Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила: - позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що [PERSON] є батьком зазначених дітей, але після їх народження і до цього часу він не цікавиться життям синів, не бере участь в їх вихованні, розвитку та матеріальному забезпеченні дітей. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх вихованням, підготовкою до самостійного життя. Позивачка вважає, що зазначені факти слід розцінювати як ухилення батька від виховання дітей, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки в наданій заяві просив справу розглянути без його участі та без участі [PERSON] . Зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив і не подав відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється ( ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 14). На даний час діти навчаються у другому класі Митрофанівської філії Ліцею Новгородківської селищної ради. Вихованням та всебічним розвитком дітей займається їх мати. [PERSON] постійно цікавиться успіхами синів, відвідує класні та загальношкільні батьківські збори. Батько дітей за період їх навчання жодного разу до закладу не з`явився, успіхами дітей не цікавиться, їх вихованням не займається. Зазначені факти доводяться характеристиками, виданими Ліцеєм Новгородківської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області (а.с. 13, 16). Відповідно до інформації (а.с. 22, 23-24), наданої Лебединським ВДВС, станом на 01.07.2023 [PERSON] перед позивачкою має заборгованість зі сплати аліментів на утримання зазначених малолітніх дітей. [PERSON] зазначає, що після народження дітей і до цього часу відповідач не цікавиться життям синів, не бере участі в їх вихованні, розвитку та матеріальному забезпеченні дітей. Жодним чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не займається їх вихованням, підготовкою до самостійного життя. Питання доцільності позбавлення відповідача батьківських прав розглядалося органу опіки та піклування Новгородківської селищної ради, згідно висновку якого № 03-27/1883/1 від 22.08.2023 (а.с. 25-26) встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим орган опіки та піклування визнав за доцільне позбавити його батьківських прав стосовно зазначених дітей. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідно до п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що доводиться належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які в ході судового розгляду спростовані не були, а тому вважає необхідним позов задовольнити у повному обсязі. Крім цього, суд стягує на користь позивачки усі понесені нею та документально підтвердженні судові витрати, а саме кошти в розмірі 1073,60 грн. на відшкодування сплаченого судового збору (а.с. 32) та кошти в розмірі 8000,00 грн. на відшкодування понесених позивачкою витрат на правничу допомогу адвоката (а.с. 28). На підставі вище наведеного,

Outcome: approved