Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

21 листопада 2023 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО», треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 02\~грудня 2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Бригідою\~Володимиром Олександровичем\~був вчинений\~виконавчий напис\~за реєстровим\~№47581.\~24\~січня 2022\~року на\~підставі вказаного\~виконавчого напису\~нотаріуса,\~приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Запорізької області\~Котулою Артемом\~Михайловичем було\~відкрито виконавче\~провадження №\~68341355.\~Вважає виконавчий\~напис нотаріуса\~незаконним та\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~оскільки ТОВ\~"Фінансова\~компанія "Дінеро"\~звернулося за\~вчиненням виконавчого\~напису за\~небезспірною та\~неіснуючою заборгованістю,\~надавши не\~борговий документ,\~а не\~підписані жодною\~із сторін\~спеціальні умови\~до короткострокового\~кредиту договору\~кредитної лінії\~№AG5457200\~від 27\~серпня 2019\~року з\~додатковими угодами\~до них.\~Відповідно ж\~до зазначених\~вище положень\~законодавства виконавчий\~напис повинен\~бути вчинений\~на самому\~борговому документі\~або підшитий\~до нього.\~ТОВ "Фінансова\~компанія "Дінеро"\~звернулося за\~вчиненням виконавчого\~напису за\~відсутності нотаріально\~посвідченого договору,\~а наявність\~саме такої\~форми договору\~є обов?язковою\~умовою для\~вчинення виконавчого\~напису нотаріусом;\~Також,\~ТОВ "Фінансова\~компанія "Дінеро"\~не направляло\~ [PERSON] ніяких\~письмових вимог\~щодо заборгованості\~та необхідності\~погашення заборгованості. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 листопада 2023 року для розгляду зазначеної заяви визначено головуючого суддю Коломаренко К.А. Ухвалою суду від 23.11.2023 року відкрито провадження у справі; розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. 21.12.2023 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Немерюк О.А. надійшли письмові пояснення по справі, в яких зазначає, що 16 листопада 2023 року адвокатським бюро Олексій Немерюк і партнери був направлений адвокатський запит до Міністерства юстиції України щодо надання інформації відносно діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] .. Міністерством юстиції України на даний адвокатський запит була надана відповідь вих. № 153855/178823-33-23/37.5 від 23 листопада 2023 року. Згідно відповіді Міністерства юстиції України наказом Міністерства юстиції України від 09 лютого 2023 року № 560/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 30 січня 2023 року № 2 та на підставі підпунктів з та і пункту 2 частини першої статті 12 Закону України Про нотаріат, а саме: у зв`язку з набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій, а також неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 21 січня 2011 року за № 8404 на ім`я [PERSON] анульовано. Також свою відповідь вих. № 60889/9.1-23/вх.58982.9-23 від 27 листопада 2023 року на зазначений адвокатський запит надало і Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно відповіді Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ): наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13 лютого 2023 року № 231/6 Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаруса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. на підставі наказу Міністерства юстиції України від 09 лютого 2023 року № 560/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] , нотаріальну діяльність приватного нотаруса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича припинено з 14 лютого 2023 року; відповідно до акту приймання-передавання документів до державного нотаріального архіву від 27.10.2023 року № 67 документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. передано на зберігання до Київського державного нотаріального архіву, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 76-Г, тел.: 246-26-22, і відповідно до акту № 1 від 27 жовтня 2023 року копії виконавчих написів та документи, на підставі яких вони вчинені, за індексом справи 02-20 відсутні за 2021 та 2022 роки. Таким чином, з відповіді Міністерства юстиції України вбачається, що виконавчий напис був винесений особою, яка в своїй діяльності допускала порушення вимог законодавства та правил професійної етики. Більш того, архів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича за 2021 рік не містить жодних документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис. Позивачу [PERSON] копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялася засобами поштового зв`язку за адресою його зареєстрованого місця проживання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення 20.12.2023 року, яке повернулося на адресу суду 22.12.2023 року. Позивач у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від позивача до суду не надходило. Відповідачу - ТОВ «ФК «ДІНЕРО» копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками направлялися засобами поштового зв`язку за його місцезнаходженням та було вручено 19.12.2023 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду 25.12.2023 року. Відтак згідно з ч.10 ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про розгляд справи, проте у наданий судом строк та станом на день розгляду справи відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило. Третій особі приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Котулі Артему Михайловичу копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками направлялися поштою за адресою здійснення його діяльності та було вручено 19.12.2023 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду 22.12.2023 року. Відтак, третя особа вважається повідомленою належним чином про розгляд справи, проте у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подати заяви по суті справи не скористалася, пояснень на позовну заяву не подавала, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було. Третій особі приватному нотаріусу Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіді Володимиру\~Олександровичукопія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками направлялися поштою за адресою здійснення діяльності, проте на адресу суду 25.12.2023 року повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відтак, третя особа вважається повідомленою належним чином про розгляд справи, проте у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подати заяви по суті справи не скористалася, пояснень на позовну заяву не подавала, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв до суду не надходило. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. За загальним правилом статей 15-16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України,\~або й\~іншим способом,\~що встановлений договором або законом. 02\~грудня 2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Бригідою\~Володимиром Олександровичем\~був вчинений\~виконавчий напис\~за реєстровим\~№47581про стягнення заборгованості з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором AG5457200 від 27.08.2019 року, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі (далі ІТС) компанії L5899414, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.03.2020 року по 23.10.2021 року. Сума заборгованості становить 20\~194,00 гривень, що складається з: 16\~500,00 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3\~694,00 гривень прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на піставі ст.. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача в розмірі 650,00 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 20\~844,00 гривень. 24 січня 2022 року на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою Артемом Михайловичем було відкрито виконавче провадження № 68341355. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно із ч.1 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч 4 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами (ч.10 ст. 84 ЦПК України). Реалізація принципу\~змагальності в\~цивільному процесі\~та доведення\~перед судом\~переконливості наданих\~доказів є\~конституційною гарантією\~(стаття 129 Конституції України). Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог. Ні відповідачем, ні третьою особою - приватним нотаріусом, яким вчинений оскаржуваний виконавчий напис, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що під час вчинення виконавчого напису нотаріусом перевірялась безспірність заборгованості. Хоча безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Крім того, у даній справі встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172. Вказаний пункт 2 Переліку (зі змінами внесеними Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662) передбачав, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили, визнав незаконною та нечинною Постанову КМУ\~№ 662\~від 26\~листопада 2014\~року в т.ч. в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29\~червня 1999\~року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до зазначеного кредитного договору №AG5457200 від 27.08.2019 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІНЕРО», який нотаріально не посвідчено. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять. За встановлених обставин справи та вимог закону, оскаржуваний напис, не відповідає умовам вчинення виконавчих написів, що передбачені ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» та положенням Порядку вчинення нотаріальних дій. З огляду на викладене, оскаржуваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29). Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ч.1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн. за подачу позовної заяви та 536,80 грн за подачу заяви про забезпечення позову. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено судом в повному обсязі, з відповідача слід стягнути на користь [PERSON] 1 610,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved