Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

15 грудня 2022 року [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами зареєстрований не був. Після народження сина сторони проживали разом. В подальшому на початку 2017 року [PERSON] проживала з дитиною окремо від позивача та в цей час звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, рішенням якого з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на дитину. На початку 2018 року відповідач по справі привезла дитину до позивача додому та залишила її, виїхавши в невідомому напрямку. Дитина майже півтори роки проживала з батьком та бабою з боку батька, які займалися його вихованням, піклувалися про нього тощо. Згодом, взимку 2019 року, відповідач приїхала та повідомила, що має намір забрати дитину, оскільки її життя налагодилося. Отже, дитина почала проживати з матір`ю, а [PERSON] почав сплачувати аліменти на дитину. Відповідач не мав можливості спілкуватися з дитиною, оскільки відповідач постійно змінювала місце проживання. [PERSON] на початку 2020 року знайшов [PERSON] з дитиною та забрав сина до себе. За місцем проживання [PERSON] та їх спільного сина, були відсутні речі дитини та іграшки, дитина була занедбана та голодна. Із 2020 року син проживає з батьком та знаходиться на його повному утриманні. Мати ж з цього часу не цікавиться дитиною не телефонує йому, не відвідує, будь-якої матеріальної допомоги не надає, але отримує аліменти які стягуються з позивача за рішенням суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений. Представник позивача - адвокат Островська Г.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, в обґрунтування послалася на обставини зазначені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена. Заяв, або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надала. (а.с.69) Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Шосткинської міської ради [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дитина не знає матері, матір`ю деякий час називає бабу з боку батька. Зверталися до різних державних служб щодо пошуку [PERSON] , але вона не з`являється на засідання комісії. Відповідач має п`ятеро дітей, і жодна з них з матір`ю не проживає. Також, додала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] . Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого повторно 25 жовтня 2022 року Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за №358, і його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с.14) Із довідки виданої Комунальною організацією (установи, закладу) «Шосткинський навчально-виховний комплекс: спеціалізована школа І-ІІ ступенів - ліцей Шосткинської міської ради Сумської області» 07 грудня 2022 року за №116/01-16, вбачається, що [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі з 01 вересня 2022 року. Зі слів класного керівника [PERSON] виховується в багатодітній сім`ї, зараз мешкає з татом та бабою, які підтримують зв`язки із школою, відвідують батьківські збори, спілкуються з учителями. (а.с.15) Як вбачається з довідки виданої Комунальною організацією (установи, закладу) «Шосткинський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №8 «Оленка» Шосткинської міської ради Сумської області 06 грудня 2022 року, мати [PERSON] не брала участь у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , батьківські збори не відвідувала, в заклад з дитиною не приходила. (а.с.16) Відповідно до довідки виданої Комунальним некомерційним підприємством «Шосткинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Шосткинської міської ради 06 грудня 2022 року, [PERSON] здійснює догляд за дитиною [PERSON] , [INFO] . За медичною допомогою до лікаря педіатра, мати [PERSON] з дитиною ніколи не зверталася, на прийом до лікаря не приходила. (а.с.17) Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 28 лютого 2023 року за №64, вбачається, що орган опіки та піклування дійшов висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування висновку зазначено, що мати малолітнього [PERSON] самоусунулася від виховання сина, не приймає участі в житті хлопця, матеріально не підтримує, з Днем народження та з іншими святами дитину не вітає, негативно впливає на його розвиток. Дитина проживає з батьком та бабою, яку називає матір`ю. (а.с.63, 64) З актів обстеження умов проживання дитини [PERSON] , [INFO] , вбачається, що обстежені умови проживання дитини, яка проживає з бабою [PERSON] та батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за вказаною адресою проживає без реєстрації. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання та відпочинку. Мати дитини проживає окремо, вихованням дитини не займається, навідує сина дуже рідко, із святами дитину не вітає. (а.с.72, 73) Згідно із довідкою за результатами бесіди з дитиною виданої Службою у справах дітей Шосткинскої міської ради, 14 лютого 2023 року відбулася бесіда з дитиною [PERSON] , [INFO] , з якої було з`ясовано, що він проживає з батьком [PERSON] та бабою [PERSON] . Бабу називає мамою. Мати [PERSON] не приймає участі в житті дитини ні особистої, ні матеріальної, не вітає хлопчика з днем народження, з новим роком. Вказана поведінка матері негативно впливає на розвиток дитини, тобто мати свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. (а.с.74) Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленого 24 лютого 2017 року у справі №589/4150/16-ц, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , до його повноліття, щомісячно, починаючи стягнення із 17.10.2016 року. (а.с.78) Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є їй рідним сином. Відповідач проживала з її сином без реєстрації шлюбу, від цих відносин народився онук [PERSON] . Онука та невістку із пологового забирала вона та її син. Спочатку син, невістка та дитина проживали на квартирі, яку знімали. Приблизно через два роки син та невістка розійшлися. [PERSON] забрала дитину, з якою проживала в [ADDRESS]. [PERSON] телефонувала їй і просила забрати онука. Онука забирала приблизно на пів року. Коли дитина проживала з матір`ю то з ним завжди сиділа нянька. Дитина проживає з нею та батьком з 2019 року. Мати участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на дитину не надає. Коли хворіє дитина, до лікарні за медичною допомогою звертаються чи вона як баба або син. [PERSON] сплачує аліменти на дитину [PERSON] . Будь-якого зв`язку з [PERSON] вони не мають. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України (далі - СК України), право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року за №2402-ІІІ передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен, окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. (Постанова Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19) Згідно із ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, у сукупності та на підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що відповідач, будучі матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , не цікавиться його життям та розвитком, не бере участь у його вихованні та утриманні, не відновлює зв`язок з дитиною. Також, судом не встановлено, що відповідачу будь-хто чинить перешкоди у належному виконанні батьківських обов`язків, що вказує на свідоме ухилення матері від її виконання. Така поведінка матері не змінюється тривалий час - три роки. Суд розцінює поведінку відповідача, як свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому позовні вимоги [PERSON] суд вважає обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам малолітньої дитини, узгоджуються з дослідженими під час судового розгляду доказами і не суперечать закону, тобто позов щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , підлягає задоволенню. Згідно із ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , які підлягають стягненню з відповідача, судом враховано, що відповідач є працездатною за віком, не надала суду доказів на підтвердження необхідності звільнення її від сплати аліментів. Отже, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовних вимог про звільнення позивача від сплати аліментів, суд вважає в цій частині позову позивачу відмовити. Проте, суд дійшов висновку про припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача з наступних підстав. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником. В процесі судового розгляду судом встановлено, що з 2020 року дитина [PERSON] не проживає з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, і що з цього часу дитина постійно проживає з батьком [PERSON] та бабою [PERSON] . Батько забезпечує необхідними речами для навчання, забезпечує його харчуванням, одягом, тобто дитина знаходиться на повному утриманні батька. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що малолітня дитина проживає з батьком, тобто змінився сімейний стан особи, і виникли суттєві обставини, що змінюють перерозподіл прав та обов`язків батьків дитини між собою, враховуючи, що дитина не проживає зі стягувачем аліментів, і тому у [PERSON] припинилось право на отримання аліментів, що призначені на сина [PERSON] і стягуються на її користь, а також враховуючи, що дитина проживає з платником аліментів [PERSON] , і у зв`язку з цим відпали підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дитини на користь матері [PERSON] , яка проживає окремо від сина. При таких обставинах суд вважає необхідним захистити порушене право позивача і припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача. Згідно із ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Обов`язок позивача щодо утримання дитини припиняється також і на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за №1404-VIII скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, суд доходить висновку, що проживання дитини з батьком і перебування на його повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою для стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою припинення сплати аліментів з моменту набрання рішенням законної сили. Враховуючи викладене вище, суд вважає - починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , встановлених рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленим 24 лютого 2017 року у справі №589/4150/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на утримання позивача. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області постановленою 16.12.2022 у справі №589/4724/22, провадження №2/589/1281/22, продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили і можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З квитанцій №17 від 09 грудня 2022 року, вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав. Також, з квитанції №18 від 09 грудня 2022 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок за заяву про забезпечення позову. Суд звертає увагу позивача, що ставка судового збору за заяву про забезпечення позову у 2022 році становила 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становила 496 гривень 20 копійок. Тобто, враховуючи вказане з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 1488 гривень 60 копійок.

Outcome: approved