Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

02.08.2023 року позивач звернувся з позовом до суду. Свої вимоги мотивували тим, що 07 грудня 2022 року до Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради надійшло повідомлення від КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня», в якому йшлося, що у відділенні недоношених та патології новонароджених знаходиться дитина [PERSON] , яка народилася [INFO] в КНП «ЛІЛ Боярської міської ради», та була переведена до КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня» 08 жовтня 2022 року без матері. З 21 жовтня 2022 року малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , переведена до відділення недоношених та патології новонароджених, де знаходилася також без матері. За період перебування дитини в закладі батьки відвідували новонароджену [PERSON] , [INFO] , лише три рази. Малолітня дитина [PERSON] була залишена батьками в КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня», про що свідчить складений відповідний Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справах України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з полового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 23.01.2023 року. Наказом начальника Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області [PERSON] , [INFO] , взята на первинний облік дітей-сиріт та дітей облік, позбавлених батьківського піклування. Малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , рішенням Виконавчого комітету Вишневої міської ради № 18/15 від 17.03.2023 року «Про надання малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Вишневої міської ради № 18/11 від 17.03.2023 року «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» дитина влаштована до закладу на повне державне утримання, де перебуває на теперішній час. З часу перебування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у закладі комунікативний процес батьків із закладом та Службою у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області не відбувався, батьки життям та здоров`ям дитини не цікавилися, базові потреби дитини не забезпечували. Службою у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області були здійснені виїзди за адресою: [ADDRESS] за місцем проживання гр. [PERSON] та гр. [PERSON] для з`ясування обставин, які призвели до залишення дитини без батьківського піклування у медичному закладі. Під час першого виїзду вдалося з`ясувати, що [PERSON] та [PERSON] проживають в однокімнатній квартирі разом зі своєю матір`ю - [PERSON] та власником квартири гр. [PERSON] , який переніс інсульт та не встає. Під час спілкування встановлено наступну інформацію, що гр. [PERSON] не має постійного місця роботи та постійного доходу, має тимчасові підробітки. Гр. [PERSON] не працює, на обліку по вагітності та пологах не перебувала. Під час наступних виїздів за вищевказаною адресою, з метою профілактичної роботи та надання допомоги щодо подолання складних життєвих обставин сім`ї гр. [PERSON] та [PERSON] поводили себе агресивно, на контакт не йшли, в деяких випадках, коли здійснювався виїзд за місцем проживання, а саме за адресою: [ADDRESS] , були відсутні, про що свідчать акти обстеження умов проживання від 09.12.2022 р., 24.01.2023р., 15.02.2023р., 03.03.2023р., 04.05.2023р., 25.07.2023р. Працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради та фахівцями Центру надання соціальних послуг Вишневої міської ради були надані рекомендації щодо подолання складних життєвих обставин, але сім`я знехтувала цими рекомендаціями, про що свідчать умови проживання за адресою: [ADDRESS] , кв, у яких з першого візиту нічого не змінилось. У квартирі, яка складається із однієї кімнати, умови проживання та санітарно-гігієнічний стан незадовільний, для дитини не створені умови для проживання, розвитку та інших вимог відповідно її віку. [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з квітня 2021 по серпень 2021 року. Відповідно до інформації Управління «Центру надання адміністративних послуг у м. Суми» від 01 лютого 2023 року, [PERSON] , [INFO] , не зареєстрована за вищезазначеною адресою. Інформація про її подальше місце проживання відсутня. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 березня 2023 року справа № 591/5710/22, провадження № 2/591/2329/22 позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На запит Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської Бучанського району Київської області до Бучанського РУП ВП №1 НП ГУНП Київської області щодо встановлення місце знаходження та проживання гр. [PERSON] та гр. [PERSON] та їх поведінки отримана наступна інформація. Відносно гр. [PERSON] винесена постанова за ст. 183 КУпАП «Завідомо неправдивий виклик спеціальних служб», а відносно гр. [PERSON] винесені постанови за ст. 178 КУпАП «Розпивання алкогольних або слабоалкогольних напоїв у громадських місцях», за ст. 175-1 КУпАП «Куріння тютюнових виробів у заборонених місцях» та складено протокол за ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадання чужого майна». Виходячи з вищезазначених фактів, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про свідоме нехтування гр. [PERSON] та гр. [PERSON] виконання батьківських обов`язків по догляду та утриманням дитини. Батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом. Поведінку батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 151, 157, 164 та 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків згідно чинного законодавства. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Вихованням в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання свої обов`язків з виховання дитини, що передбачено ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідачі гр. [PERSON] та гр. [PERSON] своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину, умисно не виконують протягом тривалого часу та не здійснюють жодних дій, спрямованих на їх виконання. На комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Бучанського району Київської області розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері - гр. [PERSON] , [INFO] , та батька - гр. [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та прийнято відповідне рішення від 20.07.2023 року (протокол № 8). Органу опіки та піклування (Виконавчий комітет Вишневої міської ради Бучанського району Київської області) рекомендовано надати висновок до Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері - гр. [PERSON] , [INFO] , та батька - гр. [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Вищезазначене свідчить, що відповідачі свідомо нехтують своїми обов`язками, не забезпечують харчування, медичного догляду та лікування малолітньої дитини, свідомо ухиляються від спілкування з нею, причому роблять це без поважних причин, чим порушують вимоги ст ст. 150, 152, 155, 180 Сімейного кодексу України, якими передбачено обов`язок батьків виховувати та утримувати дитину. Оскільки, [PERSON] , [INFO] , є малолітньою дитиною та не може самостійно захищати свої права, держава бере під свою охорону кожну дитину, яка позбавлена батьківського піклування. Просили суд позбавити гр. [PERSON] та гр. [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягнути з гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , останнє місце перебування яких [ADDRESS] , на користь КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква», який знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Крижанівського, 6, на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.08.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті. Представником позивача 23.01.2024 року через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Від третьої особи КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» надійшла заява слухати справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином. Відзиви на позов не подали. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі третьої особи, проти задоволення позовних вимог не заперечила. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою учасників справи фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи та розглянувши подані докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позовна заява та, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 № 2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 Закону України №2402-III від 26.04.2001 року "Про охорону дитинства", сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. В частинах 1, 6 ст. 12 Закону України N 2402-III від 26.04.2001 року "Про охорону дитинства" вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. При розгляді справи судом встановлено, що 07 грудня 2022 року до Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради надійшло повідомлення від КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня», в якому йшлося, що у відділенні недоношених та патології новонароджених знаходиться дитина [PERSON] , яка народилася [INFO] в КНП «ЛІЛ Боярської міської ради», та була переведена до КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня» 08 жовтня 2022 року без матері. З 21 жовтня 2022 року малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , переведена до відділення недоношених та патології новонароджених, де знаходилася також без матері. За період перебування дитини в закладі батьки відвідували новонароджену [PERSON] , [INFO] , лише три рази. Малолітня дитина [PERSON] була залишена батьками в КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня», про що свідчить складений відповідний Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справах України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з полового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 23.01.2023 року. Наказом начальника Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області [PERSON] , [INFO] , взята на первинний облік дітей-сиріт та дітей облік, позбавлених батьківського піклування. Малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , рішенням Виконавчого комітету Вишневої міської ради № 18/15 від 17.03.2023 року «Про надання малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Вишневої міської ради № 18/11 від 17.03.2023 року «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» дитина влаштована до закладу на повне державне утримання, де перебуває на теперішній час. З часу перебування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у закладі комунікативний процес батьків із закладом та Службою у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області не відбувався, батьки життям та здоров`ям дитини не цікавилися, базові потреби дитини не забезпечували. Службою у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області були здійснені виїзди за адресою: [ADDRESS] за місцем проживання гр. [PERSON] та гр. [PERSON] для з`ясування обставин, які призвели до залишення дитини без батьківського піклування у медичному закладі. Під час першого виїзду вдалося з`ясувати, що гр. [PERSON] та гр. [PERSON] проживають в однокімнатній квартирі разом зі своєю матір`ю - гр. [PERSON] та власником квартири гр. [PERSON] , який переніс інсульт та не встає. Під час спілкування встановлено наступну інформацію, що гр. [PERSON] не має постійного місця роботи та постійного доходу, має тимчасові підробітки. [PERSON] не працює, на обліку по вагітності та пологах не перебувала. Під час наступних виїздів за вищевказаною адресою, з метою профілактичної роботи та надання допомоги щодо подолання складних життєвих обставин сім`ї [PERSON] та [PERSON] поводили себе агресивно, на контакт не йшли, в деяких випадках, коли здійснювався виїзд за місцем проживання, а саме за адресою: [ADDRESS] , були відсутні, про що свідчать акти обстеження умов проживання від 09.12.2022 р., 24.01.2023р., 15.02.2023р., 03.03.2023р., 04.05.2023р., 25.07.2023р. Працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради та фахівцями Центру надання соціальних послуг Вишневої міської ради були надані рекомендації щодо подолання складних життєвих обставин, але сім`я знехтувала цими рекомендаціями, про що свідчать умови проживання за адресою: [ADDRESS] , кв, у яких з першого візиту нічого не змінилось. У квартирі, яка складається із однієї кімнати, умови проживання та санітарно-гігієнічний стан незадовільний, для дитини не створені умови для проживання, розвитку та інших вимог відповідно її віку. [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з квітня 2021 по серпень 2021 року. Відповідно до інформації Управління «Центру надання адміністративних послуг у м. Суми» від 01 лютого 2023 року, [PERSON] , [INFO] , не зареєстрована за вищезазначеною адресою. Інформація про її подальше місце проживання відсутня. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 березня 2023 року справа № 591/5710/22, провадження № 2/591/2329/22 позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На запит Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської Бучанського району Київської області до Бучанського РУП ВП № 1 НП ГУНП Київської області щодо встановлення місце знаходження та проживання [PERSON] та [PERSON] та їх поведінки отримана наступна інформація. Відносно [PERSON] винесена постанова за ст. 183 КУпАП «Завідомо неправдивий виклик спеціальних служб», а відносно [PERSON] винесені постанови за ст. 178 КУпАП «Розпивання алкогольних або слабоалкогольних напоїв у громадських місцях», за ст. 175-1 КУпАП «Куріння тютюнових виробів у заборонених місцях» та складено протокол за ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадання чужого майна». Виходячи з вищезазначених фактів, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про свідоме нехтування [PERSON] та [PERSON] виконання батьківських обов`язків по догляду та утриманням дитини. Батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом. Поведінку батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З матеріалів справи встановлено, що На комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Бучанського району Київської області розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері - [PERSON] , [INFO] , та батька - [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та прийнято відповідне рішення від 20.07.2023 року (протокол № 8). Органу опіки та піклування (Виконавчий комітет Вишневої міської ради Бучанського району Київської області) рекомендовано надати висновок до Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері - [PERSON] , [INFO] , та батька - [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до пункту 6 Декларації прав дитини, затвердженої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку його особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 лютого 1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до пункту 6 Декларації прав дитини, затвердженої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку його особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 лютого 1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Бучанської район Київської області підготовлено висновок про щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Постановою Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання обов`язків матері та батька, не піклуються про духовний розвиток дітей, не забезпечують його матеріально тривалий час, дій, що свідчили б про усвідомлення ними своїх вчинків відповідачі не вчинили, суд вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав щодо їхньої неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову а відтак, вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 02 серпня 2023 року, у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги інтереси дитини, та те, що матеріали справи місять достатньо доказів на обґрунтування позову, які в свою чергу стороною відповідача не спростовані, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги вимоги ч. 1 та 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави відповідно судовий збір у розмірі по 1073,60 гривні з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved