Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

06.11.2023 року позивач в особі свого представника за ордером адвоката Лозовського Станіслава В`ячеславовича звернувся до суду із відповідною заявою, в якій після відмови позивачеві в оформленні спадкових прав після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що було оформлено у вигляді постанови третьої особи по справі про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.09.2023 року, просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері без обмеження його строку. В обгрунтування позову позивач в особі свого представника вказав: перебування позивача поза межами Лозівського району Харківської області на час смерті матері; правова невизначеність питання прийняття спадщини, визначена спочатку п.3 постанови КМУ від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яким було збільшено строк для прийняття спадщини до 10 місяців, а згодом скасування вказаної норми КМУ від 09.05.2023 року «Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану». Ухвалою судді від 06.12.2023 року провадження у справі було відкрито у загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого провадження, встановлено факт того, що Первомайська міська рада Лозівського району Харківської області як належний відповідач замість виконавчого органу вказаного органу місцевого самоврядування не залучена до участі у справі, про що повідомлено позивачу та його представнику, наданий відповідачу час для подання відзиву, а третій особі - письмових пояснень, зобов`язано третю особу повідомити відповідні дані для внесення їх в облікову картку справи для надання можливості надсилати процесуальні та інші документи засобами Електронного суду (а.с.9-10). В ухвалі судді через відсутність визначення строку, який потрібний позивачеві для подання заяви для прийняття спадщини, що входить до предмету позову в даній категорії справ, було визначено відповідний строк як максимальний, який не може перевищувати загальний строк для прийняття спадщини та визначав його у 6 місяців. 22.12.2023 року від третьої особи по справі надійшли дані її РНОКПП для надання доступу до матеріалів справи в Електронному суді та можливості надсилання процесуальних документів засобами Електронного суду, чим були виконані вимоги ухвали судді від 06.12.2023 року (а.с.23). Відзиву від відповідача та письмових пояснень від третьої особи до суду не надходило. Перед судовим засіданням у підготовчому провадженні 27.12.2023 року з боку представника позивача засобами Електронного суду 27.12.2023 року надійшла заява про заміну сторони відповідача з виконавчого комітету Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області (код ЄДРПОУ - 04396986) на Первомайську міську раду Лозівського району Харківської області (код ЄДРПОУ - 26149691), пояснюючи це пропозицією судді, вказаної в ухвалі про відкриття провадження від 06.12.2023 року та погодження з нею, відповідно до вимог статтей 8, 10, 35, 37, 45 та 46 статуту Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області (а.с.28-29). Від представника відповідача за посадою також засобами Електронного суду 27.12.2023 року надійшла заява про розгляд справи без участі представника виконавчого комітету Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області, із вказівкою, що даний відповідач проти задоволення вказаного позову не заперечує (а.с.26-27). Від представника відповідача у порядку самопредставництва органу місцевого самоврядування Бочарової М.М. (а.с.32-37) перед підготовчим судовим засіданням 27.12.2023 року надійшла заява від 27.12.2023 року за вих. 01-32/3900, в якій вона не заперечувала проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, при вирішенні питання про заміну сторони відповідача, з яким вона ознайомилися у повному обсязі, полагалася на розсуд суду та не заперечувала проти продовження розгляду справи розгляду справи без повернення на початок розгляду, враховуючи той факт, що вказана представниця одночасно є і представником Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області (а.с.31). Додатково повідомила, що Первомайська міська рада Лозівського району Харківської області до цього часу в порушення вимог ч.6 ст.14 ЦПК України не зареєстрована в Електронному суді. Ухвалою суду від 27.12.2023 року було замінено сторону відповідача у справі з виконавчого комітету Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області на Первомайську міську раду Лозівського району Харківської області за клопотанням представника позивача, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач в особі свого представника та третя особа у судове засідання не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином (а.с.40, 44), у судове засідання не прибули. Від представника відповідача раніше надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позові, та повідомив суд, що правова невизначеність питання прийняття спадщини на підставі відповідної постанови Кабінету Міністрів України спричинила для позивача ситуацію правової невизначеності, яка не залежала від його волі та була обумовлена введенням воєнного стану на території держави. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд первинно відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України відхиляє не заперечення проти позову з боку відповідача, оскільки таке не заперечення не грунтується на вимогах норм матеріального права, а тому не може бути прийнято судом до уваги. Вирішуючи справу по суті, судом встановлено, що [INFO] у м. Первомайський Лозівського району Харківської області померла [PERSON] , про що 13.10.2022 року Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було складено актовий запис про смерть, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Постановою приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Оленою Миколаївною від 12.09.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері через пропуск строку звернення з відповідною заявою у визначений законом строк та відсутність підстав для звільнення позивача від обов`язку подання відповідної заяви на підставі ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, оскільки він був зареєстрований за іншою, ніж померла, адресою (а.с.6). При цьому позивач не надав копію свого свідоцтва про народження на підтвердження родинних відносин з померлою, а саме, що він є її сином. Однак вказаний факт без деталізації був встановлений нотаріусом у відповідній постанові, що є належним підтвердження факту родинних відносин між померлою та позивачем з метою визначення його як спадкоємця першої чергу для спадкування за законом. Вирішуючи заявлені вимог по суті, суд зазначає, що суду не були надані жодні докази на підтвердження факту того, що позивач залишив своє місце реєстрації через воєнний стан. Усі пояснення в цій частині грунтувалися виключно на його словах, викладених його представником у позовній заяві, що не може вважатися належним доказом його відсутності за місцем відкриття спадщини як на момент її відкриття, так і на момент подачі заяви третій особі про прийняття спадщини. Обов`язок подання доказів в цій частині в даній категорії справ повністю є обов`язком сторони позивача, який його не виконав, а тому в цій частині його вимоги є необгрутованими та судом відхиляються. Посилання на вказані у позовній заяві постанови Верховного суду України від 2017 року та Верховного Суду від 2019 та 2020 року не є релевантними до даної справи, оскільки позивач зазначив причину своєї відсутності - введення у країні воєнного стану на підставі відповідного указу Президента України, що не було і не могло бути досліджено Верховним Судом як України, так і без України у 2017-2020 роках. Сам факт введення воєнного стану не є не те, що безумовною підставою для як поновлення будь-яких строків, так і для застосування його як пом`якшуючою обставиною для врахування судом без надання доказів того, що вказаний стан вплинув на відповідну сторону та створив для неї такі умови, які дійсно робили не можливим або хоча б заважали здійснити відповідну дію у визначений законом час. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.2 ст.76 ЦПК України, ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Засобами доказування є письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показання свідків. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Щодо правової невизначеності строку подання позивачем заяви про прийняття спадщини, яку вніс у регулювання правових відносин щодо спадщини п.3 постанови КМУ від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», відповідно до якого на час дії воєнного стану в Україні перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється, то вказаний пункт діяв з 06.03.2022 року до 29.06.2022 року, коли на підставі постанови КМУ від 24.06.2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» вказаний пункт був викладений наступним чином: «Установи, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці; свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини» та діяв у період з 29.06.2022 року до 18.06.2023 року, коли набула чинність щодо саме вказаного пункту постанова КМУ від 09.05.2023 року №469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким вказаний пункт 3 був остаточно виключений. Підставою цього, стала, утому числі практика Верховного суду, який первинно ще 25.01.2023 року у постанові у справі №676/47/21, провадження №61-8014 св22, яка в подальшому була підтримана іншими постановами Верховного суду визначив: -правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; -строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України); -законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; -пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, первинна редакція без подальших змін) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Тобто посилання на правову невизначеність з боку позивача спростовується відповідною судовою практикою Верховного Суду, яка для суду першої інстанції є обов`язковою для застосування на підставі ч.4 ст.263 ЦПК України. До того ж вказана практика була сформована до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті матері позивача, а не знання законів та іншого законодавства не є підставою для визнання вказаної підстави відносно даної справи для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Тобто доводи позивача в цій частині прямо спростовуються правозастосовчою практикою Верховного Суду, яка є релевантною до даної справи та була сформована до закінчення визначеного ст.1270 ЦК України строку для подання заяви для прийняття спадщини з боку позивача, а тому зазначені позивачем підстави поданого ним позову не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Інших доводів для задоволення позову позивач не заявляв. Враховуючи відмову у задоволенні позову, судові витрати по справі слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed