Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . В обгрунтування позову позивачка вказала, що 13.03.2015 вона уклала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на повному її матеріальному утриманні. Шлюбні відносини припинилися в кінці 2022 року і з тих пір вона з відповідачем разом не проживає, стосунків не підтримує, оскільки створилася неможлива обстановка для спільного проживання. Відповідач, який проживає окремо від малолітньої дитини, всупереч вимогам ст.150, 180 СК України, ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини, матеріально не допомагає, участі у вихованні сина не приймає та добровільно аліменти сплачувати відмовляється. Ухвалою судді від 03.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.14-15). Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачка в позовних вимогах просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.2). Відповідач надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовну вимоги визнає повністю (а.с. 22). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 13.03.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25.10.2022 (а.с.6-7). Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними про батьків, згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 30.09.2016 (а.с.4). Дитина проживає разом з матір`ю (позивачкою по справі) та перебуває на її утриманні (а.с.5). Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, в зв`язку з чим позивачка звернулась із вказаним позовом до суду. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки на її утриманні знаходиться малолітня дитина, батьком якої є відповідач та останній згоден сплачувати аліменти на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. Згідно з ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" складає 1073,60 грн. (станом на дату подання позову). Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Наведені положення Закону кореспондуються із ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. За таких обставин, з відповідача на користь держави має бути стягнуто 50 відсотків судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі 536,80 грн, інші 50 відсотків слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved