Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

23.11.2023 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22.09.2014 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. У шлюбі народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . 15.10.2019 року рішенням Білозерського районного суду Херсонської області шлюб між сторонами було розірвано. Дитина проживає разом з позивачем. Відповідач самоусунувся, не допомагає позивачу у забезпеченні необхідних умов життя сина, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина повністю перебуває на її утриманні. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01.12.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 17-18). Позивач правом на участь у судовому засіданні не скористалась, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, без використання засобів аудіо фіксації судового засідання, позовні вимоги підтримала повністю та просила суд задовольнити їх, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавав. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав. Відповідно до ч.1\~ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оцінюючи характер процесу, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме ст.280 ЦПК України. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що 22 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Дар`ївської сільської ради Білозерського району Херсонської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 22.09.2014 року, актовий запис № 08 (а.с. 10). В період перебування сторін в шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.11.2014 року, актовий запис №30 (а.с.12). Рішенням Білозерського районного суд Херсонської області від 15.10.2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 11). Як вказувала позивач, малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю з грудня 2019 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом про фактичне проживання особи (осіб) в житловому приміщенні, складеним та підписаним мешканцями буд. [ADDRESS] , та засвідченим майстром ТОВ «Житлосервіс-КР» Леоновою С.І. (а.с 13). Судом розглядом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Таким чином, судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дитини, у тому числі угоди про форму, в якій відповідач братиме участь у її вихованні, між сторонами не досягнуто, що є свідченням наявності між сторонами спору. Відповідно до\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до\~ст.180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі\~ст.181 Сімейного кодексу України\~одним із способів виконання батьками свого обов`язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991\~та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як роз`яснено у п. 17\~постанови Пленуму ВСУ від 15.06.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно положень ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8\~ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Отже, з урахуванням викладеного, принципу найкращого забезпечення інтересів дитини та положень ст.182 СК України, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог із стягуванням з\~ [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved