Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду за участю заінтересованої особи [PERSON] з заявою про видачу обмежувального припису з тих підстав, що як стверджує вона проживає в одному господарстві в одному будинку разом з сином [PERSON] . З липня 2022 року їх сімейне життя не ладиться і постійно погіршується. Син не бажає допомагати їй по господарству та не прислухається до її порад і між ними відсутнє взаєморозуміння. В результаті постійних незгод між ними почали виникати суперечки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка [PERSON] почала бути занадто агресивною, він почав погрожувати їй розправою, що призвело її до психологічних страждань та погіршилась якість життя, зокрема стан здоров`я, оскільки вона ще й являється інвалідом ІІІ групи і здійснює догляд за лежачою пристарілою матір`ю [PERSON] , 1942 року народження. В період часу з 08.07.2022 по 07.01.2023 її син [PERSON] , перебуваючи за місцем проживання в [ADDRESS] , систематично вчиняв відносно неї психологічне насильство, що призвело її до психологічних страждань та погіршився її стан здоров`я. За вказаний період часу вона зверталась по допомогу до поліції 3 рази, а саме: 08.07.2022, 29.07.2022, 16.11.2022. Відповідно до її звернень здійснювались виїзди працівників поліції та відносно сина [PERSON] складались адміністративні протоколи за ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства). За результатами розгляду вказаних протоколів постановами Бершадського районного суду Вінницької області від 02.08.2022 та 04.01.2023 відносно її сина [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Син ніяких належних висновків для себе не зробив і вже 07.01.2023 в черговий раз вчинив з нею суперечку, виражався нецензурною лайкою та погрожував розправою, тому вона змушена була звернутись до поліції. За результатами розгляду її заяви 08.01.2023 працівниками поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області було відкрите кримінальне провадження відносно [PERSON] за ст. 126-1 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 12023020100000017 та її визнано потерпілою. Після закінчення розслідування справу було направлено до суду і вже 11.07.2023 вироком Бершадського районного суду Вінницької області її сина [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт. Також протягом 2023 року її син [PERSON] продовжував систематично вчиняти відносно неї домашнє насильство, вчиняв з нею суперечки, виражався нецензурною лайкою та погрожував розправою, тому 07.08.2023 вона змушена була звернутись до поліції. 08.08.2023 відносно [PERSON] працівниками поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області знову було відкрито кримінальне провадження за ст. 126-1 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 12023020100000396 та її було визнано потерпілою. 02.10.2023 справу було направлено до суду з обвинувальним актом. На даний час справа знаходиться на розгляді у Бершадському районному суді Вінницької області, рішення ще не прийнято. Не зважаючи на це, [PERSON] ніяких висновків для себе не зробив та 26.08.2023 знову вчинив відносно неї домашнє насильство, виражався нецензурною лайкою, погрожував. Внаслідок цього вона зазнала психологічного страждання. Знову було здійснено повідомлення до поліції та відносно нього працівниками поліції складено адміністративний протокол за ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства). За результатами розгляду протоколу постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 09.10.2023 відносно [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В подальшому стан справ у їх сім`ї так і не поліпшився. 12.01.2024 син [PERSON] в черговий раз вчинив відносно неї домашнє насильство, застосовував фізичну силу, поводився агресивно, виражався нецензурною лайкою. Внаслідок цього вона зазнала психологічного страждання. Знову було здійснено повідомлення до поліції та відносно нього працівниками поліції складено адміністративний протокол за ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) та винесено терміновий заборонний припис. На даний час протокол направлений для розгляду до Бершадського районного суду Вінницької області. Як вбачається з вищевикладеного, що підтверджується копіями матеріалів працівників поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області [PERSON] вчиняє відносно неї психологічне насильство. З огляду на дані обставини щодо наявності психологічного насильства, що чинить [PERSON] відносно неї, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, вважає, що вона як жертва такого насильства потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Просить видати обмежувальний припис [PERSON] строком на шість місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; ведення листування, перефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заявник [PERSON] надала клопотання, в якій заяву про видачу облмежувального припису підтримує, просить розглянути справу в її відсутність. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вона є такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] проживає в одному господарстві в одному будинку разом з сином [PERSON] . З липня 2022 року їх сімейне життя не ладиться і постійно погіршується. Син не бажає допомагати їй по господарству та не прислухається до її порад і між ними відсутнє взаєморозуміння. В результаті постійних незгод між ними почали виникати суперечки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка [PERSON] почала бути занадто агресивною, він почав погрожувати їй розправою, що призвело її до психологічних страждань та погіршилась якість життя, зокрема стан здоров`я, оскільки вона ще й являється інвалідом ІІІ групи і здійснює догляд за лежачою пристарілою матір`ю [PERSON] , 1942 року народження. В період часу з 08.07.2022 по 07.01.2023 її син [PERSON] , перебуваючи за місцем проживання в [ADDRESS] , систематично вчиняв відносно неї психологічне насильство, що призвело її до психологічних страждань та погіршився її стан здоров`я. За вказаний період часу вона зверталась по допомогу до поліції 3 рази, а саме: 08.07.2022, 29.07.2022, 16.11.2022. Відповідно до її звернень здійснювались виїзди працівників поліції та відносно сина [PERSON] складались адміністративні протоколи за ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства). За результатами розгляду вказаних протоколів постановами Бершадського районного суду Вінницької області від 02.08.2022 та 04.01.2023 відносно її сина [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Син ніяких належних висновків для себе не зробив і вже 07.01.2023 в черговий раз вчинив з нею суперечку, виражався нецензурною лайкою та погрожував розправою, тому вона змушена була звернутись до поліції. За результатами розгляду її заяви 08.01.2023 працівниками поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області було відкрите кримінальне провадження відносно [PERSON] за ст. 126-1 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 12023020100000017 та її визнано потерпілою. Після закінчення розслідування справу було направлено до суду і вже 11.07.2023 вироком Бершадського районного суду Вінницької області її сина [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт. Також протягом 2023 року її син [PERSON] продовжував систематично вчиняти відносно неї домашнє насильство, вчиняв з нею суперечки, виражався нецензурною лайкою та погрожував розправою, тому 07.08.2023 вона змушена була звернутись до поліції. 08.08.2023 відносно [PERSON] працівниками поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області знову було відкрито кримінальне провадження за ст. 126-1 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 12023020100000396 та її було визнано потерпілою. 02.10.2023 справу було направлено до суду з обвинувальним актом. На даний час справа знаходиться на розгляді у Бершадському районному суді Вінницької області, рішення ще не прийнято. Не зважаючи на це, [PERSON] ніяких висновків для себе не зробив та 26.08.2023 знову вчинив відносно неї домашнє насильство, виражався нецензурною лайкою, погрожував. Внаслідок цього вона зазнала психологічного страждання. Знову було здійснено повідомлення до поліції та відносно нього працівниками поліції складено адміністративний протокол за ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства). За результатами розгляду протоколу постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 09.10.2023 відносно [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В подальшому стан справ у їх сім`ї так і не поліпшився. 12.01.2024 син [PERSON] в черговий раз вчинив відносно неї домашнє насильство, застосовував фізичну силу, поводився агресивно, виражався нецензурною лайкою. Внаслідок цього вона зазнала психологічного страждання. Знову було здійснено повідомлення до поліції та відносно нього працівниками поліції складено адміністративний протокол за ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) та винесено терміновий заборонний припис. На даний час протокол направлений для розгляду до Бершадського районного суду Вінницької області. Як вбачається з вищевикладеного, що підтверджується копіями матеріалів працівників поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області [PERSON] вчиняє відносно неї психологічне насильство. З огляду на дані обставини щодо наявності психологічного насильства, що чинить [PERSON] відносно неї, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, вважає, що вона як жертва такого насильства потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Вищезазначені факти підтверджуєтся наданими заявником документами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12023020100000396, дата реєстрації провадження 08.08.2023, правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 126-1 КК України; копією вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 11.07.2023 у справі № 126/279/23; копією постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 09.10.2023 у справі № 126/2127/23; копією протоколу про адміністративне правопорушення; листом начальника ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Революка В. № 11682/203-23 від 01.09.2023. Відповідно до п.п. 3, 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: - заборона перебувати у місці проживання (перебування); - заборона наближатись до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування; - заборона особисто і через третіх осіб розшукувати особу, що звернулася з заявою про видачу обмежувального припису; - заборона здійснювати листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях». Згідно ч.2 ст. 350-6 ЦПК України у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до [PERSON] необхідно застосувати обмежувальний припис строком на шість місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; ведення листування, перефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Відповідно до ч.4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved