Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву представник позивача мотивує тим, що 27.10.2016 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що цього ж числа Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області складено відповідний актовий запис № 1922. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Між позивачем та відповідачкою відсутній спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання сімейні стосунки між позивачем та відповідачем погіршились, у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння. Також сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, між ними зникли взаємоповага та взаєморозуміння. Внаслідок цього сторони припинили подружні відносини, та вже протягом тривалого часу, а саме з травня 2022 року разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства та побуту не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Наміру зберегти сім`ю з відповідачем у позивача немає. Позивач вважає, що їх сім`я з відповідачем розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Стислий виклад позицій сторін: Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника поступила заява, в якій просить справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги позивача підтримує повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 27.10.2016 у Івано-Франківському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 1922. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак від неї поступив письмовий відзив на позовну заяву, в якому вона просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги позивача визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, укладеного між нею та [PERSON] . Токож зазначає, що міє нею та відповідачем відсутній спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.12.2023 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що 27.10.2016 між сторонами [PERSON] та [PERSON] . зареєстровано шлюб, про що цього ж числа Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області складено відповідний актовий запис № 1922. У зв`язку із реєстрацією шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на прізвище позивача [PERSON] . Вказані обставини підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.10.2016 (а.с. 11). Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.2017 (а.с. 12). Між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач посилається на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя, шлюбні відносини припинені вже тривалий час, шлюб існує формально. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 1 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне: У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, позивачем [PERSON] у відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією ID: 3217-7426-3016-4725 від 04.12.2023 (а.с. 5). При цьому згідно вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач [PERSON] визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а інших 50 відсотків підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Висновки суду: Вирішуючи спір, судом встановлено, що сторони разом не проживають протягом часу, який оцінюється тривалим, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально та втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням сторін, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на корить позивача необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, в сумі 536 грн. 80 коп. Також відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, в сумі 536 грн. 80 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved