Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька - [PERSON] , який помер [INFO] , на частину квартири за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . У встановлений законом строк вона звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини, яка 06.06.2019 була зареєстрована та відкрита спадкова справа за № 64288181 у спадковому реєстрі за № 551/2019. При житті її батько склав заповіт, у якому зазначив, що на випадок смерті робить розпорядження та належну йому на праві приватної власності квартиру під [ADDRESS] заповідає [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.05.1998 вищевказана квартира була приватизована на праві приватної спільної сумісної власності на [PERSON] та на [PERSON] . Згодом [PERSON] відчужила свою частку квартири. Після смерті батька залишилось майно, а саме частина квартири за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що звернулась до державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте 10.08.2021 отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутній документ, що посвідчує право власності померлого на вказану частку квартири, а саме, свідоцтво про право власності на житло від 15.05.1998. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.09.2023 відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради, треті особи: Десята київська державна нотаріальна контора, [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, яку призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні та учасникам справи роз`яснено процесуальна права подати заяви по суті справи і встановлено відповідні строки. Копію ухвали суду про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та додатками до неї відповідачем та третіми особами було отримано - 04.10.2023, про що свідчить рекомендовані поштові повідомлення про вручення поштових відправлень. 10.10.2023 до суду з Десятої київської державної нотаріальної контори надійшов лист про розгляд справи у відсутність третьої особи та прийняття рішення згідно чинного законодавства. 11.10.2023 від третьої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення на позовну заяву, у яких останній позовні вимоги визнав, розгляду справи просив проводити у його відсутність та пояснив суду, що з родиною [PERSON] знайомий понад двадцять років, оскільки усі ці роки проживав та проживає з ними на одній вулиці, буквально через кілька будинків. Йому відомо про смерть [PERSON] . За його життя з померлим періодично бачили один одного, оскільки закуповували продукти на ринку «Юність» по вулиці Миропільській. Померлий розповідав йому про те, що квартиру [ADDRESS] він приватизував разом із старшою донькою [PERSON] , яка народилась у нього від першого шлюбу. Серед копій документів, які він отримав разом з позовною заявою є свідоцтво про право власності на житло від 15.05.1988, яке підтверджує слова покійного [PERSON] . Йому також відомо, що зі згаданою донькою в нього були конфлікти щодо користування квартирою, у зв`язку з чим режим користування квартирою визначався судом. ( [PERSON] користувався більшою кімнатою, а його донька [PERSON] меншою кімнатою). У подальшому [PERSON] подарувала належну їй частину квартири своєму знайомому, а 01.09.2012 власником частини квартири став він. Зазначив, що користується меншою кімнатою, а [PERSON] більшою кімнатою. Також, зі слів покійного [PERSON] йому відомо, що належну йому частину квартиру він заповів молодшій доньці від другого шлюбу [PERSON] , позивачу у справі. Після смерті свого батька [PERSON] прийняла спадщину та звернулась для цього до Десятої Київської нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, тому що було втрачено оригінал свідоцтва про право власності на житло. На його погляд, цілком логічним є те, що вона звернулася до суду з позовом про визнання права власності на частину квартиру. На сьогодні, вона користується кімнатою з більшою площею, а він кімнатою з меншою площею, конфліктів між ними не має. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2023 витребувані докази з Десятої київської державної нотаріальної контори - належним чином засвідчена копія матеріалів спадкової справи № 551/2019, у спадковому реєстрі № 64288181, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . 27.11.2023 до суду з Десятої київської державної нотаріальної контори надійшли витребувані судом докази. Інших заяв по суті справи від сторін не надійшло. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2023 закінчено підготовче провадження у цій цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та третьої особи. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного. Як убачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (а.с. 6). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. [PERSON] , [INFO] , за життя, 17.08.2004 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Поповченко Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за № 5433, за яким останній заповів належну йому на праві власності квартиру під [ADDRESS] - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Таким чином, позивач, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті її батька, [PERSON] . В силу ч.ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За приписами ч. 1 ст. 1269, ст. 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, у строк тривалістю шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на частку квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на праві приватної власності. За приписами ч. 1 ст. 1269, ст. 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, у строк тривалістю шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 06.06.2019 [PERSON] подала відповідну заяву про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Поповченко Ю.В. 17.08.2004, зареєстрованого в реєстрі за № 5433, яка залишилась після смерті її батька, [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 78). 06.06.2019 Десятою київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справа № 551/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі: 64288181 (а.с. 81 - зворотній бік, 82). Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на частку квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.05.1998, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва. Домашенко В.В. державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори, за результатом розгляду заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири [ADDRESS] , винесено постанову від 10.08.2021 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутній документ, що посвідчує право власності померлого на вказану частку квартири (а.с. 11). Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. За матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , відповідно до вимог ст. 1297 Цивільного кодексу України, звернулася до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька, [PERSON] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину останній було відмовлено з посиланням на відсутність свідоцтва, а саме: свідоцтва про право власності на житло від 15.05.1998, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва. При цьому, у матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія свідоцтва про право власності на житло від 15.05.1998, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва, з якого вбачається, що померлому [PERSON] та членам його сім`ї, [PERSON] на праві спільної сумісної власності у рівних долях належала квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). За нормою ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріуси наділені повноваженнями щодо вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно зі ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. За ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право власності на спадщину на нерухоме майно, тобто заміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язком, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (абз. 3 ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України). За ч.ч. 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Пунктом 1.4 наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13.12.1995 року «Про затвердження Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб» визначалося, що державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів, за рахунок коштів власників нерухомого майна. Таким чином, з викладеного вбачається, що до позивача, [PERSON] , після смерті її батька [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом, перейшло право власності на частину квартиру [ADDRESS] , яке остання не мала змоги оформити відповідно до вимог законодавства, у зв`язку з тим, що у останньої було відсутнє свідоцтво про право власності на житло від 15.05.1998, видане Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва. В той же час право власності [PERSON] на вказану квартиру підтверджується матеріалами справи. Зазначене узгоджується із правовою позицією, яку висловив Пленум Верховного Суду України у п. 23 вказаної вище, де роз`яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та задоволення позову [PERSON] до Київської міської ради, треті особи: Десята київська державна нотаріальна контора, [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved