Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив: \~ \~ \~ \~- встановити факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , та рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] ; \~ \~ \~ \~- визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 66,8 кв. м., житловою площею 31,3 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 66,8 кв. м., житловою площею 31,3 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначив, що у 1952 році його батько - [PERSON] , побудував житловий будинок літ.»А-1» за адресою: [ADDRESS] . В цьому будинку постійно проживав [PERSON] та його батьки. Домоволодільцем в будинковій книзі зазначено батька позивача [PERSON] , який проживав за цією адресою ще з 1937 року, тобто до будівництва у 1952 році нового будинку. Позивач проживає за цією адресою з народження. Ні позивач ні батьки позивача ніколи не покидали свого постійного місця проживання. [INFO] помер батько [PERSON] [PERSON] . Після його смерті позивач [PERSON] та його матір [PERSON] фактично прийняли спадщину. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після якої [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки продовжував проживати за вказаною адресою. Для прийняття спадщини після померлих батьків, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батьків, однак постановами нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину: після смерті батька - оскільки не подано відомості та документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, після смерті матері - оскільки не подано відомості та документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, не подано документи, які підтверджують родинні відносини спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем - [PERSON] . В свідоцтві про народження [PERSON] мати зазначена [PERSON] . Підстава зміни прізвища матері не надано. Таким чином, оскільки [PERSON] має перешкоди у оформленні своїх спадкових прав, він звернувся до суду з позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.02.2021 провадження у справі зупинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України (у зв`язку зі смертю позивача [PERSON] ) до вступу до участі справі правонаступників позивача. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.07.2021 провадження у справі поновлено. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.11.2021 до участі у справі в якості правонаступника [PERSON] залучено [PERSON] . 26.08.2022 від представника відповідача Харківської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначив, що позивач стверджує, що [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , є його рідними батьками, а один одному приходились чоловіком та дружиною. Однак, з наданої позивачем копії посвідки про народження № [NUMBER] , як не можливо ідентифікувати, прізвища осіб, які зазначені батьками, а тому не можливо зробити висновок, що посвідка саме про народження [PERSON] . Крім того, жодних документів, відповідей архівів, витягів з Церковних метрик, реєстрів щодо укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , а також зміни останньою прізвища матеріали справи - не містять. Таким чином, матеріали справи не містять інформації та документів на підставі яких можливо зробити висновок щодо родинного зв`язку між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також представник відповідача зазначив, що у своїй позовній заяві позивач зазначає, що його батько [PERSON] , який помер [INFO] , у 1952 році побудував житловий будинок «А-1» по [ADDRESS] , що нібито підтверджується копією технічного паспорту від 27.07.2020 та довідкою від 31.07.2020 виконаних ФОП [PERSON] . Однак, представник відповідача вважає, що вказана довідка не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки правовстановлюючі документи на домоволодіння відсутні, а судово будівельно технічна експертиза з залученням відповідних експертів під час якої можливо встановити матеріали стін та рік побудови - не проводилась. Крім того, довідка від 31.07.2020 суперечить Характеристиці будинку садибного типу, господарськими будівлями та спорудами, яка знаходиться в копії технічного паспорту від 27.07.2020. Відповідно до Довідки від 31.07.2020 рік побудови житлового будинку «А-1» - 1952, що, суперечить копії характеристики від 27.07.2020, згідно якої рік спорудження житлового будинку «А-1» -1985. Інформація та документи щодо проведення реконструкції або капітального ремонту житлового будинку «А-1» по [ADDRESS] - в матеріалах відсутні. Відповідно до пункту 6 Пленуму право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз`яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Це майно не є об`єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів. Представник відповідача також зазначив, що в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3- 04 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: - \~ \~ \~ \~оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - \~ \~ \~ \~по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Для будівництва (реконструкції) зазначеного житлового будинку позивачем до суду необхідно надати дозвільні документи, проектно-кошторисну документацію, декларації Інспекції ДАБК про початок виконання та закінчення будівельних робіт. Враховуючи викладене, представник відповідача зазначив, що відсутні правові підстави визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м. по [ADDRESS] , з надвірними будівлями у порядку спадкування законом по 1/2 частині після [PERSON] (померла [INFO] ) та [PERSON] (помер [INFO] ). У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити, встановити юридичний факт та визнати право власності в порядку спадкування за законом. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що за адресою [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , 1906 року народження з 02.04.1949 року, [PERSON] , 1911 року народження з 22.10.1950 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 24.05.1985 року, після проходження військової служби у період з 1973 по 1985 рік, що підтверджується будинковою книгою для прописки громадян (а.с. 23- 24). Відповідно до інформаційної довідки з реєстру територіальної громади міста Харкова вбачається, що в подальшому за вказаною адресою [PERSON] зареєстрований з 19.06.1987 року. Крім того, відповідно до довідки вбачається, що за вказаною адресою також зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 12). [PERSON] , яка як зазначав [PERSON] в позові є його рідною матір`ю та дружиною його батька [PERSON] померла [INFO] . (а.с. 14). Таким чином встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] за 1 рік до смерті його батька [PERSON] та за 8 років до смерті [PERSON] . У відповідності до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається з архівної довідки Бюро записів актів громадянського стану міських відділень Управління НКВС УРСР по Харківській області у книзі реєстрації актів про народження по місту Харкову Харківської області за 1939 рік є запис від 13.04.1939 року (реєстраційний номер 5116) про народження [INFO] «Донец [PERSON] », батьки якого: « [PERSON] » (так у документі) 33 років, « [PERSON] » (так у документі), 28 років, українці (а.с. 165-167). Відповідно до листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції наданого за запит адвоката Є. Вотінцева щодо надання інформації про шлюб [PERSON] та [PERSON] зазначено, що перевірка наявності актового запису в книгах державної реєстрації цивільного стану здійснюється за видом актового запису згідно з даними, які надав запитувач, за даними першого та другого примірників актового запису цивільного стану за сім років: за рік, указаний у запиті, а також за три попередні і три наступні роки та за поновленими актовими записами цивільного стану. Для здійснення належної перевірки наявності певних юридичних фактів та надання повної та достовірної інформації, є необхідним зазначення відомостей, за якими його можна ідентифікувати, у зв`язку з чим, для пошуку відомостей про шлюб необхідно вказати інформацію про дату та місце реєстрації шлюбу, а також рік, за яким необхідно здійснити перевірку. Крім того зазначено, що книги державної реєстрації цивільного стану по Харківській області по 1941 рік включно передані на постійне зберігання до Державного архіву Харківської області. (а.с. 184). Відповідно до постанови приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Н.Ю. від 02.11.2020 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно частку у праві власності на житловий будинок після смерті його матері [PERSON] вбачається, що відмову прийнято у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини. У свідоцтві про народження [PERSON] мати зазначена [PERSON] . Підстави зміни прізвища не надано. Не надано також свідоцтва про шлюб. Відомості про шлюб відсутні у державному реєстрі актів цивільного стану громадян (повний витяг з ДРАЦС громадян про відсутність актового запису цивільного стану № 00028384612 від 02.11.2020 та повний витяг № 00028384661 від 02.11.2020), а також у Державному архіві Харківської області (лист № 01-29/3-1496,1497). (а.с. 36). Будь-яких інших відомостей, які можуть підтвердити або спростувати факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] , а також [PERSON] з [PERSON] , матеріали справи не містять, а тому за відсутності будь-яких доказів, що підтверджують факт родинних зв`язків, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про встановлення факту того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , т рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , слід відмовити. Суд також не бере до уваги покази свідків [PERSON] , [PERSON] , які за клопотанням представника допитані в судовому засіданні, оскільки вказані свідки підтверджували лише факт проживання [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , але не підтверджували період з якого вони мешкали, їх фактичні відносини, а також не були обізнані про те, чи було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , чи змінювала вона своє прізвище та з яких підстав. Щодо вимоги про визнання за [PERSON] права власності по частини житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 347532802 від 21.09.2023 право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 181). Відповідно до інвентаризаційної справи № 69850 на будинок [ADDRESS] міститься звідний оціночний акт на : житловий будинок зі всіма спорудами (А-1); душ (Б), вбиральня (В), навіс (Г), сарай (Д), вбиральня (Е), сарай (Ж), гараж (З), погріб (И), сарай (К), сарай (Л), огорожа (1-4). Відмітки про самочинне будівництво: А1, а1, а2, а4, Д, Ж, З. Поверховий план на будову літ. «А-1», що зображають зміни в житловому будинку та господарських будівлях і спорудах, також міститься відмітки про самочинне будівництво: А1, а1, а2, а4, 3-1, 3-2, 3-3і, І, ІІ, ІV. Правовстановлюючі документи відсутні. Дата виконання значиться 13.11.1985. Відповідно до листа заступника директора Департаменту територіального контролю виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 14526/0/226-20 від 15.09.2020 щодо присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] та стосовно інформації про приватизацію земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомого майна вбачається, що розпорядчі акти щодо присвоєння або зміни адреси вказаного нерухомого майна Харківською міською радою та її виконавчими органами не приймались. Згідно з інформацією Департаменту земельних відносин Харківської міської ради проєкти рішень щодо передачі у приватну власність та надання в оренду земельної ділянки Департаментом земельних відносин не готувалися та на розгляд засідання сесії не виносились. (а.с. 43). Відповідно до листа В.о. директора Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради Ірини ЖИНЖИКОВОЇ № 6853/0411/23 від 03.10.2023 вбачається, що КП «ХМБТІ» здійснювало делеговані повноваження щодо реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна до 01.01.2013. В наявних архівних матеріалах станом на 31.12.2012 право власності на об`єкт нерухомого майна по [ADDRESS] не оформлено, реєстрація права власності КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради не проводилась. Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи за вищевказаною адресою встановлено, що користувачем зазначеного об`єкту є [PERSON] . (а.с. 182). Згідно відповіді державного архіву Харківської області № 01-30/270 від 24.09.2020 вбачається, що надати інформацію щодо земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] можливості немає, оскільки така інформація в архіві не зберігається та місце знаходження архіву вказаної інформації невідома (а.с. 183). Таким чином, судом встановлено, що об`єкт спірного спадкового майна, є об`єктом самочинного будівництва, правовстановлюючі документи на вказане майно та земельну ділянку на якій воно розташоване відсутні, що позбавляє позивача оформити свої спадкові права, а тому він звернувся до суду з позовом. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (стаття 1218 ЦК України). За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу. За загальним правилом статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 331 ЦК України регулює питання набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва: право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Ураховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту. Частиною третьою статті 331 ЦК України визначено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Не набувають такого права і спадкоємці цих осіб. Право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями частини четвертої статті 41 Конституції України і статті 321 ЦК України встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Як встановлено судом, що за життя [PERSON] та [PERSON] , не набули у власність житловий будинок [ADDRESS] та не були власниками земельної ділянки, на якій він розташований, а тому суд приходить до висновку, що вказане майно не входить до спадкової маси після їх смерті. На підставі зазначеного, з урахуванням того, що в задоволенні вимоги про встановлення факту родинних відносин відмовлено, а також враховуючи, що спадкодавці [PERSON] та [PERSON] не були власниками житлового будинку [ADDRESS] , оскільки вказане майно є самочинним будівництвом та доказів того, що земельна ділянка належала спадкодавцям на праві власності чи праві користування позивачем та його представником не надано, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім того, суд звертає увагу, що після вступу у справу правонаступника позивача [PERSON] [PERSON] , до суду не надано уточненої позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, а тому судові витрати до відшкодування не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed