Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

У січні 2022 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути відповідача [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у Національному університеті «Одеська юридична академія» в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2019 року розірвано шлюб, укладений між нею, громадянкою України, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) [INFO] , уродженкою м.Красноармійськ Донецької області та відповідачем, громадянином України [PERSON] , [INFO] , уродженцем с.Новосергіївка Красноармійького району Донецької області, який був зареєстрований 23 серпня 2003 року виконкомом Удачненської селищної ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №6. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Донька з 1 вересня 2021 року по теперішній час навчається в Національному університеті «Одеська юридична академія» на денній формі навчання, відповідно індивідуальному договору № 7349648-20521 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця від 31 серпня 2021 року, укладеного між Національним університетом «Одеська юридична академія» та [PERSON] , вартість платної освітньої послуги вищої освіти [PERSON] за 2021-2022 навчальні роки складає 31 051,00 (тридцять одну тисячу п`ятдесят одну) гривню 00 коп. До 1 вересня 2021 року позивачкою внесена оплата за перше півріччя навчання у розмірі 50% загальної вартості платної освітньої послуги, що складає 15 525,00 гривень 00 коп. Крім того, донька мешкає у гуртожитку університету, за проживання у якому нею сплачено у серпні 2021 року - 4 250,00 гривень 00 коп. На придбання матеріалу для навчання, а також на проїзд до навчального закладу та інші необхідні потреби доньки нею було витрачено, шляхом перерахування на її картковий рахунок, грошові кошти, у вересні 2021 року - 4 898,57 грн., у жовтні 2021 року - 10 565,32 грн., у листопаді 2021 року - 10 034,30 грн. Вона є фізичною особою-підприємцем. Відповідно до декларації платника єдиного податку, дохід за 12 місяців 2021 року складає - 71 600 грн., що приблизно становить близько 6000 тисяч грн. на місяць. Їй не вистачає грошових коштів на утримання дитини. Допомагають її батьки, які є пенсіонерами. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків вже на протязі тривалого часу, що говорить про його особисте ставлення до дитини. Він ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Має постійне місце роботи зі стабільним доходом. Відповідач працює на посаді «водій» в ПРАТ «Метінвест Покровськвугілля».Крім того, у відповідача є земельна ділянка в АФ Дружба, де відповідач щорічно отримує дохід, який сплачує орендар за користування земельною ділянкою, про що також був надісланий адвокатський запит, але до теперішнього часу відповіді не надійшло. Інших дітей та осіб, які знаходяться на утриманні відповідач немає. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Розгляд справи просила провести без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком повнолітньої: [PERSON] , [INFO] , яка є студенткою і навчається на денній формі навчання відділенню факультету журналістки Національного університету «Одеська юридична академія», що підтверджується довідкою (а.с.23). Відповідач не надає належної матеріальної допомоги своїй дитині і ухиляється від покладеного на нього, відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, обов`язку з утримання повнолітньої дитини віком до 23 років в разі, якщо дитина продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а належних доказів зворотного, в порядку § 1 Глави 5 Розділу 1 чинного ЦПК України, суду не надано і не зазначено. В свою чергу, згідно з положеннями ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто, утримання відповідачем своєї дитини є не його правом, а його обов`язком, у зв`язку з чим з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також положеннями ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Так, статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Позивач просила суд визначити аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання, в частині від заробітку відповідача - в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Зокрема згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивачка звернулася до суду з даним позовом 11 січня 2022 року. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання його повнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 01 вересня 2021 року і до закінчення дитиною навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до 26 грудня 2026 року. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в межах суми платежу за один місяць. Крім того, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 908 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved