Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

18.01.2024 року [PERSON] , [INFO] , звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , місце смерті м. Макіївка Донецької області, яка настала [INFO] . Допустити негайне виконання рішення суду, звернути судове рішення до виконання, посилаючись нате, що провести державну реєстрацію смерті дідуся [PERSON] , та отримати відповідне свідоцтво про смерть в позасудовому порядку не є можливим. В судове засідання [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, з заявами про відкладення не звертався. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки не повідомив, заперечень щодо заяви не надав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб за наявними у справі доказами. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як врегульовано п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Так, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України, заява ро встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Суд встановив, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , помер у м. Макіївка Донецької області [INFO] , у віці 85 років, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть [NUMBER] яке було видане 09.10.2021 року, про що зроблений актовий запис за № 1483 від 09.10.2021 року. Факт відносин між заявником та померлим, та, відповідно, зацікавленості заявника є те, що померлий є дідусем заявника, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , Свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] , Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та копією паспорту [NUMBER] [PERSON] , [INFO] . Зареєструвати смерть [PERSON] у відповідності до вимог діючого на території України законодавства, заявник не має можливості. В позасудовому порядку встановити факт смерті заявник також не може. Крім того, суд враховує, що факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть та реалізації в подальшому всіх належних прав та свобод громадянина України. Спір про право в даному випадку суд не вбачає. Суд дійшов висновку про те, що обставини, повідомлені заявником, знайшли своє належне підтвердження під час судового розгляду справи, тому наявні підстави для задоволення заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Як передбачено ч. 5 ст. 317 ЦПК України, копія судового рішення невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved