.2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Заявляючи вимоги\~про відшкодування\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу в\~розмірі 10\~000\~гривень,\~стороною позивача\~не надано\~до матеріалів\~справи договору\~про правничу\~допомогу,\~укладеного між\~адвокатом Шкурбатською\~Н.\~Ю.\~та позивачем\~ [PERSON] .\~Окрім цього\~в матеріалах\~справи відсутній\~детальний опис\~робіт адвоката\~(наданих\~послуг)\~та документи,\~що свідчать\~про оплату\~гонорару адвоката.\~А тому\~суд позбавлений\~можливості визначити\~предмет,\~умови договору\~про надання\~правничої допомоги\~та перелік\~послуг,\~який міг\~бути наданий\~адвокатом клієнту\~в межах\~супроводу цієї\~справи,\~а також\~розмір та\~порядок розрахунку\~гонорару адвоката. Відсутність договору про надання правової допомоги не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо обсягу повноважень адвоката та розміру адвокатського гонорару. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу. Установлено, що позивач при зверненні до суду з цим позовом сплатила судовий збір в розмірі 3896,44 гривень (а. с. 1), а саме: 1212,44 гривень за вимогу про відшкодування матеріальної шкоди та 2684,00 гривень за вимогу про відшкодування моральної шкоди. За результатами розгляду справи суд ухвалив рішення про часткове задоволення позову, зокрема суд задовольнив вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди на 41,47 % від ціни позову та на 25 % вимоги про відшкодування моральної шкоди. Таким чином,\~суд дійшов\~висновку про\~стягнення з\~відповідачів на\~користь позивача\~502,61\~гривень судового\~збору за\~вимогу про\~відшкодування матеріальної\~шкоди (тобто\~по 251,31\~гривень з\~кожного відповідача),\~а також\~про стягнення\~з відповідача\~ [PERSON] \~у користь\~позивача судового\~збору в\~розмірі 671,00\~гривень за\~вимогу про\~відшкодування моральної\~шкоди.\~Таким чином,\~здійснюючи розподіл\~судових витрат\~по сплаті\~судового збору,\~слід стягнути\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~922,31\~гривень та\~стягнути з\~ПрАТ «Страхова\~група «ТАС» на користь\~ [PERSON] 251,31 гривень. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 6 ст. 139 ЦПК України). За замовленням\~позивача суб`єктом\~оціночної діяльності\~ [PERSON] 15 лютого 2023 року було підготовлено звіти про оцінку транспортного засобу Mercedes-Benz Е 320, номерний знак [NUMBER] (а. с. 58-69). На підтвердження понесених витрат на підготовку висновку спеціаліста стороною позивача надано суду копію рахунку № 23/4482 від 15 лютого 2023 року, акт виконаних робіт від 15 лютого 2023 року (а. с. 108) та квитанцію від 13 квітня 2023 року про оплату послуг спеціаліста на суму 4 000 гривень (а. с. 109). Вказаними письмовими доказами підтверджується, що позивач поніс витрати на підготовку висновку спеціаліста в розмірі 4 000 гривень. Тож, такі витрати позивача також підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Виходячи з раніше визначеної судом пропорції розподілу судових витрат у цій справі, суд приходить до висновку, що з відповідачів у користь позивача слід стягнути 1658,80 гривень, витрат, пов`язаних із підготовкою висновку спеціаліста, тобто по 829,40 гривень з кожного відповідача.

Outcome: approved