Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] в с. Різня Малинського району Житомирської області. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на земельну ділянку для сільськогосподарських потреб площею 1,9714 га., цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1823485200:11:000:0160, яка знаходиться на території Коростенського району Житомирської області. За час свого життя, а саме 21.05.2020 року [PERSON] склав заповіт, яким вищевказану ділянку заповідав позивачу. Позивач у встановлений законом строк не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про існування заповіту. Про його існування вона дізналась від сина покійного, який звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Вважає, що з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини, а тому просить позов задовольнити. Позивач в судове засіданні не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 14). Відповідач також подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 73). Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 травня 2020 року [PERSON] , на випадок своєї смерті, зробив розпорядження яким належну йому на праві власності земельну ділянку для сільськогосподарських потреб площею 1,9714 га., цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1823485200:11:000:0160, яка знаходиться на території Коростенського району Житомирської області (до адміністративної реформи Малинського району Житомирської області), заповів [PERSON] (а.с. 11). Цей заповіт посвідчений приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. і зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1572. [INFO] [PERSON] помер\~(а.с.\~23).\~20\~квітня 2023\~року приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. на підставі заяви сина померлого [PERSON] від 20 квітня 2023 року завела спадкову справу № 54/2023 щодо майна померлого [PERSON] (а.с. 22). 15 травня 2023 року приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. видала [PERSON] (сину померлого спадкодавця) свідоцтва про право на спадщину за законом, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] (а.с. 63). 26\~квітня 2023\~року [PERSON] \~звернулась до\~приватного нотаріуса\~Коростенського районного\~нотаріального округу\~Житомирської області\~Тимошенко Н.С.\~із заявою\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~земельну ділянку\~земельну ділянку\~для сільськогосподарських\~потреб площею\~1,9714\~га.,\~цільовим призначенням\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~кадастровий номер\~1823485200:11:000:0160,\~яка відкрилася\~після смерті\~ [PERSON] (а.с.\~40). Постановою від 26 квітня 2023 року приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна померлого [PERSON] з мотивів пропуску спадкоємцем встановленого частиною першою\~статті 1270 ЦК України шестимісячного\~строку для прийняття спадщини. Відповідно до\~ статті 1233 ЦК України\~ заповітом\~є особисте\~розпорядження фізичної\~особи на\~випадок своєї\~смерті.\~Заповіт є\~одностороннім правочином,\~оскільки залежить\~виключно від\~волі заповідача.\~Заповіт лише\~спрямовується на\~виникнення у\~спадкоємця прав\~та обов`язків,\~але до\~моменту смерті\~не створює\~їх у\~нього.\~Розпорядження,\~яке міститься\~у заповіті,\~набирає чинності\~лише у\~разі смерті\~заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою\~статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~ статті 1272\~ЦК України \~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі N 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі N 750/262/20 (провадження N 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі N 145/148/20 (провадження N 61-16153св20). Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у\~постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі N 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі N 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі N 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Відповідно до положень\~ статті 63\~Закону України\~"Про\~нотаріат" нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно з пунктами 2.2, 2.3 та 3.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17. З наданої нотаріусом спадкової справи не вбачається (а.с. 19-65), що нотаріус вчинила якісь дії, які були б направлені на повідомлення [PERSON] про відкриття спадщини після смерті [PERSON] . За таких обставин [PERSON] не була обізнана про існування заповіту на її користь. Крім того, згідно довідки виконавчого комітету Малинської міської ради № 117 від 07 червня 2021 року (а.с. 25), [PERSON] не була зареєстрована за місцем проживання спадкодавця, а тому вона не була обізнана також і про час смерті спадкодавця. За таких обставин позивач з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, а тому суд задовольняє позов в повному обсязі та визначає позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] в с. Різня Малинського району Житомирської області, тривалістю три місяця з дня набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України і стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Outcome: approved