Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладення на нього обов`язків: \~ \~ \~ \~ заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців; \~ \~ \~ \~заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців; \~ \~ \~ \~ заборонити [PERSON] вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 28.08.2005 до 23.02.2011 заявниця перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Їй та [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , в якій вона і проживає. Вказує, що [PERSON] останній ніде не працює, коштів на утримання квартири та на сплату комунальних послуг не надає, систематично зловживає спиртними напоями, в результаті чого приходить додому в нетверезому стані, влаштовує сварки та скандали, висловлюється нецензурними словами в адресу заявниці, погрожує фізичною розправою, вчиняє домашнє насильство щодо заявниці психологічного, фізичного, економічного характеру. Заявниця неодноразово зверталась із заявами в правоохоронні органи оскільки така поведінка заінтересованої особи є постійною і мінятися останній не має наміру. На неодноразові зауваження, прохання заявниці заінтересована особа не реагує. Усі ці діяння негативно впливають на психологічне та фізичне здоров`я заявниці та змушують її щоденно боятися за свою безпеку та життя оскільки існують ризики продовження у майбутньому домашнього насильства [PERSON] у будь-якому його прояві. Разом з тим, вказує, що Дрогобицьким міськрайонним судом неодноразово в судових рішеннях було встановлено обставини, що заявниця неодноразово зверталась до Дрогобицького МВ ГУ МВС у Львівській області з приводу порушення [PERSON] правил співжиття та громадського порядку, за що останнього неодноразово притягалось до адміністративної відповідальності та проведено профілактичні бесіди, а саме у судових справах: 1306/8827/2012, 442/1651/13-к, 442/9875/14-п, 442/4816/14-п, 442/2178/16-п, 442/2533/16-п, 442/1854/19 (провадження № 3/442/656/2019), 412/1854/19 ( провадження № 3/442/655/2019), \~ \~ \~ \~442/8066/19, 442/2117/20, \~ \~ \~ \~442/452/21, 442/1235/23, 442/3621/23, 442/3620/23 Зважаючи на це, заявниця переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо неї , а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, тому звертається до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією до кривдника виявились неефективними та не захистили її від насильства. Ухвалою від 10.01.2024 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку окремого провадження. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 1,2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України 07 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до частини першої ст.24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч.3 ст.26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.(п. 9 ч.1 ст.1 Закону). Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів заінтересованих осіб. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування. За таких обставин положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки не можливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталась у правоохоронні органи, а саме Дрогобицький РВП ГУ НП у Львівській області про вжиття мір до її колишнього чоловіка [PERSON] , який вчиняє по відношенню до неї домашнє насильство, чинить моральний та психологічний тиск, нецензурно виражається у її сторону та наносить побої. Неодноразово Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області [PERSON] було притягнуто до відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] . Крім того, 22.02.2023 та 16.05.2023 поліцейськими ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області було винесено Термінові заборонні приписи стосовно кривдника [PERSON] . Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 4, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: approved