Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

В грудні 2023 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка була військовослужбовцем та загинула поблизу населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області. При зверненні до [INFO] з наміром отримання посвідчення члена сім`ї загиблого, отримано повідомлення про невідповідність правовстановлюючих документів, а саме зазначено, що прізвище батька заявника « [PERSON] », а прізвище матері заявника « [PERSON] ». Вказана розбіжність не дає заявнику оформити пільги сім`ї загиблого, оформлення спадкового майна. У зв`язку з чим, заявник просить суд встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 06.12.2023 року заяву було залишено без руху. 07.12.2023 року зазначені в ухвалі суду від 06.12.2023 року недоліки були усунуті. Ухвалою суду від 11.12.2023 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням судового засідання.\~ Ухвалою суду\~від 17.01.2024\~року в задоволенні клопотання Криворізького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про залучення в якості заінтересованої особи Міністерство оборони України відмовлено.\~\~ Заявник в судове засідання не з`явився, заявою просив справу розглядати у його відсутність, на задоволені заяви наполягав. Представник [INFO] в судове засідання не з`явився, заявою від 25.12.2023 року просив справу розглядати за його відсутності, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Так, відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , 23.09.1995 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.47). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.36). Відповідно до сповіщення сім`ї від 11.10.2023 року [PERSON] , санітарний інструктор медичного пункту механізованого батальйону ВЧ [NUMBER] , мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність загинула поблизу населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області 10.10.2023 року (а.с.43). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [INFO] померла, про що складено відповідний актовий запис №1606 (а.с.42). Відповідно до довідки Новопільської сільської ради від 25.10.2023 року [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , та мала склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , - чоловік, [PERSON] , [INFO] , - син, [PERSON] , [INFO] , - син (а.с.41). Згідно повідомлення Криворізького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №9719 від 17.11.2023 року [PERSON] повідомлено, що правовстановлюючі документи, які були надані останнім для оформлення пільг сім`ї загиблого військовослужбовця, отримання посвідчення члена сім`ї загиблого, отримання відповідних документів, щодо факту смерті матері [PERSON] , військовослужбовця молодшого сержанта санітарного інструктора медичного механізованого батальйону ВЧ [NUMBER] , яка загинула [INFO] , містять розбіжності у написанні прізвища батька заявника [PERSON] , та матері заявника [PERSON] , та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (родинних відносин) (а.с.48). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Такий правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зібрані по справі докази в їх сукупності не дають змогу суду дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, тобто розбіжностей у написанні прізвища заявника [PERSON] та померлої матері [PERSON] , оскільки факт того, що померла [INFO] [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.07.2002 року і вказані обставини, як юридичний факт не потребують додаткового встановлення судовим рішенням. Стосовно посилання заявника про встановлення факту родинних відносин з померлою матір`ю для оформлення спадкового майна суд зазначає наступне. Згідно із пунктом 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Відповідно до пунктів 1, 3 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, суд прийшов до висновку, що звернення із заявою про встановлення факту родинних відносин [PERSON] з померлою матір`ю [PERSON] з метою оформлення спадщини є передчасним та обставини неможливості отримати спадщину не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, оскільки заявником не надано жодного належного доказу відмови нотаріусу вчинити нотаріальну дію, з цього слідує, що права останнього не порушені. За таких обставин, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин.

Outcome: dismissed