Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Знам`янським водопровідно-каналізаційним господарством ОКВП «Дніпро-Кіровоград» 20 травня 2022 року подано заяву про видачу судового наказу до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області про стягнення заборгованості зі [PERSON] , яка є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області 04 серпня 2022 року заявлені вимоги були задоволені та стягнуто зі [PERSON] борг за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Надалі, 25 жовтня 2022 року [PERSON] подала заяву про скасування судового наказу, яка 27 жовтня 2022 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області була задоволена, а судовий наказ 2-н/389/229/22 від 04 серпня 2022 року, скасований. Знам`янське ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» не може погодитися з заявою про скасування судового наказу з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.24 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними та не звільняються від оплати послуг, отриманих ними до укладення договору. Так, 22 червня 2017 року був прийнятий Закону України "Про\~комерційний облік\~теплової енергії\~та водопостачання",\~ який\~вперше дав\~визначення поняття\~ комерційного,\~розподільного засобів\~обліку води\~та внесків.З 01 травня 2019 року \~в повному обсязі введено в дію Закон України від 09.11.2017 року №\~2189 «Про житлово-комунальні послуги». Практична реалізація норм і положень цього Закону, зокрема, що регулюють надання та оплату комунальних послуг, здійснюється\~з переходом на нові договірні відносин між виконавцями комунальних послуг і споживачами. При цьому Законом чітко визначено умови перехідного періоду. Виконуючи норми законодавства, 17 жовтня 2019 року на офіційному сайті Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» було опубліковано повідомлення про намір встановлення вузла комерційного обліку по [ADDRESS] , з зазначенням вартості встановлення вузла комерційного обліку, розміру внесків та порядку його сплати. При цьому, саме повідомлення під особистий підпис було вручено 20 грудня 2019 року старшому будинку Партизанської, 11 [PERSON] . Надалі, 13 вересня 2021 року підприємством водоканалу було направлено ККП «Знамянський комбінат комунальних послуг» лист-повідомлення про опломбування вузла комерційного обліку, яке повинно було відбутися 14 вересня 2021 року з 15 год 00 хв. Так, 14 вересня 2021 року представниками Знамянського ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» був складений акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік лічильника Maddalena №1812006444 з показниками 1230 м3 пломба 35016422, магнітна стрічка №3366426, 3366425, діаметром 25 мм, у зв`язку з чим відповідачу почав здійснюватися розподіл послуг за комерційним вузлом обліку з жовтня 2021 року. У зв`язку з вищевикладеним, розрахунок за послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , почали розраховуватися з урахуванням норм чинного законодавства, Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Крім того, [PERSON] , крім плати за водопостачання та водовідведення повинна здійснювати плату за абонентське обслуговування. З огляду на викладене, на час звернення до суду [PERSON] з 01.10.2021 по 31.08.2023 має заборгованість у розмірі 3326 грн 90 коп, а також має сплатити ОКВП «Дніпро-Кіровоград» індекс інфляції в розмірі 50 грн 57 коп та 3 % річних в розмірі 13 грн 50 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому зсіданні позовні вимоги не визнала, не погодилася з розрахунком наданим стороною позивача, при цьому свого розрахунку нарахування заборгованості суду не надала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи встановив наступне. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Частиною 3 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено принцип безперервного надання споживачу комунальних послуг. За змістом ст.ст.319, 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.23-24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водовідведення визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. При здійсненні нарахувань за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення застосовується Закон України «Про комерційний облік теплової енергії», Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою КМУ №630 від 21.07.2005 та Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом; вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів; розподільний облік комунальних послуг (далі - розподільний облік) - визначення за допомогою вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії) та/або за встановленими правилами (методиками) у передбачених цим Законом випадках кількісних показників отриманої споживачем комунальної послуги, на підставі яких здійснюється розподіл показань вузла комерційного обліку між споживачами в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Відповідно до частини 1 статті 9 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Згідно з п.2 ч.3 ст.10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі якщо приміщення всіх споживачів у будівлі оснащені вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби) розподіляється між споживачами відповідно до обсягу споживання за показаннями вузлів розподільного обліку. Якщо виникає різниця між показаннями вузла комерційного обліку та обсягом гарячої, питної води, визначеним як сума показань вузлів розподільного обліку, така різниця розподіляється відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до п.4 ч.3 ст.10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами. Частини 1, 2 ст. 714 ЦК України передбачають, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги централізованого водопостачання, централізованого водовідведення (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок, серед іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 05.02.2004 року між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та [PERSON] укладено договір про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, номер особового рахунку, відповідно якого позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги централізованого питного водопостачання та водовідведення, а відповідач зобов`язалась своєчасно оплачувати надані послуги. Згідно акту про прийняття вузла комерційного обліку на абонентний облік від 14.09.2021 №85, за адресою: [ADDRESS] , встановлено та прийнято на абонентний облік комерційний прилад обліку. Представником позивача наданий детальний розрахунок боргу за перерозподілом комерційного приладу обліку по [ADDRESS] , що обладнана розподільчим вузлом обліку за період з 01.10.2021 по 31.08.2023 року, відповідно до якого заборгованість відповідача складає 3326 грн 90 коп. Вказаний розрахунок виконаний відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 та відповідачем не спростований. У зв`язку з несплатою відповідачем вартості послуг з водопостачання та водовідведення, за період з 01.10.2021 до 31.08.2023, виникла заборгованість, яка складається з: основного боргу 3326 грн 90 коп, інфляційні нарахування 50 грн 57 коп, 3% річних 13 грн 50 коп. При цьому, згідно з довідкою №5 від 11.01.2024, наданою представником позивача в судовому засіданні 24.01.2024, [PERSON] станом на 01.01.2024 має заборгованість за послуги з постачання та водовідведення в розмірі 3018 грн 60 коп. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial