Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що від спільного проживання зі [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] , тривалий час вони з батьком дитини проживають окремо. На даний час на примусовому виконанні у Новозаводському відділі Державної виконавчої служби у місті Чернігові перебуває виконавче провадження № 57924652 від 17.12.2018, відкрите на підставі судового наказу № 2-н/751/885/18 від 03.12.2018, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення зі [PERSON] на користь с позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, починаючи з 21 листопада 2018 року і до повноліття дитини. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 57924652, за період з 21.11.2018 по 31.10.2023 заборгованість по аліментам складає 151737,58 грн. Розмір заборгованості, визначений Новозаводським відділом Державної виконавчої служби у місті Чернігові у судовому порядку оскаржений не був. Посилаючись на ст. 196 СК України, п.22 Постанови пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», які передбачають відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), яка настає за наявності вини цієї особи, та порядок нарахування пені, позивач наводить розрахунок пені на суму заборгованості по аліментам, загальний розмір якої за період з 21.11.2018 по 31.10.2023 складає 46065,24 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість по аліментам на утримання дитини у розмірі 151737,58 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 46065,24 грн. Позовна заява надійшла до суду 13.11.2023, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача спрощене позовне провадження у справі відкрито 28.11.2023, перше судове засідання призначене на 25.12.2023 та відкладене через неявку відповідач на 25.01.2024. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась. Представник позивача адвокат Кулініч К. В. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судові засідання 25.12.2023 та 24.01.2024 року не з`явився, за місцем реєстрації судових викликів і повідомлень не отримує, про що свідчать поверненні суду без вручення рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. На підставі ст. 280, 281 ЦПК України\~судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, враховуючи відсутність відзиву на позов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (с.9). Згідно з судовим наказом Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.12.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. За судовим наказом відкрито виконавче провадження № 57924652. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, станом на 31.10.2023 [PERSON] має заборгованість по аліментам у розмірі 151737,58 грн (с.11). З розрахунку вбачається, що аліменти жодного разу не сплачувались, їх розмір обчислювався з середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості, місячний розмір аліментів складав від 1796,00 грн. до 2963,25 грн. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач неналежно виконував покладений на нього статтею 180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки не сплачував стягнуті з нього рішенням суду аліменти, у зв`язку з чим має перед позивачем заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується розрахунками державного виконавця, які сторонами у встановленому законом порядку не оспорювалося. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». Згідно з Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21, провадження № 61-18434св21, стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачені випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів; розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць помножується на кількість днів заборгованості і помножується на 1 %; при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України, якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. За обставинами даної справи суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] не вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання зі сплати аліментів, тобто прострочення зі сплати аліментів виникло з його вини. Оскільки відповідач має заборгованість за сплати аліментів більш ніж за 4 роки, розмір пені виходячи з розрахунку 1% з суми не сплачених аліментів за кожен день прострочення, значно перевищуватиме розмір самої заборгованості (наприклад, у грудні 2018 року відповідач мав сплатити 2001,25 грн аліментів, кількість днів прострочення на момент звернення до суду складає 1777, розмір пені складатиме 2001,25х1%х1777=35562,21 грн, однак стягненню підлягає не більше 2001,25 грн. пені). За таких обставин суд вважає недоцільним наводити розрахунок суми повного розміру пені, оскільки цей розмір у будь-якому випадку не має перевищувати розмір самої заборгованості. Виходячи з принципу диспозитивності і розглядаючи справу в межах заявлених позивних вимог, суд дійшов висновку, що розмір пені, яка підлягає стягненню за судовим рішенням, має складати 46\~065 грн 24 коп. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають повному задоволенню. Розмір заборгованості по аліментам - 151737,58 грн, з достатньою повнотою підтверджений розрахунком заборгованості зі сплати аліментів головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції станом на 31.10.2023 (с.11). Щодо стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Виходячи з положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам, обчисленої державним виконавцем, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ні стягувачем ні боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Адже права стягувача аліментів є захищеними в силу закону, оскільки судовий наказ про стягнення аліментів перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість. Доказів іншого суду не надано. За таких обставин, у суду немає підстав вважати порушеним право [PERSON] на отримання заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст.194-195 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для задоволення цієї частини позовних вимог відсутні. Позивачка звільнена\~від сплати\~судового збору\~на підставі\~ст.\~5\~ Закону\~України «Про\~судовий збір»,\~ відповідно\~до ч.\~1\~ \~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~держави необхідно\~стягнути судовий\~збір у\~мінімальному розмірі\~ 1073\~грн.\~60\~коп.\~

Outcome: partial