Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.03.2017 сторони у справі зареєстрували шлюб, про що було зроблено актовий запис №477. Неповнолітніх дітей у позивача з відповідачем немає. Протягом останнього часу відносини у сторін у справі погіршились, у зв`язку з різними поглядами на сімейні права та обов`язк, що призвело до того, що кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя є неможливим, та суперечить інтересам позивача. Вказане стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2023 прийнято справу до свого провадження та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. (а.с.14) 27.12.2023 представник відповідача [PERSON] адвокат Кізік Г.В. надала суду заяву, в якій зазначила, що відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін не заявлялося. Враховуючи вищевикладене та положення ст.\~178,\~279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено,\~що\~16.03.2017 сторони у справі зареєстрували шлюб, про що було зроблено актовий запис №47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 16.03.2017 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 4) Неповнолітніх дітей у сторін немає. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного\~Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Виходячи з положення ч. 1ст.\~110\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача в справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача, Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідачем позов було визнано до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача слід стягнути 536,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved