Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування шкоди в порядку суброгації. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ПрАТ «СГ «ТАС» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00764253. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Mercedes - Benz\350, д.н. [NUMBER] . 14.08.2020 о 17 год.15 хв. в м. Черкаси, при виїзді з АЗС NEON № 164 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ Mercedes-Benz\350, д.н. [NUMBER] та ТЗ Hyundai Sonata д.н. [NUMBER] . Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.08.2020 (справа №712/8058/20) відповідача визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Mercedes-Benz\350, д.н. [NUMBER] , що підтверджується вказаною постановою. Враховуючи наявність Договору страхування, представник власника пошкодженого автомобіля ТЗ Mercedes-Benz\350, д.н. [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про настання події та виплатою страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ТЗ Mercedes-Benz\350, д.н. [NUMBER] проведено його огляд, про що складено акти огляду ТЗ (дефектна відомість) та отримано Рахунок №178 від 27.08.2020, відповідно до якого вартість ремонту Mercedes-Benz\350, д.н. [NUMBER] становить 220 006,00 грн. Також, як зазначено позивачем, отримано акт виконаних робіт № 21 від 07.10.2020 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 4203, відповідно до яких вартість ремонту Mercedes-Benz\350, д.н. [NUMBER] склала 220 006,00 грн. У зв`язку із зазначеним, позивачем вказано, що на підставі зібраних документів та заяви про виплату власника складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №19950/34/920 від 08.09.2020 на суму 176004,80 грн., з якої 46710,00 грн. зараховано до суми несплачених страхових платежів страхувальника, а 129294,80 грн. було виплачено, що підтверджується платіжним дорученням № 123014 від 09.09.2020, а також страховий акт 23333/34/920 від 13.10.2020 на суму 44001,20 грн., загалом фактичні витрати позивача склали у розмірі 220 006,00 грн. Позивач вказую, що він провів зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до ч. 1 ст. 601 ЦК України, вказана операція зазначена в страховому акті №19950/34/920 від 08.09.2020. Отже, загальна сума страхового відшкодування за шкоду, як вказує позивач, яка заподіяна відповідачем, складає 220 006,00 грн. Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано відповідача, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно Полісу № AP7780639, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку суброгації № 55260 від 18.11.2020. Проте, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» задовольнило заяву позивача на суму 78746,00 грн., що покриває частину витрат позивача і підтверджується платіжною інструкцією (доручення) №680 від 19.04.2021. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). А отже, оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 220 006,00грн., при цьому Полісом № AP7780639 покрито лише частину шкоди на суму 78746,00 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 141260,00 грн. = 220 006,00 грн. - 78746,00 грн. Таким чином, позивач просить суд, - стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду в порядку суброгації у розмірі 141260грн. 00коп., а також судовий збір у розмірі 2683грн. 00коп. Ухвалою суду від 19.09.2023 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. Оскільки відповідачем поданий відзив на позов з порушенням строків його подання, ухвалою суду від 13.12.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, - відмовлено стороні відповідача у поновленні строків для подачі відзиву, оскільки відсутні поважні причини пропуску строків, визначених ЦПК України і процесуальна заява повернута без розгляду на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Представником за довіреністю Миц І.В. подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання не з`явився відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин не повідомив. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Москаленко Є.В. заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що дійсно відповідач винен у вчиненні ДТП, яка мала місце 14.08.2020, про що свідчить постанова про притягнення його до адмінвідповідальності. 18.08.2020 пошкоджений транспортний засіб оглядався без участі відповідача, а лише за участю представника СГ «ТАС» та потерпілого. Вважає, що дефектний акт, не відповідає дійсним обставинам, в ньому зазначені завищені ціни, перелік пошкоджень ТЗ не визнається відповідачем, оскільки їх було значно менше, а також в акті вказані запчастини, які не були пошкоджені. Також ставить під сумнів діяльність СТО, яка оформила дефектну відомість; відсутні підтвердження, що вона мало право здійснювати ремонт ТЗ, огляд ТЗ тощо. Платіжні документи, видані страховою групою «ТАС» містять різні дані договорів, враховуючи договір страхування КАСКО. Крім того, вважає, що позовна заява про відшкодування шкоди в порядку суброгації, могла бути подана потерпілою стороною, а не страховою групою «ТАС». Також вважає, що позивачем не доведено обставини про те, чому страхова компанія виплатила страхове відшкодування у меншому розмірі, ніж розмір ліміта (130000грн.). Зазначив, що незважаючи на невизнання позову, відповідач не заявляє клопотання про призначення по справі експертизи і сам на замовлення не замовляв проведення такого експертного дослідження, оскільки транспортний засіб є відремонтованим, оскільки три роки пройшло після ДТП. Крім того, страхові компанії обіцяли, що здійснять всі виплати потерпілій стороні. Просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника відповідача, враховуючи позицію сторони позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що ПрАТ «СГ «ТАС» із [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00764253 («Єврокаско 5 зірок»). Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Mercedes - Benz\350, д.н. [NUMBER] . 14.08.2020 о 17 год.15 хв. в м. Черкаси, при виїзді з АЗС NEON № 164 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ Mercedes-Benz\350, д.н. [NUMBER] (власник [PERSON] ) та ТЗ Hyundai Sonata д.н. [NUMBER] (власник [PERSON] ). Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.08.2020 (справа №712/8058/20) відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП. Дане судове рішення набрало законної сили 01.09.2020. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Mercedes-Benz\350, д.н. [NUMBER] , що підтверджується, зокрема і вказаною постановою. Враховуючи наявність Договору страхування, представник власника пошкодженого автомобіля ТЗ Mercedes-Benz\350, д.н. [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про настання події та виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ТЗ Mercedes-Benz\350, д.н. [NUMBER] проведено його огляд, про що складено акти огляду ТЗ (дефектні відомості) та отримано Рахунок №178 від 27.08.2020, відповідно до якого вартість ремонту Mercedes-Benz\350, д.н. [NUMBER] становить 220 006,00 грн. За даними акту виконаних робіт № 21 від 07.10.2020 «[INFO]» ПП [PERSON] та квитанції до прибуткового касового ордеру № 4203, - вартість ремонту Mercedes-Benz\350, д.н. [NUMBER] становить 220 006,00 грн. Транспортний засіб відремонтований і його власник прийняв автомобіль, вказавши, що претензій до ремонту не має, про що свідчить його підпис у акті №21. На підставі зібраних документів та заяви про виплату, яка подана власником пошкодженого транспортного засобу, ПрАТ «СГ «ТАС» складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №19950/34/920 від 08.09.2020 на суму 176004,80 грн., з якої 46710,00 грн. зараховано до суми несплачених страхових платежів страхувальника, а 129294,80 грн. було виплачено, що підтверджується платіжним дорученням № 123014 від 09.09.2020, а також страховий акт 23333/34/920 від 13.10.2020 на суму 44001,20 грн., загалом фактичні витрати позивача склали 220 006,00 грн. Зарахування зустрічних однорідних вимог, відбулося відповідно до ч. 1 ст. 601 ЦК України, і вказана операція зазначена в страховому акті №19950/34/920 від 08.09.2020. Отже, загальна сума страхового відшкодування за шкоду, яка заподіяна відповідачем, складає 220 006,00 грн. Враховуючи, що винуватцем ДТП є відповідач [PERSON] , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно із Полісом № AP7780639, - позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування № 55260 від 18.11.2020. Проте, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» задовольнило заяву позивача на суму 78746,00 грн., що покриває лише частину витрат позивача і підтверджується платіжною інструкцією (доручення) №680 від 19.04.2021. Оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 220006,00грн., при цьому Полісом № AP7780639 покрито лише частину шкоди на суму 78746,00грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 141260,00 грн. = 220006,00грн. - 78746,00 грн. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України) Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі статтею 993 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 27 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Тобто, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. До таких випадків, зокрема, відноситься виплата страховиком за договором добровільного страхування страхового відшкодування страхувальнику (потерпілому), внаслідок чого до такого страховика переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. Тобто, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого деліктного зобов`язання. У такому разі, страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.04.2018 в справі № 910/3165/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 в справі №910/2603/17. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30.01.2019 у справі №755/9320/15-ц. Що стосується доводів заперечень відповідача проти пред`явленого до нього позову, то вони, як на думку суду, є безпідставними. Так, не є обов`язковим здійснювати виклик уповноваженою особою (в даному випадку ПрАТ «СГ «ТАС») та бути присутнім при огляді транспортного засобу, саме водія (винуватця ДТП), за результатами якого було складено акти огляду транспортного засобу (дефектні відомості) від 18.08.2020 про характер пошкоджень транспортного засобу - автомобіля, належного [PERSON] , враховуючи положення п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 №1335/5/1159). Також, посилання сторони відповідача на невідповідність інформації щодо номеру договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, укладеного із [PERSON] (зазначено у договорі №FO-00764253) та номерами, вказаними у страховому акті, платіжних інструкціях (№FO764253), як таких, що ставлять під сумнів дійсних договорів, на підставі яких потерпіла сторона мала право на виплату страхового відшкодування та його отримала, є, як на думку суду, безпідставними, враховуючи досліджені у сукупності всі письмові докази, які надані позивачем. Крім номерів у вказаних документах, наявна й інша інформація, яка ідентифікує учасників договору, події, інформацію про застрахований транспортний засіб тощо. Не грунтуються на нормах чинного законодавства твердження сторони відповідача про те, що позивач не має права на відшкодування з відповідача у порядку суброгації, оскільки як вважає, - саме потерпіла сторона повинна була б подати такий позов, а вона його не подала. Так, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. В даному випадку, позивач ПрАТ «СГ «ТАС» є належним позивачем за пред`явленими позовними вимогами до відповідача - винуватця ДТВ [PERSON] . Невизнання відповідачем переліку пошкоджень транспортного засобу, належного потерпілій [PERSON] , ціною матеріалів, запчастин, - не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки як страхова компанія, де був застрахований транспортний засіб [PERSON] , так і страхова компанія, де був застрахований транспортний засіб винуватця ДТП [PERSON] , погодилися із даними дефектних відомостей (актами огляду транспортного засобу), актами виконаних робіт «[INFO]» ФОП [PERSON] та інш., - визначили суми страхового відшкодування та здійснили відповідні виплати, зокрема, і страхове відшкодування за регресними вимогами (між страховиками) від 02.10.2020. Що стосується доводів відповідача стосовно розмірів коштів, які зараховані до розміру оплати страхових платежів страхувальника за договором добровільного страхування, укладеного із [PERSON] та ПрАТ «СГ «ТАС», то суд вважає, що позивачем всі здійснені нарахування, у тому числі і ті, які проведені зарахуванням зустрічних однорідних вимог, відповідно до ст. 601 ч.1 ЦК України, доведені належними та допустимими доказами, зокрема відомостями страхового акту від 08.09.2020 №19950/34/920, положеннями договору від 30.07.2020 (розділ 4 «Порядок оплати страхової премії»). Також слід зазначити, що всі розрахунки здійснені вірно і сумнівів не викликають, зокрема і визначення розміру страхового відшкодування. Той факт, як вказує представник відповідача, що станом на час розгляду справи за адресою: [ADDRESS] , яка вказана у рахунку № [NUMBER] від 27.08.2020 ПП [PERSON] та номеру телефону, - останній та «[INFO]» не знаходяться і не користуються номером телефону, не спростовує факту відсутності його (їх) станом на час складання даного рахунку та здійснення ним (СТО) ремонту транспортного засобу, належного [PERSON] . Крім того, слід зазначити, що умовами договору добровільного страхування наземного транспорту від 30.07.2020 передбачено, що розрахунок страхового відшкодування здійснюється СТО за вибором страхувальника. І як зазначалося, страховиками та страхувальником [PERSON] прийняті підтверджуючі документи, та виконані роботи, ціна запчастин та матеріалів, які надані «[INFO]» ПП [PERSON] , враховуючи страхові акти та здійснені виплати. Таким чином, за результатами розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення; всі обставини позивачем підтверджені належними, допустимими та переконливими доказами, яким судом дана належна правова оцінка. Доводи сторони відповідача, викладені в судовому засіданні представником, не знайшли свого підтвердження і спростовуються тими доказами, які наявні у справі і досліджені судом. Встановлено, що при подачі до суду позову, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684грн. 00коп., що підтверджується платіжною інструкцією №5598 від 04.08.2023. Між тим, позовна заява подана в системі «Електронний суд», а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», висновків постанови ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 916/228/22,за якими передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, -з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2147грн. 20коп. В іншій частині слід відмовити. При цьому, позивач не позбавлений права звернення до суду із заявою про повернення зайво сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved