Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

28 вересня 2023 року [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду із позовом до Новопразької селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та встановлення факту, який має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON] . За життя [PERSON] працювала в КСП «Прогрес» Олександрійського району Кіровоградської області. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На момент її смерті за вищевказаною адресою разом з нею проживав та був зареєстрований чоловік - [PERSON] . [PERSON] , дідусь позивачки, помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.09.2011 р. спадкоємцем після смерті [PERSON] є його онука [PERSON] . Відповідно до вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай), розміром 7,49 умовних кадастрових гектара, що розташована в КСП «Прогрес», яке належало спадкодавцю [PERSON] . У зв`язку з укладенням шлюбу у позивачки змінилось прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». На адвокатський запит, 18.08.2023 р. Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області було надано лист-відповідь № 1867/290-23 від 18.08.2023 р. відповідно до якого [PERSON] включена до списку пенсіонерів КСП «Прогрес» Олександрійського району, які мають право на розпаювання земельної власності. Розмір земельної частки (паю) при паюванні земель КСП «Прогрес» Новопразької селищної ради та Світлопільської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області становить 7,49 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до списку пенсіонерів в КСП «Прогрес» Олександрійського району, які мають право на розпаювання земельної власності, який є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серії КР № 017, під номером 47 вказано « [PERSON] », хоча у документах по-батькові бабусі « [PERSON] ». Встановлення факту про те, що [PERSON] була включена до списку громадян членів КСП "Прогрес" Олександрійського району Кіровоградської області, які мають право на отримання земельної частки (паю), під № 47, має для позивача юридичне значення, так як дозволить їй успадкувати після смерті [PERSON] належне їй право на земельну частку (пай). Позивач позбавлена можливості в іншому порядку встановити зазначений факт. В списку пенсіонерів КСП «Прогрес» Олександрійського району, які мають право на розпаювання земельної власності поряд з прізвищем, ім`ям та по-батькові вказані адреси місця проживання. Біля даних [PERSON] вказано місце проживання « [ADDRESS] ». Відповідно до довідки виконавчого комітету Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 679 від 14.07.2023 р. на момент смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулась до нотаріуса для дооформления спадщини, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2023 р. у якій вказано, що нотаріальна дія не може бути вчинена, так як документи, які підтверджують право власності на землю відсутні. Беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , так як на момент смерті вони проживали та були разом зареєстровані, [PERSON] не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) та не оформила право власності на дану землю, [PERSON] згідно чинного на час відкриття спадщини Цивільного кодексу УРСР 1963 року входить до кола спадкоємців за законом першої черги, [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] , тому наявні підстави для визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечують. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копіює повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно з копією довідки Новопразької селищної ради №679 від 14.07.2023, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент її смерті за вказаною адресою разом з нею проживав та був зареєстрований чоловік [PERSON] , [INFO] , з 09.09.1965 по 24.03.1998 рік (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , помер [INFO] (а.с.8). Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.09.2011, посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори в.о. державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори Москаленко Я.М., зареєстрованого в реєстрі за № 907, [PERSON] після смерті [PERSON] , належать права на земельну частку (пай), розміром 7,49 умовних кадастрових гектара, що розташована в КСП «Прогрес» Новопразької селищної ради, яке належало спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР № 0176986, виданого Олександрійською РДА Кіровоградської області 10.10.1977 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 10.10.1997 р. за № 68 (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.01.1985 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.10). З копії листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 1867/290-23 від 18.08.2023 р. вбачається, що [PERSON] включена до списку пенсіонерів КСП «Прогрес» Олександрійського району, які мають право на розпаювання земельної власності. Розмір земельної частки (паю) при паюванні земель КСП «Прогрес» Новопразької селищної ради та Світлопільської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області становить 7,49 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.12). Згідно з копією Державного акту на прав колективної власності на землю серії КР № 017, до списку пенсіонерів КСП «Прогрес» Олександрійського району, які мають право на розпаювання земельної власності, під № [NUMBER] зазначено « [ADDRESS] (а.с.13-18). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , так як згідно відповіді 1867/290-23, наданої Відділом № 4 Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області 18.08.2023 року, [PERSON] включена до списку пенсіонерів КСП «Прогрес» Олександрійського району, які мають право на розпаювання земельної власності, але документи, які підтверджують право власності відсутні (а.с.19). Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року. Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. У відповідності до п.17 Розділу X Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). У листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 зазначено, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Крім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» звернуто увагу судів на те, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст.1 ст.328 ЦК України). Відповідно до пункту «г» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, №2768-ІІІ громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. У пункті «а» статті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначається, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що згідно з частиною першою статей 81, 82 ЗК України право власності на земельну ділянку набувають громадяни України та юридичні особи, створені громадянами або юридичними особами України. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. З досліджених судом доказів встановлено, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай) та не оформила право власності на дану землю. [PERSON] , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, прийняв спадщину після дружини [PERSON] , в тому числі право на земельну частку (пай). Позивач прийняла спадщину після смерті свого діда [PERSON] , звернувшись протягом передбаченого законом строку до нотаріальної контори з відповідною заявою, проте не отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку (пай), право на яку належало її бабі [PERSON] , оскільки остання не отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай). Враховуючи в сукупності всі обставини справи, беручи до уваги докази, які одержані у встановленому законом порядку, суд з метою захисту майнових прав [PERSON] приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved