Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області із вказаним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (далі ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП», Банк, відповідач), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Пирожок Євген Віталійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Пирожок Є.В. від 11.01.2021 року відкрите виконавче провадження № 6405214, щодо виконання виконавчого напису, вчиненого 24 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 38563, яким стягнуто з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» грошові кошти у загальному розмірі 26346,08 грн. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню так як він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, документи, які надані для вчинення виконавчого напису не свідчать про безспірність суми заборгованості. Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено без доведеності безспірності вимог кредитора, а саме за відсутністю документів, що складають кредитний договір з визначенням його умов, які визначають розмір заборгованості, а також за відсутності доказів отримання боржником письмової вимоги банку тощо, у прохальній частині позовної заяви просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 38563, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 24 листопада 2020 року про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» грошових коштів, в розмірі 26346,08 грн. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, під час підготовки справи до розгляду витребувано у: приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Пирожок Є.В. належним чином засвідчену копію виконавчого провадження № [NUMBER]; приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. належним чином засвідчені копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 24 листопада 2020 року, зареєстрований у реєстрі за № 38563, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованість у розмірі 26346,08; зобов`язано ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» надати суду до 19.12.2023 року: належним чином засвідчену копію кредитного договору № 014/0422/82/0197682 від 02.02.2018 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем, деталізований розрахунок заборгованості за кредитним договором, деталізований розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом, документи на підтвердження повідомлення боржника ( [PERSON] ) про вжиття заходів з повернення боргу, належним чином засвідчену копію договору відступлення права вимоги (факторингу) № 114/2-31-F, на підставі якого до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» перейшло право вимоги за кредитним договором № 014/0422/82/0197682 від 02.02.2018 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем та Реєстр боржників за цим договором. Позивач, представник позивача адвокат Ляшенко М.Д. у судове засідання не з`явилися, позивач надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутності та відсутності його представника, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Проти заочного рішення справи не заперечує. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» явку свого представника у судове засідання не забезпечило, про дату, час і місце розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомило, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалося. Вимоги ухвали суду від 30.11.2023 року про надання документів не виконав, витребувані документи не надав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, письмових пояснень по справі не надала. Вимоги ухвали суду від 25 травня 2023 року в частині надання документів не виконала. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Пирожок Є.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, письмових пояснень по справі не надав. Вимоги ухвали суду від 25 травня 2023 року не виконав. Враховуючи неприбуття в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, а також за згодою позивача, суд з огляду на ст. ст. 280 - 281 ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку. За загальним правилом ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, 02 лютого 2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] був укладений Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування (Кредитний договір) № 014/0422/82/019682. Погашення кредиту [PERSON] не здійснював. 23 січня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем була укладена Додаткова угода № 014/0422/82/019682/81-132837 до Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування (Кредитний договір) № 014/0422/82/019682 від 02.02.2018 року, яка згідно п. 10 Угоди є невід`ємною частиною Кредитного договору. Згідно п. 1 Додаткової угоди строк кредиту збільшено на 14 календарних місяців, у зв`язку з чим п. 1.1.5 Кредитного договору викладено у новій редакції «1.1.5. Дата остаточного погашення Кредиту «02» квітня 2025 року». Пункт 1.1.6 Кредитного договору викладено у новій редакції «1.1.6. Строк Кредиту (строк користування Кредитом) складає 86 (місяців)». Згідно п. 2.1 Додаткової угоди, станом на дату застосування змін (23.01.2020 року) заборгованість позичальника за Кредитним договором по сплаті суми Кредиту становить 19885.61 гривень (фактична заборгованість за сумою Кредиту. Як вбачається з виконавчого напису, 09 квітня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-31-F, за яким ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» набуло права кредитора за вказаним кредитним договором укладеним із [PERSON] ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. із заявою про вчинення виконавчого напису. 24 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 38563, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , який є боржником за Кредитним договором № 014/0422/82/01976782 від 02 лютого 2018 року, укладеним між ним та АТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», на підставі Договору відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09 квітня 2020 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованості за Кредитним договором № 014/0422/82/0197682 від 02 лютого 2018 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 31.05.2020 року по 04.11.2020 року. Сума заборгованості становить 26346 грн. 08 коп., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 23962,37 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 2383,1 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями 102,9 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із Стягувача, в розмірі 450 грн, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню становить 26796,08 грн. В подальшому, на підставі вказаного виконавчого напису, Постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Пирожком Є.В. від 11 січня 2021 року при примусовому виконанні виконавчого напису № 38563, виданого 24 листопада 2020 року, було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованості за Кредитним договором № 014/0422/82/0197682 від 02 лютого 2018 року, в розмірі 26796 грн. 08 коп. Як встановлено судом 29.12.2021 року, в рамках відкритого виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Пирожком Є.В. була винесена Постанова про розшук майна боржника, в резолютивній частині якої зокрема було зазначено: «1. Оголосити в розшук майно боржника: ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] що належить боржнику [PERSON] , [INFO] ». Аналізуючи матеріали справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, якими, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 569/8884/17 від 14 серпня 2019 року, № 137/1666/16-ц від 29 березня 2019 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року, а також Верховний Суд України у постанові № 6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п.10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Крім того, з тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався положеннями ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172. Як було зазначено судом Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів провадиться стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів внесені зміни, зокрема доповнено пунктом 2 - Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за цим пунктом нотаріусу подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В той же час Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Також вказаним судовим рішенням зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21.03.2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові від 29 січня 2019 року у справі 910/13233/17 та постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Оскаржений [PERSON] виконавчий напис вчинений нотаріусом 24 листопада 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, а доказів того що укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем Кредитний договір № 014/0422/82/0197682 від 02 лютого 2018 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису був посвідчений нотаріально, матеріали справи не містять. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, за відсутності доказів того, що оскаржений виконавчий напис вчинено за нотаріально посвідченим договором та відповідно до діючого порядку, суд приходить до висновку що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, який відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. В свою чергу, відповідачем ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не було подано у встановлений судом строк відзиву та пояснень на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували необґрунтованість заявлених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитора в зобов`язанні можна замінити іншою особою, у результаті передачі ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Якщо боржника в письмовому вигляді не повідомили про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого боргу первісному кредитору є належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК України). Як зазначалося судом вище, виконавчий напис вчинено на підставі Кредитного договору № 014/0422/82/0197682 від 02.02.2018 року, укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» на підставі Договору про відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020 року. Відповідачем ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, жодних доказів, які підтверджують виникнення зобов`язання за кредитним договором у [PERSON] - вказаного Договору про відступлення права вимоги, Реєстру боржників суду не надано. Крім того, відповідачем також не доведено подання нотаріусу доказів направлення позивачу повідомлення про заміну кредитора в зобов`язанні, та відповідно, своє право виступати новим кредитором позивача. А тому, будь-яким чином перевірити правомірність вчинення такого виконавчого напису та безспірність заборгованості по наданих ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» для приватного нотаріуса Хара Н.С. документах, суд позбавлений можливості. Крім того, в позовній заяві [PERSON] поміж іншим, як на підставу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилається на те, що ним не було отримано повідомлення як про наявність будь-якої заборгованості та пропозицію щодо її сплати. Оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Проте, матеріали справи відомостей про отримання позивачем [PERSON] відповідного повідомлення не містять. Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі №554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) де Верховний Суд зазначив, що право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. За вказаних обставин, неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором, об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. З наведеного слідує, що нотаріусом також не дотримано одного із етапів процедури стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса, яким є належне повідомлення боржника про заборгованість. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, з огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що в межах заявлених позовних вимог позовні вимоги [PERSON] щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити та визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., вчинений 24 листопада 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 38563 таким, що не підлягає виконанню. Інших позовних вимог не заявлено.

Outcome: approved