Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

У вересні 2023 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" (далі-Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписав заяву № б/н від 01 березня 2010 року (кредитний договір). Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт та надано кредитну картку. Банк свої зобов"язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитним коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач же порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та допустив заборгованість, яка станом на 17 липня 2023 року, складає 75363,32 грн, з них: 72823,47 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2539,85 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. У судовому засіданні представник позивача Хмельницький А.М. позов підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, а саме в частині стягнення задобргованості по тілу кредиту та нарахування відсотків до 25 листопада 2020 року. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення нарахованих відсотків починаючи з 25 листопада 2020 року просив відмовити оскільки позивачем збільшено відсоткову ставку та вони нараховані в період воєнного стану. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 01 березня 2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 26). Крім того, відповідачем також підписано "Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг" та "Паспорт споживчого кредиту", де останній ознайомився та сторонами погоджено умови користування кредитними коштами, а саме передбачено строки внесення кредитних коштів, відсоткову ставку річних за користування кредитом та відповідальність в разі порушення договірних зобов"язань (а.с. 27-34, 35-37). 04 серпня 2014 року позичальнику Банком було встановлено кредитний ліміт у сумі 6000,00 грн, який у подальшому збільшувався та зменшувався: 19 квітня 2017 року до 13000,00 грн; 29 березня 2019 року до 21000,00 грн; 27 листопада 2019 року до 26000,00 грн; 27 лютого 2020 року до 31000,00 грн; 25 листопада 2020 року до 35000,00 грн; 13 вересня 2021 року до 50000,00 грн; 14 грудня 2021 року до 75000,00 грн; 27 липня 2022 року до 74006,67 грн; 26 грудня 2022 року до 0,00 грн (а.с.24). Протягом дії договору Банком було видано відповідачу п"ять кредитних карток, остання терміном дії до 12/23 (а.с. 25). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку (а.с. 72-101). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед Банком за вказаним кредитним договором, станом на 17 липня 2023 року, складає 75363,32 грн, з них: 72823,47 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2539,85 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.5-23). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов"язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов"язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, як встановлено в ході судового розгляду, банк виконав свої зобов`язання за договором, видавши відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим, станом на 17 липня 2023 року, за наданим позивачем розрахунком, у нього виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 75363,32 грн. Відповідач не довів належного виконання зобов"язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував, відзив на позов не надав. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обсязі. Доводи відповідача в частині неможливості нарахування та стягнення нарахованих відсотків в період воєнного стану, в тому числі коли відповідач перебував на тимчасово окупованій території, суд вважає безпідставними та такими що не грунтуються на вимогах законодаства. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором 25 листопада 2020 року позивачем нараховувалися відсотки за відсотковою ставкою 40,8% річних, тобто за відсотковою ставкою вазаною в підписаній відповідачем "Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуг". Доводи відповідача проте, що підписуючи вказану заяву він не ознайомився з її змістом суд вважає такими, що не заслуговують на увагу оскільки відповідачем не зазначено обставин які б перешкодили йому це зробити. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684,00 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 1). Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог позивача в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі 2684,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved