Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою до відповідачки, в якому просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором на загальну суму 31895,00 грн., а також судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 08 липня 2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (далі за текстом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ») та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 03419-07/2022 згідно умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» надало строком на 17 днів, тобто до 24 липня 2022 року, кредит у сумі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] отримала кредит у вказаній сумі та зобов`язалася повернути кредит та за користування кредитом сплатити 912,5 % річних від суми кредиту з розрахунку 2,50 % на добу в порядку та на умовах, визначених вказаним Договором. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» виконало умови вказаного договору у повному обсязі, надавши [PERSON] обумовлену суму кредиту, однак [PERSON] не здійснила повернення коштів у строк, визначений у вказаному договорі. 31 травня 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі за текстом - ТОВ «ФК «ЄАПБ») та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» укладено Договір факторингу № 31052023, згідно умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 03419-07/2022 від 08 липня 2022 року на суму заборгованості в розмірі 31895,00 грн. Посилаючись на те, що [PERSON] ухилилася від добровільного погашення заборгованості по вищевказаному договору, ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з зазначеним позовом. Представник позивача про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві просив суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, однак у судове засідання не з`явився, але до суду від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, відзив на позов до суду не подала. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов`язального права, пов`язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов`язків з повернення кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору про надання фінансового кредиту (далі за текстом Договір) № 03419-07/2022 від 08 липня 2022 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (а.с. 31, 32, 33-34) надало [PERSON] (а.с. 59), відповідачці у справі, фінансовий кредит у сумі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (а.с. 6-9). Відповідно до п. 1.7. Договору кредит надався відповідачці в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Згідно п. 1.2. Договору строк кредитування на 17 днів, тобто до 24 липня 2022 року. Відповідно до п. 1.3. Договору [PERSON] , відповідачка у справі, зобов`язалася повернути кредит та за користування кредитом сплатити 912,5 % річних від суми кредиту з розрахунку 2,50 % на добу. Договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п. 6.1. Договору). Відповідно до п. 1.8. Договору невід`ємною частиною договору є правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщена на сайтах товариства https://www.zecredit.com.ua. Згідно п. 2.1 Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору. Також, 08 липня 2022 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , відповідачкою у справі, електронним підписом підписано Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 03419-07/2022 від 08 липня 2022 року (а.с. 9). Відповідно до п. 1 Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 03419-07/2022 від 08 липня 2022 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , відповідачкою у справі, який містить графік розрахунків орієнтовна сукупна вартість кредиту становить 11400,00 грн., з яких: сума кредиту 8000,00 грн., реальна річна процентна ставка склала 322676,27 %, сума нарахованих процентів за користування кредитом 3400,00 грн. (а.с. 8). Судом встановлено, що вказаний Договір був укладеним, кредит був наданий позичальниці [PERSON] , відповідачці у справі, виключно за допомогою веб-сайту кредитодавця, за умови ідентифікації позичальниці та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором на реквізити платіжної картки вказаної клієнтом. 25 липня 2022 року, 01 серпня 2022 року, 09 серпня 2022 року, 19 серпня 2022 року, 31 серпня 2022 року, 11 вересня 2022 року, 15 вересня 2022 року, 03 жовтня 2022 року, 26 жовтня 2022 року [PERSON] , відповідачка у справі, зверталася до директора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» із заявами про відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту, внаслідок чого між сторонами було укладено Додаткову угоду № 3 до Договору про надання фінансового кредиту № 03419-07/2022 від 08 липня 2022 року, який ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , відповідачкою у справі, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20). В порушення умов зазначеного Договору про надання фінансового кредиту [PERSON] , відповідачка у справі, взяті на себе зобов`язання не виконувала, внаслідок чого в неї перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» виникла заборгованість, яка згідно розрахунку станом на 30 вересня 2023 року з урахуванням суми заборгованості за основною сумою боргу, заборгованості за відсотками склала загальну суму 31895,00 грн. (а. с. 26). Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом положень частин 1, 2 статті 207, пункту 2 частини 1 статті 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно із статтею 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Судом встановлено, що [PERSON] , відповідачка у справі, шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» прийняла публічну пропозицію (оферту) та підписала договір (здійснив акцепт пропозиції товариства), тобто договір вважається укладеним у відповідності до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». [PERSON] , відповідачкою у справі, не спростовано презумпцію правомірності правочину та не надано будь-яких доказів того, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» отримало її персональні дані та використало їх у власних цілях. Таким чином, сторони Договору досягли згоди з усіх істотних його умов, уклали його у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями та підписали у порядку, визначеному статтею 12 Закону, а тому Договір про надання фінансового кредиту № 03419-07/2022 від 08 липня 2022 року вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону). Вказаним Договором передбачено порядок та умови отримання кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків, нарахованих за користування кредитними коштами. [PERSON] , відповідачка у справі, підписавши вказаний Договірпро надання фінансового кредиту № 03419-07/2022 від 08 липня 2022 року, надала згоду на отримання та повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому вказаним договором. Судом встановлено, що за змістом позовних вимог та документів наявних у справі доказом укладення між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , відповідачкою у справі, Договору про надання фінансового кредиту слугують: Договір про надання фінансового кредиту 03419-07/2022 від 08 липня 2022 року, Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 03419-07/2022 від 08 липня 2022 року, які підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно умов договору факторингу від 31 травня 2023 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 27, 28, 29, 30, 35-37) укладено Договір факторингу № 31052023, згідно умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі, право грошової вимоги до [PERSON] , відповідачки у справі, за Договором про надання фінансового кредиту № 03419-07/2022 від 08 липня 2022 року (а.с. 21-24). Відповідно до п. 1.2. договору факторингу № 31052023 від 31 травня 2023 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржник згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Як вбачається з витягу з Реєстру боржників від 31 травня 2023 року до Договору факторингу № 31052023 від 31 травня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , відповідачки у справі, за Договором про надання фінансового кредиту № 03419-07/2022 від 08 липня 2022 року в сумі 31895,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23895,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 25). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок також зроблено Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61-10389св21 від 23 лютого 2022 року, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039св21 від 19 січня 2022 року, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14 липня 2021 року. Оскільки, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу № 231052023 від 31 травня 2023 року набуло право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 03419-07/2022 від 08 липня 2022 року, укладеним між первісним кредитодавцем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , відповідачкою у справі, то у нього, як у нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту та інших передбачених договором платежів у зв`язку з неналежним виконанням позичальницею [PERSON] , відповідачкою у справі, взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Доказів про визнання договору факторингу недійсним чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять. Судом встановлено, що згідно з умовами Договору про надання фінансового кредиту № 03419-07/2022 від 08 липня 2022 року позичальниця [PERSON] , відповідачка у справі, зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в повному обсязі у строки та на умовах передбачених у вказаному Договорі. Всупереч умовам Договором про надання фінансового кредиту, [PERSON] , відповідачка у справі, не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ», ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Положеннями частини 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що [PERSON] , відповідачкою у справі, не спростовано факт укладення між нею та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» Договору про надання фінансового кредиту № 03419-07/2022 від 08 липня 2022 року, та отримання відповідачкою коштів, внаслідок чого суд вважає укладеним кредитний договір між сторонами. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору строк на який надався кредит становив 17 днів, тобто на строк від 08 липня 2022 року до 24 липня 2022 року. Згідно із статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (стаття 612 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] , відповідачка у справі, кредитні кошти отримала, якими в подальшому розпорядилася на власний розсуд, однак свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала, тобто кредитні кошти не повернула. Доказів на спростування отримання кредиту в сумі 8000,00 грн. [PERSON] , відповідачкою у справі, суду не надано. Згідно з Реєстром боржників від 31 травня 2023 року до Договору факторингу № 31052023 від 31 травня 2023 року, до ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивача у справі, перейшло право вимоги до [PERSON] , відповідачки у справі, за Договором про надання фінансового кредиту № 03419-07/2022 від 08 липня 2022 року на суму заборгованості в розмірі 31895,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23895,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 25). Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, в розумінні статей 77, 78 ЦПК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 03419-07/2022 від 08 липня 2022 року [PERSON] , відповідачкою у справі, суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату за вказаним договором суду також не надано, чим не виконані вимоги частини 1 статті 81 ЦПК України, тому вказаний розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Беручи до уваги, що [PERSON] , відповідачка у справі, будучи обізнаною з матеріалами справи та позовними вимогами, оскільки від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог суду не надала, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні з наявним позовом до суду, оскільки сплата судового збору підтверджена платіжним дорученням № 45908 від 10 жовтня 2023 року (а.с. 1). На підставі статей 11, 207, 208, 509, 512, 513, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 627, 628, 638, 639, 1049, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України,

Outcome: approved