Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

У листопаді 2019 року КП «Харківводоканал» звернулося до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з центрального водовідведення. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2020 позовні вимоги задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2014 по 30.06.2019 у розмірі 12 353,31 грн; за надані послуги з центрального водовідведення за період з 01.04.2015 по 30.06.2019 у розмірі 8 450,44 грн; інфляційні витрати в сумі 2 420,98 грн; 3% річних від простроченої суми в розмірі 705,39 грн, а всього на загальну суму 23 930,12 грн, та суму судового збору. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.07.2023 заяву відповідача [PERSON] про скасування заочного рішення задоволено, заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2020 скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у відповідності до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачам направлено копію ухвали суду від 26.07.2023, копію позовної заяви з додатками до неї, та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідачів до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позовних вимог, не надіслано, зустрічну позовну заяву не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 20.09.2023 представник відповідача КП «Харківводоканал» - Панасенко І.О. подала до суду заяву про збільшення позовних вимог. Зазначає, що 05.02.2020 заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова позовні вимоги КП «Харківводоканал» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] задоволено повністю. Ухвалою Московського районного районного суду м. Харкова від 26.07.2023 заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2020 скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання сторін. У зв`язку з тим, що в період з 01.07.2019 по 31.01.2022 відповідачами не було здійснено оплат, заборгованість збільшилась на 23 781,60, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2019 по 31.01.2022 у розмірі 11 911,80 грн; за надані послуги з центрального водовідведення за період з 01.07.2019 по 31.01.2022 у розмірі 8 879,14 грн; інфляційні витрати в сумі 2 238,33 грн; 3% річних від простроченої суми в розмірі 752,33 грн. На момент подання цієї заяви відповідачі не здійснили жодних заходів до повного/часткового погашення заборгованості. Таким чином, остаточна сума заборгованості становить 47 711,72 грн, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2014 по 31.01.2022 у розмірі 24 265,11 грн; за надані послуги з центрального водовідведення за період з 01.04.2015 по 31.01.2022 у розмірі 17 329,58 грн; інфляційні витрати в сумі 4 659,31 грн; 3% річних від простроченої суми в розмірі 1 457,72 грн, яку представник позивача просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Харківводоканал». Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов до такого. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, які надаються КП «Харківводоканал» за вказаною адресою, шляхом відкриття абонентського особистого рахунку № [NUMBER] . Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем. У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з централізованого водопостачання, послуги з централізованого водовідведення. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пункт 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 зазначає, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно п.п. 18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (в редакції чинній на час виникнення заборгованості), споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги в установлені договором строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно зі ст. 162 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, відповідачі були зобов`язані своєчасно сплачувати житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надавалися КП «Харківводоканал». Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо своєчасної оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення належним чином не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого у них виникла перед позивачем заборгованість, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2014 по 31.01.2022 у розмірі 24 265,11 грн; за надані послуги з центрального водовідведення за період з 01.04.2015 по 31.01.2022 у розмірі 17 329,58 грн (а.с.3-9,72-76). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення представник позивача просить стягнути з відповідачів: інфляційні витрати в сумі - 4 659,31 грн та 3% річних від простроченої суми в розмірі - 1 457,72 грн. Наведені обставини, підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме: розрахунком заборгованості, розрахунком 3 % річних та індексу інфляції (а.с.3-9,72-76). За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем правильно застосовані приписи ст. 625 Цивільного кодексу України щодо стягнення з відповідачів інфляційних витрат та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Враховуючи, що відповідачі допустили прострочення виконання грошового зобов`язання зі своєчасної оплати житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання за період з 01.12.2014 до 31.01.2022 у розмірі 24 265,11 грн та за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2015 до 31.01.2022 у розмірі 17 329,58 грн, тому з них на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України підлягають стягненню на користь КП «Харківводоканал» індекс інфляції у розмірі 4 659,31 грн та 3% річних за весь час прострочення у розмірі 1 457,72 грн. Після скасування заочного рішення від 05.02.2020, з боку відповідачів до суду не подано відзив на позовну заяву, заперечення щодо вимог позивача, в тому числі і щодо збільшення позовних вимог, щодо суми заборгованості та періоду заборгованості, тощо. На час розгляду справи судом відповідачами не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України. За таких обставин позовні вимоги КП «Харківводоканал» обґрунтуванні, належним чином доведені та підлягають задоволенню у повному обсязі. Далі, згідно із статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 29.11.2019 позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved