Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач [PERSON] звернулася до Ульяновського районного суду з позовом до [PERSON] , Фермерського господарства " Холод" про виділ в натурі частки у спільній частковій власності на земельну ділянку шляхом її поділу та зобов`язання вчинити дії. \~ \~ \~ \~Позов до суду мотивовано зі слідуючих підстав: \~ \~ \~ \~В с. Грушка Голованівського району Кіровоградської області проживала спадкодавець [PERSON] , яка мала у приватній власності земельну ділянку площею 2,4066 га. в межах згідно з планом, кадастровий номер 3525581300:02:000:0778, яка розташована на території : Грушківської сільської ради Голованівського району, Кіровоградської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-КР №009112, виданого 26 березня 2002 року Ульяновською РДА Кіровоградської області на підставі розпорядження №92-р, голови Ульяновської районної державної адміністрації від 25.02.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №931, дана обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.04.2021 року зареєстрованого в реєстрі за №661. За життя [PERSON] передала належну їй на праві приватної власності земельну ділянку кадастровий номер 3525581300:02:000:0778 в оренду Фермерському господарству «Холод» (далі - Відповідач-2) , що підтверджується договором оренди землі від 01 травня 2006 року (копія додається) строком на 25 років, тобто до 30 квітня 2031 року, що підтверджується пунктом 8 даного договору (копія договору додається). [INFO] [PERSON] померла, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 2,4066 га. в межах згідно з планом, кадастровий номер 3525581300:02:000:0778, яка розташована на території: Грушківської сільської ради Голованівського району, Кіровоградської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] (далі - Позивач) та [PERSON] 21.04.2021 року отримали спадщину за законом після смерті матері - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.04.2021 року, яке зареєстроване в реєстрі за № 661 (копія додається). На підставі вище вказаного свідоцтва Позивач та Відповідач -1 є власниками по 1/2 частці земельної ділянки кадастровий номер 3525581300:02:000:0778, яка розташована на території Грушківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області площею 2,4066 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач бажає виділити в натурі свою частку зі спільного часткового майна після отримання права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки, оскільки хоче вільно розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та не залежати від волі іншого співвласника даної земельної ділянки тобто [PERSON] , в зв`язку з чим вона зверталася з письмовими проханнями до відповідачів для досягнення домовленості щодо нотаріального посвідчення договору про виділення в натурі частки нерухомого спільного майна, однак відповідачі не надали такого дозволу, що змусило позивача звернутись з позовом до суду. 04 вересня 2023 року ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду. 05 вересня 2023 року ухвалою Ульяновського районного суду здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 05 грудня 2023 року ухвалою Ульяновського районного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Терновенко Р.М. в судове засідання не з`явились, надіслали до суду заяву, якою підтримують заявлені вимоги та розглядати справу у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена, причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала, заяв та клопотань до суду не надсилала. Відповідач ФГ "Холод" в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позов та клопотань не подавав, причину своєї неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~ [PERSON] на праві приватній власності належала земельна ділянка площею 2,4066 га. в межах згідно з планом, кадастровий номер 3525581300:02:000:0778, яка розташована на території : Грушківської сільської ради Голованівського району, Кіровоградської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-КР №009112. 01 травня 2006 року між [PERSON] та фермерським господарством «Холод» було укладено договір оренди землі кадастровий номер 3525581300:02:000:0778, площею 2,40066 га строком на 25 ( двадцять п`ять) років ( а.с.16-18). [PERSON] [INFO] померла, після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно а саме на земельну ділянку площею 2,40066 га в межах згідно з планом, кадастровий номер 3525581300:02:000:0778. Позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить в рівних долях по 1/2 частці земельна ділянка кадастровий номер 3525581300:02:000:0778, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.2021 року, яке зареєстроване в реєстрі за №661 ( а.с. 14). Позивач має намір виділити в натурі свою частку зі спільного часткового майна після отримання права власності на частину земельної ділянки, оскільки хоче вільно розпоряджатися своїм майном, тому направила відповідачем пропозиції ( а.с.19,20) щодо надання дозволу на поділ земельної ділянки та укладення договору про поділ земельної ділянки, що підтверджується рекомендованими повідомленнями ( а.с.21,22), однак відповідачі добровільної згоди не надали. В матеріалах справи міститься висновок судового експерта Комашка Р.В. №3-07/2022 про проведення земельно-технічної експертизи відповідно до якого встановлено технічну можливість виділу позивачу в натурі 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер 3525581300:02:000:0778. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частинами другою, третьою статті 110 ЗК України передбачено, що перехід права власності на земельну ділянку не припиняє встановлених обмежень, обтяжень. Поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки. За нормою статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до вимог цієї статті формування земельних ділянок здійснюється зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Відповідно ст.56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає, зокрема, нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні). Тобто, поділ земельної ділянки позивача, яка знаходиться в оренді, буде можливим лише після отримання нотаріально засвідченої письмової згоди на це орендаря. В свою чергу орендар ФГ «Холод» не надає нотаріально засвідченої письмової згоди на такий поділ в добровільному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Отже, з експертного дослідження слідує, що в результаті виділення позивачці частки в натурі, частки відповідача в праві власності не зменшуються та не змінюється порядок користування ними. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбаченийст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ч.1ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року по справі № 6-12цс13 кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У відповідності до ч.І, ч.З ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. До такого висновку дійшов Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16. Вказавши також, що Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а відповідно до статті 126 того ж кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Статтею 88 Земельного кодексу України встановлено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі не досягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник у спільній частковій власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Для виділу частки із спільного нерухомого майна повинна бути технічна можливість. Насамперед це означає, що частка яка виділяється повинна бути реально окремим об`єктом нерухомого майна. При цьому частка яка залишається у іншого власника (власників) має також бути окремим об`єктом нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України. Тобто, з певної точки зору, при будь-якому виділі частки з нерухомості, завжди відбувається поділ цієї нерухомості на два самостійних об`єкта. Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25 грудня 2015 №1127. Частиною 3 статті 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно ст.ст.364, 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності;майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Відповідно до ст.88.Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно ст.120 ЗК України, особа, яка набула право власності на нерухоме майно, розміщене на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій воно розміщене, без зміни її цільового призначення. Враховуючи вищевикладене, оцінивши належність й достатність наданих доказів у їх сукупності, а також встановивши правовідносини, які випливають із досліджених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає позов задовольнити. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved