Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся представник АТ «Кредобанк» з позовом до [PERSON] та [PERSON] і просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором №42004/2021 від 25.06.2021 в загальному розмірі 372869,08 грн., судовий збір у розмірі 3 904,92 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 032,77 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 25 червня 2021 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 42004/2021. Відповідно до п. 1.1., 2.1. кредитного договору, банк видає позичальнику кредит у сумі 352382,40 грн. до 24 червня 2028 року на наступні цілі: на здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки CHERRY, модель Tiggo 4, дата випуску 2021 року, № кузова [NUMBER] , укладеного між позичальником та ПрАТ «Харків-Авто». Для забезпечення належного виконання зобов`язань, які виникають з кредитного договору №42004/2021від 25.06.2021 між АТ Кредобанк» та [PERSON] 25.06.2021 було укладено договір застави №2366, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харитоновою Я.М., зареєстровано в реєстрі за № 2366. Відповідно до п. 1.1 договору застави, цей договір забезпечує виконання зобов`язання заставодавця та вимог АТ «Кредобанк», які виникають з кредитного договору №42004/2021від 25.06.2021. Відповідно до п.1.2.договору застави, предметом застави є рухоме майно, автотранспортний засіб: марки CHERRY, модель Tiggo 4, дата випуску 2021 року, № кузова [NUMBER] , об`єм двигуна: 1499 куб.см., реєстраційний номер: [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . В забезпечення виконання зазначеного кредитного договору між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 42004/2021/2, згідно якого поручитель зобов`язується відповідати перед банком за виконання боржником зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків та комісії за користування кредитом, пені, штрафів, неустойки) за кредитним договором №42004/2021від 25.06.2021 укладеним між позивачем та [PERSON] . На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. У порушення умов кредитного договору №42004/2021від 25.06.2021 про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 08.05.2023 [PERSON] має заборгованість в розмірі 372869,08 грн., а саме: 281899,06 грн. - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту); 48963,84 грн. прострочена заборгованості по основному боргу; 549,93 строкові відсотки; 41456,25 прострочені відсотки. В зв`язку з наявністю заборгованості банк звернувся до суду з цим позовом до позичальника та поручителя. Ухвалою від 15.08.2023 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги АТ «Кредобанк» підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. За зареєстрованим місцем проживання відповідачів направлялися ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, до суду не надходило. Відзиву на позов суду не надано. Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти (надалі - кредит) на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані, в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому кредитному договорі. Судом встановлено, що, 25 червня 2021 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 42004/2021. Відповідно до п. 1.1., 2.1. кредитного договору, банк видає позичальнику кредит у сумі 352382,40 грн. до 24 червня 2028 року на наступні цілі: на здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки CHERRY, модель Tiggo 4, дата випуску 2021 року, № кузова [NUMBER] , укладеного між позичальником та ПрАТ «Харків-Авто». Відповідно до п.2.4. кредитного договору, кредит видається на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Згідно із п. 2.5. Кредитного договору, Банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п. 2.8. Кредитного договору, датою видачі кредиту вважається день перерахування кредитних коштів (повністю або частково) з позичкового рахунку відповідно до умов цього Кредитного договору. Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору, на момент укладення Договору Сторонами обумовлено значення Змінюваної Процентної ставки на перший Період Дії Ставки, (надалі - Первинна Процентна Ставка) в розмірі: - 9,99 % річних. Починаючи з другого та всіх наступних Періодів Дії Ставки проценти за користування кредитом сплачуються відповідно до встановленого для цих періодів значення Змінюваної Процентної Ставки. Відповідно до п. 3.11. Кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у відповідності до Розділу 3 (Розрахунки між сторонами) цього Кредитного договору з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі. Відповідно до п. 3.12. Кредитного договору, Позичальник сплачує проценти, комісії та інші платежі за Кредитним договором щомісяця, в строк (терміни), визначені Графіком погашення заборгованості (Додаток №1 до Кредитного договору). Відповідно до п. 3.15. Кредитного договору, Позичальник виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплати комісій, процентів, неустойки шляхом перерахування у безготівковій формі та/або вносить готівкою в Банк на рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Кредитним договором (п. 2.1., 4.8 Кредитного договору та/або додатками до нього. Відповідно до п. 4.1.1. Кредитного договору, повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами (далі - ануїтетний платіж) протягом усього строку кредитування (п. 2.1. Кредитного договору), відповідно до Графіку погашення заборгованості (Додаток №1 до Кредитного договору. Сторони не мають права самостійно змінювати встановлену черговість погашення заборгованості за цим Кредитним договором, в тому числі шляхом зазначення в платіжних документах призначення платежу, що порушує черговість визначену п. 4.5. Кредитного договору. Згідно ізп.4.7.Кредитного договору, Банк у випадку, передбачених п.2.10.Кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника. У випадку несвоєчасної сплати процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) право Банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Кредитним договором виникає, у разі прострочення сплат процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць. Відповідно до п. 4.8. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п. 4.7. Кредитного договору, усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 (тридцяти) календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо Позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку (п. 4.7. Кредитного договору. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на момент в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі розмір пені, Нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору, не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, за невиконання взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту Позичальник, крім сплати пені, відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду. 25.06.2021 для забезпечення належного виконання зобов`язань, які виникають з кредитного договору №42004/2021 від 25.06.2021 між АТ Кредобанк» та [PERSON] було укладено договір застави №2366, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харитоновою Я.М., зареєстровано в реєстрі за № 2366. Відповідно до п. 1.1 договору застави, цей договір забезпечує виконання зобов`язання заставодавця та вимог АТ «Кредобанк», які виникають з кредитного договору №42004/2021від 25.06.2021. Відповідно до п.1.2. Договору застави, предметом застави є рухоме майно, автотранспортний засіб: марки CHERRY, модель Tiggo 4, дата випуску 2021 року, № кузова [NUMBER] , об`єм двигуна: 1499 куб.см., колір - червоний, реєстраційний номер: [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до п.1.3. договору застави, заставна вартість предмета застави визначається сторонами у сумі 275284,80 грн. Відповідно до п.1.6. договору застави, на строк дії цього договору предмет застави залишається у володінні (користування) заставодавця за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.1.3. договору застави, предмет застави не підлягає вилученню, до нього не пред`явленні і не будуть пред`явлені майнові позови, пов`язані з його вилученням. Відповідно до п.2.1.4. договору застави, предмет застави не знаходиться у спільній частковій власності, не є часткою, паєм. Пунктом 5.1. договору застави встановлено, що позивач має право достроково звернути стягнення на предмет застави, зокрема, у разі порушення відповідачем обов`язків, встановлених договором застави та у разі якщо у момент настання терміну виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором термін суми кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлений кредитним договором строк суми відсотків, комісій, неустойки (пені, штрафних санкцій) збитків. Відповідно до п. 5.3 договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється у судовому порядку: за рішенням суду; у позасудовому порядку: на підставі виконавчого напису нотаріуса. При цьому, витрати заставодержателя, пов`язані з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням та/або зверненням стягнення на предмет застави, підлягають відшкодуванню заставодавцем у повному обсязі і забезпечується цією заставою. В забезпечення виконання зазначеного Кредитного договору №42004/2021 від 25.06.2021 між АТ Кредобанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №42004/2021/2, згідно з умовами п. 1.1. якого, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісії за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за кредитним договором №42004/2021, укладеним між АТ Кредобанк» та [PERSON] . Умовами п.1.1.1. Договору поруки визначено розмір кредиту 352385, 4 гривень, дата остаточного повернення кредиту включно до 24.06.2028 (п. 1.1.2. Договору поруки). Розмір процентної ставки визначений в п. 1.1.3. Договору поруки та погоджений у розмірі 9.99% річних. Згідно з п. 2.1. Договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором кредитор письмово повідомляє поручителя про це із зазначенням суми заборгованості. Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором (п. 2.2. Договору поруки). Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель своїм підписом на договорі поруки підтверджує, що як поручитель він несе солідарну відповідальність за виконання зобов`язань боржника, а також за будь-якого іншого боржника, в разі переведення боргу/заміни особи боржника або смерті боржника на підставі або у зв`язку з кредитним договором (п. 2.6. Договору поруки). Відповідно до меморіального ордеру №35092232 від 25.06.2021 на рахунок відповідача [PERSON] було зараховано кошти на суму 352 382, 40 гривень, за призначенням платежу надання кредиту [PERSON] , відповідно до договору №42004/2021 від 25.06.2021 на здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки CHERRY, модель Tiggo 4, дата випуску 2021 року, № кузова [NUMBER] . Отже, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти на умовах, передбачених Договором. У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості. Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості за кредитом, станом на 08.05.2023 має заборгованість в розмірі 372869,08 грн., а саме: 281899,06 грн. - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту); 48963,84 грн. прострочена заборгованості по основному боргу; 549,93 строкові відсотки; 41456,25 прострочені відсотки. 16 травня 2023 року представник АТ «Кредобанк» направив до Позичальника [PERSON] та Поручителя [PERSON] досудові вимоги про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором №42004/2021 у 30-денний термін з моменту отримання цієї вимоги. Позичальником та Поручителем дані вимоги отримані 19.06.2023, що підтверджується витягами з офіційного сайту АТ «Укрпошти», однак жодної дії щодо погашення заборгованості відповідачами здійснено не було. У зв`язку з наявністю заборгованості за кредитним договором банк звернувся до суду з цим позовом до позичальника та поручителя, спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. За правилами ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Верховний Суд у постанові від 22.02.2023 по справі № 759/11628/14-ц зазначив, що порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. За змістом ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76,77 ЦПК України). Згідно з вимогами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положення зазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. На час розгляду справи судом відповідачами не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачів від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно достатті 617 ЦК України. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Отже, позивачем доведений факт наявності у [PERSON] перед АТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором №42004/2021 від 25.06.2021 року в сумі 372869,08 грн., а саме: 281899,06 грн. - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту); 48963,84 грн. прострочена заборгованості по основному боргу; 549,93 строкові відсотки; 41456,25 прострочені відсотки, а відтак, відповідачем дійсно були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню солідарно заборгованість за кредитним договором №42004/2021, яка станом на 08.05.2023 складає 372869,08 гривень. Також позивач просив стягнути з відповідача 37286,90 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно з якою розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів. Так, у матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 11.02.2019 року, укладений між Акціонерним товариством «Кредобанк» та Адвокатським об`єднанням «Бізнес і Право» без відповідних додатків до нього. Також суду надана копія довіреності №12783 від АТ «Кредобанк», якою уповноважено адвоката Павленка С.В. представляти інтереси банку, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Павленка С.В. Будь-яких заяв про надання доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу або таких доказів (детального опису виконаних робіт та здійснених витрат, додатків до договору) до закінчення розгляду справу (судові дебати у справі не проводяться) суду не надано. При цьому матеріали справи не містять доказів того, що Павленко С.В., який діяв в інтересах АТ «Кредобанк» та звернуся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, перебуває в трудових відносинах з АО «Бізнес і право», з яким 11 лютого 2019 року АТ «Кредобанк» уклало договір про надання правової допомоги та на який сторона позивача посилається як на підставу для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 37286,90 грн. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі з відповідачів у рівних частках підлягає стягненню на користь позивача, сплачений згідно платіжного доручення №33828720 при зверненні з позовом судовий збір в розмірі 5 602,68 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved