Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Позивачка, на підставі ст. 105, 110-113 СК України, звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26.09.2015 року виконавчим комітетом Несватківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис №4; не встановлювати строк для примирення сторін. В обгрунтування позову позивачка вказала, що з 26.09.2015 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. З квітня 2023 вона з відповідачем разом не проживає, шлюбних відносин не підтримує. З відповідачем мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства і спільного бюджету ними припинені з квітня 2023. Подальші подружні відносини та спільне життя між ними вважає неможливими, вони стали одне для одного зовсім чужими людьми, намірів врятувати сім`ю не мають, фактично сім`я припинила існування. Вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Примирення сторін неможливе, оскільки таке примирення суперечить її інтересам, вона не бажає відновлювати сім`ю, просить не встановлювати строк для примирення сторін. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " [PERSON] ". Ухвалою суду від 07.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 20-21). Позивачка надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.29). Відповідач надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу (а.с.30). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони перебувають в шлюбі з 26.09.2015, який зареєстрований Виконавчим комітетом Несватківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградській області, актовий запис № 4. Присвоєні прізвища після укладення шлюбу чоловікові - « [PERSON] », дружині - « [PERSON] » (а.с.4). За період шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6, 7). Шлюбні відносини сторони припинили з квітня 2023, спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Підстав для примирення сторони не вбачають, наполягають на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, сторони до збереження сім`ї не прагнуть. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Що стосується прізвища, яке буде мати позивачка після розірвання шлюбу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вказівка про зазначення у рішенні суду про розірвання шлюбу про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, міститься у ч.8 ст. 294 ЦПК України. Стаття 294 ЦПК України встановлює порядок розгляду справ окремого провадження. Однак дана справа розглядається в порядку позовного провадження. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище. Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а саме ч.6 ст. 15 встановлює, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Відповідно до пункту 22 глави 3 розділу 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, той із подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен письмово заявити про це у відділі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Відповідно до п.4, п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК ( 1618-15 ). У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. За положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З огляду на вищевикладене, судом не вбачається підстав для задоволення вимог позивачки в частині визначення їй прізвища після розірвання шлюбу. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачка не очікує відшкодування понесених нею судових витрат, тому дане питання судом не вирішується. На підставі викладеного та

Outcome: approved