Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 27.07.2019 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4117742. У відповідності до умов вказаного полісу страхова компанія взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку страхове відшкодування за заподіяну шкоду третім особа. 11.03.2020 приблизно о 8 год 25 хв в м. Черкаси по вул. Героїв Дніпра сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «ВАЗ 21063», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «BMW», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобілю були завдані механічні пошкодження. Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси 24.04.2020 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124, ч.2 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На підставі страхового акту № ОЦ/049/000/20/0075 від 12.05.2020 року ПрАТ «УПСК» власнику автомобіля «BMW», було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8\~653 грн 41 коп. Як вбачається із постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.04.2020 року, відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв дорожньо-транспортну пригоду, що відповідно до підпункту «а» 38.1.1 пункту 38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є підставою до стягнення з відповідача збитків в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за полісом. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було. 03.03.2023 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] , укладено договір № 03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредиторові по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування шкоди у порядку регресу і до відповідача. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача завдані збитки в порядку регресу в сумі 8\~653,41 грн, витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу в сумі 2900 гривень. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.10.2023 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання не з`явився, направив до суду клопотання та просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Відзив на позовну заяву до суду не направив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному його розгляді, що відповідає вимога мст 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, що 11.03.2020 приблизно о 8 год 25 хв в м. Черкаси по вул. Героїв Дніпра сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «ВАЗ 21063», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «BMW», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси 24.04.2020 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124, ч.2 ст.130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. За таких обставин суд вважає доведеним наявність вини відповідача [PERSON] у виникненні вказаної вище ДТП. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована 27.07.2019 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4117742, на підставі страхового акту № ОЦ/049/000/20/0075 від 12.05.2020 року ПрАТ «УПСК» власнику автомобіля «BMW» [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8\~653 грн 41 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 10918 від 12.05.2020 року. Як вбачається із постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.04.2020 року, відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв дорожньо-транспортну пригоду. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві [PERSON] було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було. 03.03.2023 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] , укладено договір № 03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредиторові по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування і до відповідача [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «а» 38.1.1 пункту 38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як зазначалось вище, відповідач скоїв дорожньо-транспортну пригоду в стані алкогольного сп`яніння, а тому позивач має право регресної вимоги на відшкодування страхових витрат в сумі 8\~653,41 грн. Згідно ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що сума збитків підлягає стягненню з особи винної у скоєнні ДТП, саме з [PERSON] на користь позивача [PERSON] , до якого перейшло право вимоги щодо стягнення суми боргу, а тому позовна заява про стягнення суми страхового відшкодування підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачем заявлено вимогу про стягнення понесених ним судових витрат на надання правової допомоги в сумі 2900 гривень. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019 року, додаткову угоду № 075 від 23.06.2023 року, акт виконаних робіт та квитанцію на сплату послуг адвоката на суму 2900 гривень. Зі змісту частини четвертої\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд виходить з того, що виконання адвокатом вказаних робіт за договором про надання правничої допомоги здійснювалось для забезпечення ефективного здійснення процесуальних прав позивача. Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. \~ \~ \~ \~Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. \~ \~ \~ \~При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Постільки позов задоволено в повному обсязі, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 2900 гривень. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~та\~Закону України\~«Про судовий\~збір» судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved