Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він, [PERSON] , проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0.1700 га, кадастровий номер: 2123210100:01:003:0386. По сусідству з ним, у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , проживає відповідачка - [PERSON] , яка не є власником сусідньої земельної ділянки, зазначена земельна ділянка перебуває у неї на праві користування. Відповідачка в порушення ДБН Б.2.2-12:2019, ДСП 173-96, ДБН В. 1.1-7, встановила на межі належної позивачу земельної ділянки господарську споруду, яку розташовано впритул до його будинку. Вищезазначене порушення позбавляє його права користування належним мені житловим будинком та земельною ділянкою, а саме: відсутній доступ до його земельної ділянки та стіни житлового будинку для його подальшого обслуговування. У зв`язку з зазначеним, він неодноразово звертався зі скаргами до уповноважених органів у вирішенні земельних спорів. 07.10.2022 року ним до Перечинської міської ради Закарпатської області подано заяву для вирішення наявного земельного спору. 25 жовтня на адресу позивача надійшов Акт обстеження дворогосподарств узгоджувальної комісії Перечинської міської ради від 18.10.2022 року, затверджений Перечинським міським головою. Вищезазначеним Актом узгоджувальною комісією вирішено: 1) рекомендувати гр. [PERSON] дотримуватись ДБН Б.2.2-12:2019, ДСП 173-96, ДБН В. 1 .1-7 щодо розміщення громадських будівель до меж сусідньої земельної ділянки гр. [PERSON] ; 2) рекомендувати [PERSON] та [PERSON] підтримувати добросусідські відносини; 3) рішення узгоджувальної комісії носить рекомендаційний характер, при цьому проінформовано, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються.\~ 26.10.2022 року позивачем повторно подано до Перечинської міської ради Закарпатської області заяву щодо ухвалення рішення Перечинською міською радою встановити факт порушення ДБН Б.2.2-12:2019, ДСП 173-96 та ДБН В. 1.1-7 щодо розміщення громадських будівель громадянкою [PERSON] та зобов`язати гр. [PERSON] усунути перешкоди щодо користування моїм майном, а саме: обслуговування житлового будинку, встановивши обов`язок гр. [PERSON] демонтувати незаконну господарську споруду, що знаходиться впритул до стіни мого житлового будинку.\~ 03.11.2022 року на адресу позивача надійшов лист Перечинської міської ради від 01.11.2022 № К-493/07-06, відповідно до якого узгоджувальною комісією Перечинської міської ради було прийнято рішення шляхом оформлення акту від 18.10.2022 року та зазначено, що рішення узгоджувальної комісії має рекомендаційний характер, а у разі незгоди власників землі з вищенаведеним рішенням, спір вирішується судом. Незважаючи на неодноразові вимоги до відповідача, щодо звільнення земельної ділянки від незаконно встановленої господарської споруди, а також вимоги уповноважених органів, відповідач так і не здійснив її демонтаж. Самовільне встановлення відповідачем господарської споруди призводить до постійного погіршення належного позивачу майна, а саме: житлового будинку. Отже, відповідне будівництво з боку відповідачки створює позивачу перешкоди для користування земельною ділянкою та житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , які полягають: в неможливості обслуговуванім житлового будинку та відсутності доступу на цю земельну ділянку. На підставі вищенаведеного, просить суд позов задовольнити. Суд, заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0.1700 га, кадастровий номер: 2123210100:01:003:0386. Також встановлено, що по сусідству з ним, у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , проживає відповідачка - [PERSON] , яка не є власником сусідньої земельної ділянки, зазначена земельна ділянка перебуває у неї на праві користування. Судом з`ясовано, що відповідачка в порушення ДБН Б.2.2-12:2019, ДСП 173-96, ДБН В. 1.1-7, встановила на межі належної позивачу земельної ділянки господарську споруду, яку розташовано впритул до його будинку та вищезазначене порушення позбавляє його права користування належним мені житловим будинком та земельною ділянкою, а саме: відсутній доступ до його земельної ділянки та стіни житлового будинку для його подальшого обслуговування. У зв`язку з зазначеним, позивач неодноразово звертався зі скаргами до уповноважених органів у вирішенні земельних спорів. Так, 07.10.2022 року ним до Перечинської міської ради Закарпатської області подано заяву для вирішення наявного земельного спору. 25 жовтня на адресу позивача надійшов Акт обстеження дворогосподарств узгоджувальної комісії Перечинської міської ради від 18.10.2022 року, затверджений Перечинським міським головою. Вищезазначеним Актом узгоджувальною комісією вирішено: 1) рекомендувати гр. [PERSON] дотримуватись ДБН Б.2.2-12:2019, ДСП 173-96, ДБН В. 1 .1-7 щодо розміщення громадських будівель до меж сусідньої земельної ділянки гр. [PERSON] ; 2) рекомендувати [PERSON] та [PERSON] підтримувати добросусідські відносини; 3) рішення узгоджувальної комісії носить рекомендаційний характер, при цьому проінформовано, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються. Судом також встановлено, що 26.10.2022 року позивачем повторно подано до Перечинської міської ради Закарпатської області заяву щодо ухвалення рішення Перечинською міською радою встановити факт порушення ДБН Б.2.2-12:2019, ДСП 173-96 та ДБН В. 1.1-7 щодо розміщення громадських будівель громадянкою [PERSON] та зобов`язати гр. [PERSON] усунути перешкоди щодо користування моїм майном, а саме: обслуговування житлового будинку, встановивши обов`язок гр. [PERSON] демонтувати незаконну господарську споруду, що знаходиться впритул до стіни мого житлового будинку. Так, 03.11.2022 року на адресу позивача надійшов лист Перечинської міської ради від 01.11.2022 № К-493/07-06, відповідно до якого узгоджувальною комісією Перечинської міської ради було прийнято рішення шляхом оформлення акту від 18.10.2022 року та зазначено, що рішення узгоджувальної комісії має рекомендаційний характер, а у разі незгоди власників землі з вищенаведеним рішенням, спір вирішується судом. Незважаючи на неодноразові вимоги до відповідача, щодо звільнення земельної ділянки від незаконно встановленої господарської споруди, а також вимоги уповноважених органів, відповідач так і не здійснив її демонтаж. Самовільне встановлення відповідачем господарської споруди призводить до постійного погіршення належного позивачу майна, а саме: житлового будинку. Отже, суд дійшов висновку, що відповідне будівництво з боку відповідачки створює позивачу перешкоди для користування земельною ділянкою та житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , які полягають: в неможливості обслуговуванім житлового будинку та відсутності доступу на цю земельну ділянку. Зазначені вище обставини встановлені судом на підставі наступних доказів:\~ - копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджують право власності позивача на земельну ділянку;\~\~\~\~ - копія акту обстеження дворогосподарств узгоджувальної комісії Перечинської міської ради від 18.10.2022 № б/н.;\~ \~ - копія заяви [PERSON] від 26.10.2022 № б/н.; - копія листа Перечинської міської ради Закарпатської області від 01.11.2022 № К-493/07-06.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Нормами ст. 41, 50 Конституції України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 293 ЦК України передбачено право особи на повагу до житла і до приватного життя, на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням; при здійсненні права власності власник зобов`язаний дотримуватися вимог закону і моральних засад суспільства і не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до п. «г» та п. «е» ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства. Згідно ст. ст. 386, 391 ЦК України власник, права якого порушені, має право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би вони й не були пов`язані з порушенням права володіння, та право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. У відповідності до ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Стаття 133 ЦПК визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відтак за відсутності будь яких доказів щодо розміру витрат на проведення експертизи, питання розподілу таких суд не вирішує. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 992,40 грн сплаченого судового збору. Враховуючи вищенаведене, та

Outcome: approved