Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкоди у користуванні житловим будинком та вселення до житлового будинку. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Згурівського районного суду Київської області від 05.11.2015 року (справа № 365/205/14-ц) за позивачем визнано право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] . За позивачем зареєстровано право власності на частину вказаного житлового будинку. Співвласником житлового будинку є відповідач [PERSON] , яка свідомо перешкоджає позивачу користуватись належною йому частиною житлового будинку. Так, відповідач змінила замки в будинку та господарських будівлях та не пускає позивача до вказаних приміщень. Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо спільного користування вказаним вище майном, проте остання відмовляється. Позивач просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні його власністю, а саме частиною житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , вселити [PERSON] в частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому невизнання позову обґрунтовується тим, що позивач [PERSON] з 2015 року до будинку по [ADDRESS] не приходив та в будинку не проживав, хоча відповідач пропонувала це. Замки в будинку га господарських будівлях вона не змінювала. В рішенні Згурівського районного суду Київської області від 07.02.2018 року по справі № 365/325/16-ц зазначено, що поділ з виділом співвласникам по 1/2 частині житлового будинку з метою влаштування двох окремих квартир для ізольованого користування та заселення однією сім`єю у відповідності до ідеальних часток співвласників не вбачається можливим. Позивач [PERSON] виготовив технічний паспорт на спірний будинок, але туди включені споруди, які є об`єктами самовільного будівництва і ніде не зареєстровані. Земельна ділянка під будинком не приватизована. Відповідач має рішення Згурівської селищної ради про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування частини житлового будинку, господарських будівель та споруд. Позивач питання приватизації земельної ділянки не вирішує. Також позивач [PERSON] не вказав порядок користування житловим будинком. У відповіді на відзив позивач [PERSON] зазначає, що жодних пропозицій від відповідача щодо вселення і проживання у спірному будинку від відповідача не надходило. Самочинне будівництво, про наявність якого вказує відповідач, лише свідчить про порушення права власності позивача на його частку житлового будинку та господарських споруд. Відсутність приватизації земельної ділянки жодним чином не позбавляє позивача, як співвласника, права власності на частину житлового будинку. Крім того, відповідач сама не реалізувала своє право приватизації земельної ділянки. У запереченні відповідач [PERSON] зазначає, що у 2020 році позивач звертався до суду з позовом про визначення порядку користування спірним житловим будинком, але потім відмовився від позову. Повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих же самих підстав не допускається. Позивач надав суду недостовірний витяг про реєстрацію права власності, де зареєстровані об`єкти самочинного будівництва. Щодо земельної ділянки, то відповідач має право користування земельною ділянкою та вирішує питання приватизації, в свою чергу, відповідач питання приватизації земельної ділянки не вирішив. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 20 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, учасникам встановлено строки для подачі заяв по суті. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 15 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Педик І.В. позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача, адвокат Паламарчук І.А. позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини визначені у відзиві та запереченні. Додатково зазначила, що відповідач дозволить проживання позивача в будинку та надасть йому ключі від приміщень після реєстрації права власності позивачем на частину житлового будинку. Фактичні обставини,\~встановлені\~судом,\~та\~зміст\~спірних правовідносин. Судом встановлено, що рішенням Згурівського районного суду Київської області від 05.11.2015 року (справа № 365/205/14-ц) за позивачем визнано право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 10-11 копія рішення суду). Іншим співвласником житлового будинку [ADDRESS] , з часткою 1/2, є відповідач [PERSON] . Право власності відповідача зареєстровано (а.с. 49 копія договору купівлі-продажу, а.с. 46 копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а.с. 47 копія витягу з Державного реєстру правочинів). За позивачем зареєстровано право спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , розмір частки позивача становить , номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 46948332 (а.с. 22 копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно). Позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21 копія витягу з Реєстру територіальної громади). За адресою: [ADDRESS] , зафіксовані об`єкти самочинного будівництва Дозвільні документи на виконання будівельних робіт на прибудову літ. «а3» (приміщення 1-5 площею 6,8 м2),\~сарай літ\~«Д» (2017\~рік побудови)\~в КП\~КОР «Київське\~обласне БТІ»\~замовником не\~надавались (а.с.\~12-20\~ копія\~технічного паспорту\~на будинок) . Рішенням Згурівської селищної ради Київської області від 16 вересня 2014 року № 827-46-VІ відповідачу [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1500 га для будівництва, обслуговування частини житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] (а.с. 48 копія рішення). Відповідач [PERSON] несе витрати з утримання спірного житлового будинку, а саме сплачує комунальні платежі (а.с. 50-53 копії рахунків та квитанцій). Мотиви суду. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи позиції сторін, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Як зазначено у частині першій статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Право вибору способу захисту, передбаченого законом, належить особі, яка звернулася за захистом свого права. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ під майном також розуміються майнові права. Повага до права людини на житло закріплена також у статті 8 Конвенції. У разі порушення цих прав передбачено право на судовий захист. Ніхто не може примусово бути позбавлений житла, безпідставно виселений із нього або визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на державні органи зобов`язання "вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав" (рішення ЄСПЛ у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21 лютого 1990 року). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі Gillow v. the U. K. від 24 листопада 1986 року) так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі Larkos v. Cyprus від 18 лютого 1999 року). Відповідно до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно статі 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позов про усунення порушень прав володіння та користування майном підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстав, передбачених законом або договором, і що діями відповідача порушується його право власності чи законного володіння. Отже, підставою для задоволення позову такої особи є встановлення факту порушення його прав і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] пред`явив позов про усунення перешкод у користуванні спірним будинок житлом, а саме його частиною та вселення в будинок, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] чинить йому перешкоди у користуванні домоволодінням, не впускає його до будинку, змінила замки. Сторона відповідача в ході судового розгляду визнала факт вчинення перешкод щодо вільного користування відповідачем частиною спірного житлового будинку, а саме наголошували на тому, що позивач матиме доступ до будинку та отримає ключі від приміщень лише після реєстрації права власності. Проте, право власності позивача на частину житлового будинку пройшло державну реєстрацію та в Державний реєстр внесено відповідні відомості - номер запису про право власності 46948332 від 22.02.2022, а тому обставини, на які посилається сторона відповідача не приймаються судом до уваги. Самочинне будівництво, про наявність якого зазначає відповідач, лише свідчить про порушення права власності позивача на його частку житлового будинку та господарських споруд, які не є самочинно збудованими. Відсутність приватизації земельної ділянки жодним чином не позбавляє позивача, як співвласника, права власності на частину житлового будинку. З огляду на те, що відповідач, що нею загалом не заперечується, чинить позивачу перешкоди щодо володіння та користування належною йому на праві власністю на частину житлового будинку з господарськими спорудами, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та зобов`язати відповідачка [PERSON] не чинити позивачу перешкоди у користуванні його власністю, а саме частиною житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , вселити [PERSON] в частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Розподіл судових витрат. За подання позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Позивач просив стягнути судовий збір з відповідача. На підставі статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Судові витрати відповідача [PERSON] до стягнення не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved