Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

В липні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій вона просить суд встановити їй додатковий строк тривалістю у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є бабусею [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Позивачка є спадкоємцем за заповітом. Позивач звернулась до Другої Бориспільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в зв`язку з тим, що порушений шести місячний строк на подання заяви. Позивач зазначає, що пропустила шести місячний термін звернення до нотаріуса, оскільки вважала, що державою встановлено в умовах воєнного стану 10-ти місячний строк на подання заяви про прийняття спадщини при цьому посилаючись на вимоги, в редакції, чинній на момент смерті [PERSON] , зокрема на п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» № 164 від 28.02.2022. Таким чином, єдиний спосіб поновити пропущений строк на прийняття спадщини, є звернення до суду. Ухвалою судді від 26.07.2023 (а.с.21) було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 16.11.2023 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.49). Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та наполягає на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник надіслав заяву про розгляд справи без їх участі , просять прийняти рішення за наявними матеріалами справи. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , від 03.12.2022 року (а.с.9). [PERSON] , яка померла [INFO] , є бабусею [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 30.12.1988 (а.с.5), копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 17.06.1966 (а.с.6), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.05.1987 року (а.с. 7), копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.07.2015 року (а.с. 9). [PERSON] склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку площею 4,9829 га, кадастровий номер 3220884400:07:004:0062, за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла [PERSON] , що підтверджується копією заповіту посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області від 28.07.2021, зареєстрований в реєстрі № 248 (а.с. 13). Листом державного нотаріуса Другої Бориспільської державної нотаріальної контори Г. Вікулкіна від 23.11.2023 № 1495/01-16 повідомила, що після смерті [INFO] [PERSON] , спадкова справа на день надання відповіді в Другій Бориспільській державній нотаріальній конторі не заводилась. Положеннями ст.ст. 1216, 1217, ч.ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, вона не заявляла про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За правилами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд України в Постанові від 26.09.2012 № 6-85цс12 висловив правову позицію, згідно з якою право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] звернулась до Другої Бориспільської державної нотаріальної контори з метою подання заяви про прийняття спадщини, однак листом вказаного нотаріуса від 07.07.2023 їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії оскільки строк на подання заяви про прийняття спадщини позивачка пропустила, а тому є неможливим видача свідоцтва про право на спадщину за законом. У цій постанові позивачці надано роз`яснення щодо необхідності звернення до суду із позовом про встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 15). Позивачка на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку посилалась на те, що вона пропустила шести місячний термін звернення до нотаріуса, оскільки вважала, що в умовах воєнного стану встановлено 10 -ти місячний строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Крім позивачки, спадкоємців за законом чи за заповітом судом не встановлено. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення позивачки від спадкування. Визначаючи строк, який буде необхідним позивачці для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд враховує те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан з 24.02.2022 на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє і на теперішній час. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач дійсно пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, а тому їй слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини строком в 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Встановлено, що [PERSON] , має обґрунтовані сподівання на набуття права власності на спадкове майно. Відмова позивачу у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини призведе до невиправданого втручання у її право на набуття та володіння спадковим майном. Ця обставина свідчитиме про пряме порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Суд вважає, що запобігання такого порушення є додатковою підставою для задоволення позову. Позивачкою не порушувалось питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved