Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його дядько [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина. [PERSON] звернувся до Сумської районної державної нотаріальної контори, але листом від 16.02.2024 року йому було роз`яснено, що він пропустив строк для звернення з заявою про прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду. В подальшому, він припустив строк з поважних причин, оскільки намагався знайти юридичну допомогу, переніс значні страждання та стрес у зв`язку з повномасштабним вторгненням в Україну, а також здійснював догляд за онкохворим батьком. На даний час, позивач просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки строк він пропустив з поважних причин. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, просила суд надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] строком два місяці. Представник Миколаївської сільської ради Сумського району до суду також не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилася, в судовому засіданні її представник адвокат Мовчан Р.А. проти позову категорично заперечував, вважав, що в його задоволенні необхідно відмовити. Надав суду копію позовної заяви [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення юридичного факту, яка подана на розгляд до Сумського районного суду Сумської області. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер рідний дядько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6-13) та після його смерті залишилось спадкове майно у виді земельних ділянок та частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-20). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Миколаївської сільської ради Сумського району № 790/02-40 від 13.03.2023 року встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований за адресою: в [ADDRESS] . На час смерті був зареєстрований один. Заповіт від імені [PERSON] сільською радою не посвідчувався (а.с. 14). В судовому засіданні також був допитаний свідок [PERSON] , яка суду пояснила, що вона проживає в [ADDRESS] . Раніше проживала, та і на даний час часто буває в с. Постольне Сумського району. [PERSON] знала, він був інвалідом дитинства, не міг сам нічого зробити, але не був визнаний недієздатним. До нього приходила раз у місяць соціальний працівник, але йому допомагала постійно [PERSON] . На похованні [PERSON] був [PERSON] , сестра також була, вона за кордон не виїжджала, працює медичною сестрою в лікарні. Зазначила, що у родичів, яких півсела, була домовленість, що спадщину після [PERSON] прийме [PERSON] , а тому ніхто не звертався з заявами про прийняття спадщини. Вказала, що [PERSON] знав про існування спадкового майна, але не звертався з заявою вчасно із-за домовленості. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Відповідно до статті 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини спадкоємці звертаються до суду. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України в п. 24 своєї постанови від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за заявами позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] , але обом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 49-58). Під час судового розгляду було встановлено, що позивач [PERSON] звертався до нотаріальної контори 16.02.2022 року, тобто з пропуском лише 3-х днів строку, а в подальшому перешкодою для звернення стали об`єктивні причини, а саме: повномасштабне вторгнення Російської Федерації на територію України та тяжка хвороба батька позивача, а тому суд вважає, що за наведених обставин, позивачем строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 1272 ЦК України суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню і [PERSON] визначає додатковий строк в два місяці, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved