Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, визнання права власності на житловий будинок з тих підстав, що як стверджує житловий будинок [ADDRESS] згідно Реєстраційного посвідчення, виданого Тульчинським Бюро технічної інвентаризації 17.07.1996 року, зареєстрований за відповідачем [PERSON] на праві власності на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, посвідченого Бершадською державною нотаріальною конторою 20 жовтня 1971 року. У 2001 році відповідач у зв`язку з сімейними обставинами виїхав на проживання до м. Чехова Московської області російської федерації, та був там зареєстрований 30 березня 2001 року. Позивач і відповідач є троюрідними братами. У зв`язку з тим, що [PERSON] тривалий час не проживає на території України, він вирішив розпорядитися належним йому нерухомим майном шляхом продажі його позивачу. 21 лютого 2021 року сторонами було укладено попередній договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] . за суму 10500 доларів США, що станом на 23.03.2021 року становило 290\~745 грн., 1800 доларів США було передано безпосередньо відповідачу під час підписання цього договору, решту 8700 доларів США позивач згідно договору зобов`язався перерахувати банківським переказом на ім`я дочки відповідача [PERSON] 23.03.2021 р. позивач перерахував [PERSON] обумовлену суму, що підтверджується платіжним дорученням №21.03.23/001466308 від цієї дати. Відповідач передав представнику [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність, пов`язану із укладенням та належним оформленням договору купівлі-продажу нерухомого майна за вищевказаною адресою за ціною\~та на\~умовах,\~які будуть\~представником визначатися\~самостійно,\~а також представляти його інтереси у взаємовідносинах зі всіма без виключення установами і організаціями по питаннях, пов`язаних з укладенням і належним оформленням договорів купівлі-продажу, передав оригінали документів на будинок та ключі від нього для подальшої передачі позивачу. Дружина відповідача [PERSON] надала згоду своєму чоловікові відповідачу [PERSON] на продаж спільного майна, набутого за час шлюбу. У травні 2022 року сторони звернулися до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу будинку [ADDRESS] , проте отримали усне роз`яснення, що нотаріально посвідчити такий договір неможливо, оскільки згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 року № 480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану», оскільки власником будинку є громадянин російської федерації, який не проживає на законних підставах на території України. Неможливість укладення такого договору у нотаріальній формі, коли позивач виплатив відповідачеві обумовлену ними ціну вказаного будинку, фактично володіє та користується цим будинком для свого проживання та членів його сім`ї, виконував ремонтні роботи в будинку за власні кошти, порушуються його права, як особи, яка виконала обов`язки покупця за договором купівлі-продажу будинку. Тому просить визнати дійсним договір купівлі - продажу житлового будинку, укладений між ним та відповідачем та визнати право власності на житловий будинок. Позивач [PERSON] надав суду заяву, згідно з якою він позов підтримує, просить розглянути справу в його відсутність. Представник відповідача [PERSON] надав суду заяву, згідно з якою він отримав та передав відповідачу позовну заяву з додатками в перекладі на російську мову, позов визнає та просить розглядати справу за його відсутності. Третя особа [PERSON] надала суду заяву, в якій позов підтримує, просить розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно копії попереднього договору купівлі - продажу від 21.02.2021 року позивач придбав у відповідача житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Цим договором було встановлено два етапи оплати за придбане житло: перший платіж 1800.00 доларів США під час укладення попереднього договору та другий платіж 8700,00 доларів США позивач повинен переказати на ім`я дочки відповідача [PERSON] . Виконання умов даного договору позивач підтверджує копією розписки відповідача від 21.02.2021 про отримання суми в розмірі 1800.00 доларів США, а також платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах № 210323/001466308 від 23.03.2021 про перерахунок на користь дочки відповідача решти суми в розмірі 8700,00 доларів США. Цим самим підтверджується виконання відповідачем своїх зобов`язань за умовами договору. Цього факту ніхто зі сторін не заперечує, у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності або добровільності його визнання. Право власності відповідача на нерухоме майно підтверджено договором про надання в безстрокове використання земельної частки для будівництва індивідуального житлового будинку на право приватної власності з числом кімнат від 1 до 5 за реєстром № 2360 від 25.05.1970, рішенням № 15 виконавчого комітету Бершадської міської ради депутатів трудящих від 17.08.1971 про виділ відповідачу земельної ділянки [ADDRESS] з садиби міськфонду площею 595 кв.м, актом про відвід земельної ділянки від 20.08.1971, дозволом на проведення будівельних робіт від 20.08.1974, реєстраційним посвідченням від 17.07.1996, записаним в реєстрову книгу № 27 за реєстровим № 3560. Волевиявлення відповідача [PERSON] щодо продажу житлового будинку в [ADDRESS] підтверджується також нотаріально посвідченою довіреністю за № 50 А Б 5222258 від 25.05.2021, виданою на ім`я представника [PERSON] з метою подальшого дооформлення документів на земельну ділянку, житловий будинок та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Довіреною особою було оформлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, інвентаризаційна справа № 3560, технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Арх. №9410 від 24.05.2021 громадянину [PERSON] , але нотаріальне оформлення відповідних документів стало неможливим в зв`язку з воєнним станом на території України. В матеріалах справи наявна письмова згода дружини відповідача [PERSON] на продаж житлового будинку, що був набутий в період шлюбу. Після звернення до нотаріуса з приводу нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ним будинку [ADDRESS] , позивач отримав відмову з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 року № 480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану», оскільки власником будинку є громадянин російської федерації, який не проживає на законних підставах на території України. Цього факту також ніхто не заперечує, у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності або добровільності його визнання. Вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 року №480, зокрема, внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України: від 28.02.2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»; від 28.02.2022 р. № 165 «Деякі питання реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб»; від 06.03.2022 р. № 209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану», за змістом яких до прийняття та набрання чинності Законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у разі звернення за вчиненням нотаріальної дії громадянина російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах. \~ \~ Згідно\~ч.2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У даному випадку відбулося повне виконання договору купівля продажу житлового будинку за вищевказаною адресою: позивач сплатив обумовлену суму, а відповідач передав йому ключі від цього будинку та сам будинок. Однією з\~умов застосування\~ч.2\~ст.220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однією із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 року №480 з наступними змінами до прийняття та набрання чинності Законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у разі звернення за вчиненням нотаріальної дії громадянина російської федерації. На час розгляду справи Закон щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором відсутній, тому можливість у позивача посвідчити нотаріально укладений договір купівлі-продажу житлового будинку із громадянином російської федерації втрачена безповоротно. У постанові Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі № 305/1468/16, провадження № 61-9087св21, зазначено, що згідно з ч.2\~ст. 220 ЦК України\~конвалідація можлива\~за наявності\~таких умов:\~досягнення між сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору; наявність письмових доказів досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору; повне або часткове виконання договору; ухилення однією зі сторін від його нотаріального посвідчення. Закон акцентує на тому, що всі наведені обставини у сукупності, а саме: домовленість щодо усіх істотних умов договору, повне або часткове виконання договору, ухилення від його нотаріального посвідчення, мають бути доведені належними та допустимими письмовими доказами. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.3 право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 186 ЦК України річ, приналежна для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлене договором або законом. Суд вважає, що господарчі споруди та будівлі, розташовані в [ADDRESS] є приналежністю житлового будинку за цією ж адресою. Тому приналежність слідує за головною річчю, інше ні договором, ні законом не встановлене. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає позов законним та обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному об`ємі. Окрім того, при прийнятті рішення судом враховано, що представник відповідача позов визнав. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України уразі визнання відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 186, 220 ч.2 ЦК України,

Outcome: approved