Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1229655 від 19 вересня 2023 року (а.с.18-19), звернувся до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 липня 2016 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Бердянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 33. Сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що останнім часом, стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Кожна із сторін живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Шлюбні відносини сторони не підтримують, а отже збереження шлюбу неможливе. Спільної згоди щодо розірвання шлюбу сторонам досягнути не вдалось. На думку позивача, примирення та збереження шлюбу неможливе з підстав викладених вище. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо, позивач просить суд розірвати шлюб, який укладений між [PERSON] і [PERSON] , та який зареєстрований 15 липня 2016 року Бердянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, відповідний актовий запис № 33. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 03 жовтня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.25). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.26, 27, 36). Разом з тим, позивачем надіслано на адресу суду заяву, в якій останній підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення (а.с.33-34). Представник позивача [PERSON] у судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. При цьому, представником позивача надіслано на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с.31-32, 40-41). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (а.с.30, 39). Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідач суду не надала, відзиву на позов, заперечень проти заявлених [PERSON] позовних вимог на адресу суду також не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 3 статті 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено,\~що 15\~липня 2016\~року[PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на «[PERSON] », про що Бердянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 15 липня 2016 року, відповідний актовий запис № 33 (а.с.6). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, номер бланку: [NUMBER] від 02.04.2015 року, виданого РАЦС міста Брандіс-над-Лабем-Стара Болеслав округ Прага-Схід, книга 31, рік 2012, сторінка/лист 39, порядковий номер 72 (а.с.14-16). Враховуючи, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, приймаючи до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд дійшов висновку про те, що сім`ю Деркс зберегти не має можливості, тому шлюб необхідно розірвати. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved