Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22.11.2017 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дітей у розмірі 1700 гривень, щомісячно. Позивач звернулася з позовом до суду про зміну способу стягнення аліментів та просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~вікута не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, враховуючи те, що дітям не вистачає тих коштів, які відповідач сплачує в даний час. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, позов не визнав, мотивуючи тим, що він проживає з листопада 2020 року по теперішній час однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] та її неповнолітнім сином, та утримує сім`ю, має постійне місце роботи, однак лікує невиліковну хворобу, що потребує значних коштів, тому він не має можливості сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник третьої особи Петрівського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса) в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2011 року по грудень 2016 року, від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , про що мається свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 29.02.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області(а.с.6), та сина [PERSON] , [INFO] , про що мається свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 09.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області(а.с.8). Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22.11.2017 року у справі №400/882/17(а.с.10) з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дітей у розмірі 1700 гривень, щомісячно, до повноліття дітей. Така сума аліментів була обумовлена тим, що відповідач мав дохід в розмірі 2438 гривень на місяць. На даний час розмір раніше стягнутих аліментів 850 гривень на одну дитину в місяць є недостатнім, так як діти ростуть, тому потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, до того ж, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Сума аліментів в розмірі 850 гривень на одну дитину в місяць значно менша від встановленого законом мінімального щомісячного платежу, а саме: не менше, ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~що в\~данийчас становить 1598 гривень 00 копійок, тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, а саме: стягувати аліменти з відповідача в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~вікута не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що він, проживаючи з жінкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, утримує її неповнолітнього сина, так як відповідач не батько вищевказаної дитини, а отже не має відношення до його утримання. Також відповідач вказує на те, що має невиліковну хворобу, лікується, що підтверджується наданими відповідачем документами, і це потребує значних коштів, однак, відповідач має постійне місце роботи, стабільний дохід, і не звільнений від обов`язку належним чином утримувати своїх неповнолітніх дітей, у відповідності з вимогами ст.183 Сімейного кодексу України. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього дітей та інші обставини, що мають істотне значення для справи. При цьому, положеннями ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.141,180, 181, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.141,180, 181, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» та

Outcome: approved