Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся в суд із даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.07.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 138277366 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Шляхом заповнення заявки на офіційному веб сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідач отримав кредит в розмірі 20 000,00 грн. 28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором від 09.07.2020 року № 13877366. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором від 09.07.2020 року № 13877366. В подальшому, 04.08.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» уклали договір факторингу №01/04082023, за результатами якого право грошової вимоги за кредитним договором від 09.07.2020 року № 13877366 перейшло до ТОВ «Юніт капітал». У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача станом на час звернення з позовом становить 56 720,00 грн, з яких 20\~000,00 грн - заборгованість по кредиту, 36 720,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Юніт капітал» заборгованість за кредитним договором в розмірі 56 720,00 грн, судові витрати в розмірі 2 147,20 грн, та витрати за правничу правову допомогу в розмірі 5\~000,00 грн. В останнє судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач надав заяву в які просить розгляд справи проводити у його відсутність, відмовити у позові через порушення строків позовної давності, додатково повідомляє, що даний кредит не сплачував взагалі. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ст. 526\~ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до ст. 1054\~ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 09.07.2020 року укладено кредитний договір (далі договір), згідно якого він отримав кредит в розмірі 20 000,00 грн. на строк 28 днів зі стандартною ставкою 1,70% на день. Із дослідженого судом договору № 138277366 від 09.07.2020 року встановлено, що [PERSON] ознайомлений та згідний з умовами договору, що підтверджується його електронним підписом. Зокрема, відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту, нарахованих процентів згідно графіку платежів та ознайомлений з загальною вартістю кредиту, реальною річною ставкою, тарифами банку (п. 2.2 договору). Відповідач звернулась до суду з заявою про застосування строків позовної даності, дослідивши матеріали справи, суд вважає що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 257 ЦК України\~передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частин 3, 4\~ст.267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ст.ст.\~256,\~257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.1\~ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No.2), №66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Відповідно до\~статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Одночасно суд звертає увагу, що\~постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хворобиCOVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Законом № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено, зокрема пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Врахувавши, що кредитний договір укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем було 09.07.2020 року, а\~Закон України від 30 березня 2020 року №540-IX\~про внесення змін до деяких законодавчих актів України, зокрема до\~ЦК України, щодо продовження строків на час дії карантину, набрав чинності 02.04.2020 року, суд приходить до висновку, що ТОВ «Юніт Капітал» звернулося з позовом до відповідача в межах строку позовної давності, тому доводи відповідача щодо застосування наслідків спливу позовної давності є необґрунтованими. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом. 28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 138277366 від 09.07.2020 року. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 138277366 від 09.07.2020 року. В подальшому, 04.08.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» уклали договір факторингу №01/04082023, за результатами якого право грошової вимоги за кредитним договором № 138277366 від 09.07.2020 року перейшло до ТОВ «Юніт капітал». Оскільки на підставі даних договорів відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «Юніт Капітал», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості. Відповідно до ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З дослідженого судом розрахунку заборгованості по кредиту встановлено, що відповідач не вчасно та не в повному обсязі проводив платежі по погашенню кредиту, таким чином, неналежним чином виконує умови договору. Із даного розрахунку вбачається, що у [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором, в сумі 56 720,00 грн., з яких 20 000,00 грн. - заборгованість по кредиту, 36 720,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. З огляду на викладене, враховуючи заявлені позивачем позовні вимоги та те, що відповідач отримав кредитні кошти та взяв на себе зобов`язання по виконанню договору, однак на даний час не виконав їх, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором від 09.07.2020 року в сумі 56\~720,00 грн. В частині вимог щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд дійшов до наступного висновку. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша\~статті 15 ЦПК України). Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з частинами першою - четвертою\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста\~статті 137 ЦПК України). Згідно з пунктом 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial