Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

ТОВ «Страхова компанія «Схід - Захід», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 6625 грн. 82 коп. та судові витрати по сплаті судового збору. Обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду позивач посилається на наступне, що відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 23.08.2021 року в м. Києві за участю автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , який належить ПрАТ «ВФ Україна» під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ауді» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . На момент вчинення ДТП між власником транспортного засобу «Тойота» д.н.з [NUMBER] та Приватним акціонерним товариством «ВФ Україна» було укладено Договір комплексного добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів №ТР/DZ-21-504160. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2021 року, відповідача визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП. Власник транспортного засобу «Тойота» д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, яка мала місце 23.08.2021 року. На підставі поданої заяви та наданих потерпілою стороною документів, було складено страховий акт №ТР/00/21273 від 24.09.2021 року, згідно якого, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Тойота» д.н.з. [NUMBER] становить 35899,66 грн. На підставі Страхового акту, страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 35899,66 грн.. Оскільки цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобі «Ауді», д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Вусо», страхова компанія взяла на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третій особі під час ДТП та сплатила на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 29273,84 грн.. За таких обставин, оскільки вказаного страхового відшкодування не достатньо для покриття повного розміру завданих збитків, позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. 12 грудня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст.274 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, копія позовної заяви разом з доданими до неї документами повернулись на адресу суду без отримання, станом на дату ухвалення рішення, відповідач не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну заяву. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано до суду заперечень щодо розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 01 травня 2021 року між Товариством з додатковою відповідальності «Страхова компанія «Схід - Захід» та ПрАТ «ВФ Україна» укладено Договір косплексного добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів №ТР/DZ-21-504160, за умовами договору об`єктом страхування є, зокрема, транспортний засіб - автомобіль «Тойота», державний реєстраційний номер [NUMBER] , строк дії договору з 01 травня 2021 року по 30 квітня 2022 року. (а.с. 3-11) Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.. (а.с. 32) Як встановлено судом в мотивувальній частині постанови суду: «23 серпня 2021 року о 19 год 20 хв [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Audi A6» , н/з [NUMBER] по вул. А. Малишка, 39 у м. Києві, перед початком руху не впевнилася в безпечності та скоїла зіткнення із транспортним засобом марки «Toyota Hilux», н/з [NUMBER] , який рухався на з`їзд у напрямку просп. Броварський з вул. Братиславської. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушила пункт 10.1 Правил дорожнього руху.» Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.. Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. При цьому, згідно ч. 2 ст. 25 ЗУ Про страхування», аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. 23.08.2021 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Схід - Захід» з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 15) Згідно страхового акту № ТР/00/21273 ТзДВ «СК «Схід-Захід» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику в розмірі 35899,66 грн., шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «Автосаміт ЛТД». (а.с. 12) Відповідно до ст.8 Закону України "Про страхування" страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Факт виплати страхового відшкодування підтверджується копією платіжного доручення №1844 від 19.10.2021 року (а.с. 13) Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Ауді» д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП була застрахована за полісом №202062694, компанія взяла на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третій особі під час ДТП. У зв`язку з чим, ПрАТ «СК «Вусо» сплатило на користь ТзДВ «СК «Схід - Захід» суму шкоди у розмірі 29273,84 грн. (а. с. 35). Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Дані норми законів встановлюють перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається зміна кредитора: потерпілий (тобто страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. У результаті страховик виступає замість потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст.. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Виходячи з предмету позову та наведених позивачем правових підстав щодо звернення з цим позовом до суду, позивач зазначає, що на виконання зобов`язань за Договором добровільного страхування №ТР/DZ-21-504160 від 01.05.2021 року, позивачем виплачено на рахунок потерпілої сторони страхове відшкодування в розмірі 35899,66 грн., в свою чергу, страхова компанія відповідача сплатила на рахунок позивача суму шкоди у розмірі 29273,84 грн.. У зв`язку з тим, що розміру шкоди, виплаченої страховиком відповідача не достатньо для повного погашення суми страхової виплати, позивач правомірно звернувся з позовом до особи винної у ДТП. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Схід - Захід» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Схід - Захід» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн., який сплачено позивачем при звернені з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналом платіжного документа, який долучено до матеріалів справи. Враховуючи наведене та

Outcome: approved