Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] , зареєстрованого 05 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №736. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей сторони не мають, але у зв`язку з тим, що відповідачка знаходиться на території, яка тимчасово окупована, подати спільну заяву в органи РАЦС про розірвання шлюбу, сторони не мають можливості. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини припинилися з червня 2022 року, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та, як наслідок, неможливість проживання однією сім`єю, що призвело до взаємної втрати почуття любові один до одного. Таким чином родина розпалась остаточно і відновлена бути не може. На примирення з відповідачем позивач категорично не згоден. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, повідомлений судом своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Комунарського районного суду м.Запоріжжя про виклик до суду та шляхом направлення судової повістки у вигляді SMS-повідомлення, у судове засідання не з`явився. Оскільки суд немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 05.09.2015\~рокуВідділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, 05.09.2015року\~сторони зареєстрували\~шлюб,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~за №736\~(а.с.10). Судом встановлено, що сім`я розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і інші документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим в позовній заяві позивач зазначає, що понесені ним судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Outcome: approved