Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка продовжує навчатися. Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. 28 грудня 2010 року шлюб було розірвано, про що цього ж дня було складено відповідний актовий запис №372. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 березня 2006 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданим 04 грудня 2020 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). [INFO] син досяг повноліття та на даний час продовжує навчатися на денній формі навчання у Загребському університеті Факультет природничих наук, за спеціальністю бакалавр з молекулярної біології. Дана обставина підтверджується довідкою, виданою 05 жовтня 2022 року Факультетом природничих наук Загребського університету Республіка Хорватія. Після розірвання шлюбу і до теперішнього часу Відповідач взагалі не цікавиться життям сина, окрім сплати аліментів до досягнення 18-річного віку, будь-якої іншої допомоги йому не надавав. На даний час, у зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі, син потребує матеріальної допомоги на проїзд, харчування, придбання одягу, канцелярських товарів, оскільки не працює та не має самостійного заробітку. Вона зазначає, що в деякій мірі фінансову допомогу сину надає саме вона, але надавати її в повному обсязі на період навчання не має можливості. Батько матеріальної допомоги сину у добровільному порядку надавати не бажає, хоча також може її надавати, оскільки є здоровим та працездатним. Ураховуючи викладене, позивачка просить стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на період його навчання, у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення навчання, однак не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку. У судовому засіданні представник позивача адвокат Руль Марина Ігорівна позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився із поважної причини, направив до суду відзив, у якому зазначив про наступне. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01.04.2019 р. по справі №552/3662/18 позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів задоволено. Зменшений розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2013 року, з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Постановою Полтавського апеляційного суду від 01.07.2019 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 01.04.2019 залишено без змін. З огляду на викладене, він вказує, що рішення, на яке посилається позивач було змінено. Крім того, він вказує про неналежність та недопустимість наданого позивачкою доказу довідки Факультету природничих наук Загребського університету Республіки Хорватія, оскільки вказана довідки видана виключно для реалізації податкових пільг. А також вважає, що позивачкою не доведений обсяг витрат на утримання сина в зв`язку з навчанням. Крім того зазначає, що він не може надавати матеріальну допомогу повнолітньої дитині, що продовжує навчання, оскільки з 11.07.2014 року перебуває в шлюбі з [PERSON] , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] . Крім дружини та доньки, на його утриманні знаходиться ще син [PERSON] , [INFO] . Діти мають хронічні захворювання, потребують спеціального харчування, лікування, в зв`язку з чим він несе додаткові витрати. Також він витрачає кошти на розвиток сина [PERSON] , що відвідує гуртки. Він є пенсіонером та декілька хронічних захворювань, що вимагає витрачання коштів. В Києві не має власного житла і проживає в гуртожитку, за тимчасово проживання сплачує щомісяця 5603,61 грн. в опалювальний сезон та 4256,11 грн. в літній. Він вказує, що не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина, що продовжує навчання, тому просить в позові відмовити. Позивачем направлено до суду відповідь на відзив, у якому зазначено, що довідка Факультету природничих наук Загребського університету Республіки Хорватія не спростовує того, що [PERSON] навчається в даному університеті. Вони не погоджуються, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідач проживає в м. Києві, хоча має житло в м. Полтава. Також позивач вказує, що відповідачем не надано доказів неможливості надавати матеріальну допомогу сину, а останній на період навчання не має самостійного заробітку, тому потребує матеріальної допомоги. Суд, заслухавши представника позивача адвокат Руль М.І., дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 28 грудня 2010 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2013 року визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , та стягнуто аліменти у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.02.2013 року до повноліття [PERSON] , [INFO] [INFO] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01.04.2019 р. по справі №552/3662/18 позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів задоволено. Зменшений розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2013 року, з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Постановою Полтавського апеляційного суду від 01.07.2019 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 01.04.2019 залишено без змін. Суд вважає, що з часу прийняття Рішення Шевченківським районним судом м. Києва від 05 серпня 2013 року вже відбулися зміни в сімейному стані [PERSON] , що потягло зміну розміру стягнутих аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу). Позивачкою [PERSON] та її сином [PERSON] було змінено прізвище з « [PERSON] » та « [PERSON] » на « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] та свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , відповідно. Тобто, позивачка має право на пред`явлення позову до [PERSON] , який є батьком [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] досяг повноліття. [PERSON] , навчається на Факультеті природничих наук Загребського університету Республіка Хорватія, що підтверджується Довідкою, виданою 05 жовтня 2022 року Факультетом природничих наук Загребського університету Республіка Хорватія. В даній Довідці вказано, що вона видана з метою реалізації права на звільнення від податків та податкових пільг і не може бути використана для будь-яких інших цілей, але суд вважає, що в ній зазначена обставина навчання дитини в університеті, що породжує право на отримання матеріальної допомоги від батьків. Виписками АТ «Сенс Банк» підтверджується, що позивачка надає сину матеріальну допомогу. В ст.199 Сімейного Кодексу України закріплено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що позивачкою не доведена необхідність отримання сином, що продовжує навчання, матеріальної допомоги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази сплати [PERSON] за житло, за продукти харчування, за одяг, а тим більше відсутнє докази отримання чи не отримання сином допомоги, що призначається студенту, або громадянину України за державними програмами Республіки Хорватії. Крім того, законодавець в ст.199 СК України, крім умови про необхідність отримувати матеріальну допомогу студентом, ще визначив обов`язкову і вирішальну умову можливість батьком надавати матеріальну допомогу. Відповідачем зазначено, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу, оскільки з 11.07.2014 року перебуває в шлюбі з [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 11.07.2014 року Серії [NUMBER] , на його утримані знаходяться двоє дітей та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвами про народження дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також Наказом №54-к від 23.03.2021 року про надання відпустки. Діти мають хронічні захворювання, потребують спеціального харчування, лікування, що підтверджено медичною документацією (а.с.80-81), в зв`язку з чим він несе додаткові витрати. Відповідач є пенсіонером, що підтверджено Пенсійним посвідченням № [NUMBER] серії ААМ 395893 (а.с.92), а також Випискою по картковому рахунку (а.с.97-98). Медичною документацією та чеками з аптек (а.с.82-91) підтверджено, що відповідач має декілька хронічних захворювань, на що витрачає кошти. [PERSON] проживає в м. Києві в гуртожитку, за що сплачує щомісяця 5603,61 грн. в опалювальний сезон та 4256,11 грн. в літній, відповідно до Договору №38/22 від 26.08.2022 року та Додатку до нього (а.с.93-95). Суд вважає, що відповідач довів належними та допустимими доказами неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, що продовжує навчання, а враховуючи, що позивачкою не доведена потреба студента [PERSON] в отриманні такої допомоги, суд вважає позов необґрунтованим, тому в позові необхідно відмовити. Суд не бере до уваги посилання представника позивача, що [PERSON] проживає в м. Києві, хоча має житло в м. Полтава, оскільки зазначена обставина не підтверджує необхідність отримання допомоги позивачкою та не спростовує доводи відповідача з приводу неможливості надавати допомогу. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що в позові необхідно відмовити у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки в позові відмовлено, суд вважає за можливе стягнути з позивачки на користь держави судові витрати у розмірі судового збору 992,40 гривень.

Outcome: approved