Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У жовтні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до суду про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліменти у розмірі частини від усіх видів доходу та стягнення на утримання позивача аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу до досягнення дитиною [PERSON] , трирічного віку. В обгрунтування позову посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.06.2019р. Від спільного шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON] , [INFO] . З серпня 2023р. з відповідачем фактично припинено шлюбні відносини та не проживають разом, саме з того періоду відповідач по справі на свій розсуд та коли він захоче може надавати гроші на утримання доньки, кожного разу позивач має принижатись та просити кошти для того, щоб купити необхідні речі для дитини. Неодноразові звернення до відповідача з приводу необхідності належного матеріального утримання доньки з урахуванням всіх його видів заробітку та доходів та виконання ним своїх обов`язків, залишені без належного реагування. Також, на даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та не працює, а утримання маленької дитини потребує значних витрат. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.10.2023р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву в якій вказав, що протягом менше ніж трьох місяців (з 13.08.2023р. по 06.11.2023р.) відповідач перерахував позивачці 128 000,00 грн. на утримання її та доньки, та щонайменше здійснив покупки іграшок иа підгузників для доньки на 6 792, 00 грн. Тобто в цілому витратив на утримання доньки та позивачки 134 792,00 грн. або 44 930,66 грн. на місяць. Вказує, що для запобігання утворенню правового дисбалансу між сторонами у справі щодо обов`язку кожного з батьків матеріально утримувати доньку, вважає за необхідне обмежити розмір аліментів на утримання дитини 10-ма прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку на місяць. Щодо поовної вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача. Саму вимогу про утримання дружини відповідач вважає законною, але не погоджується з відсутністю обмеження її граничною сумою, адже така позовна вимога не грунтується на будь-яких доказах про понесені щомісячні витрати позивачем, без врахування витрат на утримання доньки, які покриваються за рахунок аліментів на дитину. Просить позов задовольнити частково. Позивачем надано відповідь на відзив в якому вказала, що позов грунтується на тому, що вона хоче зафіксувати суму сплати аліментів на дитину та чітко розуміти, що у разі подальшої зміни сімейного стану відповідача, аліменти на утримання дитини будуть зафіксовані та будуть сплачуватись щомісячно без будь-яких затримок . Відповідач посилається на те, що він не проти стягнення аліментів на дитину у розмірі частин щомісячно заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10- ти прожиткових мінімумів для дитини вдповідного віку до досягнення донькою повноліття. Вваажає, що така позиція відповідача, жодним чином не узгоджується з цивільно-процесуальним законодавством, оскільки лише в наказному провадженні передбачена можливість вказування максимальної суми для стягнення аліментів. Відповідач сам до даного часу, що ним і підтверджується у відзиві, самостійно сплачує суму понад 40 000,00 грн., а отже розуміє, що в нього є можливість сплачувати зазначені кошти, він розуміє рівень цін на продукти, речі та інші необхідні речі щоденного користування, крім того донька росте, а у зв`язку з цим, потреби її забезпечення також зростають. Просить позов задовольнити. ІV. Фактичні обставини встановлені судом Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 22.06.2019 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві, актовий запис № 1242/а.с.11/. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] /а.с. 6/. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою реєстрації матері - [ADDRESS] /а.с.11/. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦПК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище позивача, а також розмір витрат, які необхідно здійснити на малолітню дитину відповідного віку щомісяця. Також суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, оскільки будь-яких доказів на спростування зазначених обставин не надано. Відповідно до ч. 1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням потреб дітей та матеріального становища сторін, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку,починаючи з дня звернення позивача до суду. Щодо обмеження розміру аліментів 10-ма прожитковими мінімумами на дитину відповідного віку, слід вказати наступне. Сума аліментів, що може бути присуджена дитині в порядку позовного провадження не обмежується максимальною сумою, як це відбувається при розгляді справи у наказному провадженні, але мінімальна гарантована сума виплат становить таку ж суму, що й при розгляді справи у наказному провадженні - на одну дитину 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК). А тому обмеження розміру аліментів 10-ма прожитковими мінімумами на дитину відповідного віку є безпідставним. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає наступне. Відповідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що на даний час дитина сторін проживає з позивачем, а отже позивач наділена правом звернення до суду з вимогами про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Враховуючи те, що донька сторін потребує догляду, перебування позивача у декретній відпустці по догляду за дитиною, суд враховує, що відповідачем не надано суду доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків чи інших осіб, не надано доказів стану здоров`я, який би перешкоджав відповідачу утриманню дружини, а тому суд виходить з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача, вважає за можливе задовольнити позов в цій частині та стягнути з відповідача на утримання дружини 1/6 частину його заробітку (доходів). VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Враховуючи положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави суми судового збору за дві вимоги у розмірі 2 147,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved