Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова\~ з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг опалення та гарячого водопостачання за період з 01 листопада 2015 року по 31 грудня 2021 року в сумі 34 471 грн 03 коп., які отримані за адресою: [ADDRESS] . Крім заборгованості за спожиту теплову енергію позивач також просив суд стягнути з відповідачів нарахований індекс інфляції в розмірі 2 542 грн 17 коп. та 3 % річних в сумі 1 043 грн 47 коп. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2022 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої\~статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа № 642/1251/22 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Після цього справу в порядку, передбаченому ч. 3\~ст. 14 ЦПК України, передано на розгляд судді Самсоновій О.А. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 06 червня 2023 року справу прийнято до свого провадження та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відзиву на позов відповідачі не надали. При цьому відповідач [PERSON] звернулась до суду з заявою, у якій повідомляла, що протягом тривалого часу вже не проживає за адресою: [ADDRESS] , відповідно, не споживає надані позивачем послуги. Також просила суд застосувати наслідки пропуску позивачем строку позовної давності при зверненні з позовом до суду. Інших заяв або клопотань сторони суду не подавали. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про розгляд справи судом, відзиви на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавали. За відсутності підстав для відкладення розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] у період з 01 листопада 2015 року по 31 грудня 2021 року були споживачами послуг з теплопостачання, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Твердження відповідача [PERSON] про те, що вона тривалий час за вказаною адресою не проживає, а відповідно послуги від позивача не одержувала, не підтверджуються доказами у справі. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 09 лютого 2022 року, виданої за даними Реєстру територіальної громади м. Харкова, на день видачі вказаної довідки [PERSON] мала зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру від 16 грудня 2023 року [PERSON] з 24 квітня 2014 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49). Як встановлено судом, одна сторона - комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" надавала другій стороні [PERSON] , [PERSON] , як споживачам послуг за адресою: [ADDRESS] послуги з теплопостачання централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовлялись. Таким чином судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом України та іншими нормативними актами. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 та 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до ч. 1 та 5 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється за допомогою систем автономного опалення та/або індивідуального теплового пункту, формуються та встановлюються окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості виробництва надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Діючи в правовідносинах належним чином, відповідачі мали оплачувати одержані ними послуги згідно затверджених тарифів. Як встановлено судом, відповідачі період з 01 листопада 2015 року по 31 грудня 2021 року отримані послуги в повному обсязі не оплачували. У зв`язку з цим за період з 01 листопада 2015 року по 31 грудня 2021 року виникла заборгованість в сумі 34 471 грн 03 коп. Дана сума заборгованості нарахована позивачем відповідно до затверджених тарифів. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим. Тому на вимогу позивача відповідачі зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Станом на 01 січня 2022 року борг відповідачів за послуги опалення та гарячого водопостачання становить 34 471 грн 03 коп., інфляційні втрати підприємства у зв`язку з порушенням строків оплати послуг 2 542 грн 17 коп., 3% річних - 1 043 грн 47 коп. (а.с. 2-3). Вирішуючи заяву відповідача про застосування позовної давності, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з заявою про застосування позовної давності при вирішенні спору. Вирішуючи вказану заяву, суд встановив, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів 15 лютого 2022 року. При цьому позивач просить стягнути заборгованість за надані позивачем послуги за період з 01 листопада 2015 року по 31 грудня 2021 року. В межах загального строку позовної давності тривалістю три роки заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 лютого 2019 року становить 19075 грн. 00 коп. Три відсотки річних в межах строку позовної давності становлять 745 грн. 79 коп., інфляційні втрати підприємства 1903 грн. 75 коп. Оскільки відповідач заявив про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності, заборгованість поза межами строку позовної давності стягненню не підлягає. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть\~солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть\~солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів, які проживають та/або зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] , на користь позивача заборгованості за надані послуги в межах строку позовної давності в розмірі 19075 грн 00 коп., компенсації інфляційних втрат підприємства у розмірі 1903 грн. 75 коп. та 3% річних в розмірі 745 грн. 79 коп., а всього 21724 грн. 54 коп. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2 481 грн. 00 коп. та заявлено позовні вимоги про стягнення 38056 грн. 67 коп., які задоволені частково на 21724 грн. 54 коп., тобто на 57%. Пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідачів на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України\~ підлягає стягненню на відшкодування понесених судових витрат 1414 грн. 17 коп., тобто по 707 грн. 09 коп. з кожного з відповідачів (1414 грн. 17 коп. / 2 = 707 грн. 09 коп.) \~ \~ \~ \~

Outcome: partial