Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. Посилалася на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Однак проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, дитина проживає разом з нею. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов"язків, не цікавиться життям дитини, його вихованням, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину та має сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному законом. Позивач направила до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просила задольнити. Також в направленій відповіді на відзив зазначила, що відповідач жодної участі в житті дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає, з дитиною не спілкуться. Просила позов задоволити в повному обсязі. Відповідач подав відзив, згідного якого позов визнав частково, зазначивши, що він в повному обсязі виконує свої батьківські обов"язки по утриманню сина. Разом з тим погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх його доходів. Зазначивши, що стан його здоров"я та матеріальне становище є складним. Він був військовослужбовцем ЗСУ та приймав участь в бойових діях, де отримав травму та проходив лікування. На даний час знаходиться в запасі. Він працює, однак має мінімальні доходи. Просив позов задоволити частково та стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх видів доходів. В судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення не подавав. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Відповідач є батьком - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Із довідки Червоненської селищної ради від 29.08.2023 року № 40 видно, що позивач [PERSON] дійсно проживає та зареєстрована за адресою : [ADDRESS] та до складу її сім"ї входить: син - [PERSON] . Дитина проживає разом з матір"ю та знаходиться на повнеому її уриманні (а.с. 9). Довідкою в/ч [NUMBER] від 03.04.2023 року № 1/1546 підтверджується, що [PERSON] дійсно в період з 03.07.2022 року по 25.07.2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв"язку з військовою агресією рф проти України (а.с.37). Із медичних документів вбачається, що [PERSON] під час несення служби отримав травму та перебував на лікуванні (а.с.27-34). Із довідки виданої ТОВ "УКРЦЕМРЕМОНТ ПЛЮС" та довідки виданої ТОВ "АРМ-ЕКО" видно, що [PERSON] працює на вказаних підприємствах та отримує заробітну плату (дохід) (а.с.35-36). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно пункту 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно дло ч.1 ст.183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ході судового розгляду встановлено, що позивач та відповідач проживають окремо, малолітній син сторін проживає разом із позивачем та між сторонами не досягнуто домовленості щодо його утримання, відповідач працює та отримує доходи, інших утриманців немає, тому з врахуванням наведених обставин, суд вважає, що позивач має право на стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини . Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує наведені вище обставини, доводи сторін, та приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, тому при задоволенні позову з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

Outcome: approved