Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

У травні 2023 року позивач подав до суду вказану позовну заяву, в якій просив припинити стягнення аліментів з нього на підставі виконавчого листа Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.08.2018 на утримання сина [PERSON] в розмірі частки доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON] , [INFO] . 01.10.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно з рішенням Ніжинського міськрайонного суду в справі № 740/2644/18, яке набрало законної сили 07.08.2018, з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина, які він регулярно сплачував. З березня 2023 року позивачка перестала проживати разом із сином. Дитина проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на його повному утриманні. Тобто змінилися обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 травня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 04 липня 2022 року 14-00 год., яке в подальшому неодноразово відкладалося, востаннє - на 15 січня 2024 року 10-30 год. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з викладених у ньому обставин та просили задовольнити. Зокрема, позивач пояснив, що з жовтня 2022 року відповідачка самоусунулася від виховання сина [PERSON] , у неї нова сім`я, народилася дитина, а тому [PERSON] весною 2023 року переїхав до нього проживати. Відповідачка налаштовує сина [PERSON] проти нього. Влітку 2023 року син отримав травму, відповідачка скористалася цим і відвезла його до своєї матері. Стверджував, що син [PERSON] вирішив проживати з ним. У нього вдома створено всі необхідні умови для проживання та навчання сина. У судовому засіданні відповідачка та її представник позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що дитина не проживає з батьком, а тому немає підстав для припинення стягнення аліментів з позивача. Неповнолітній син сторін - [PERSON] у присутності представника органу опіки та піклування у судовому засіданні пояснив, що з обома батьками в нього хороші стосунки. З весни 2023 року він частіше почав їздити до батька, вони разом проводили багато часу, відпочивали. Батько запропонував йому переїхати до нього, він погодився, але це тимчасово, бо він планує проживати разом з мамою. На цей час він фактично проживає з бабою та мамою по [ADDRESS] , до батька їздить, інколи залишається ночувати, у нього там друзі. У судовому засіданні допитано свідків з боку позивача - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які позитивно охарактеризували позивача як батька стосовно свого неповнолітнього сина та вцілому пояснили, що батько із сином мають хороші стосунки, позивач піклується про сина, увесь вільний час проводить з ним, платить аліменти; з березня 2023 року син частіше проживав з батьком у квартирі по [ADDRESS] , в якій знаходяться особисті речі [PERSON] . Також у судовому засіданні допитано свідків з боку відповідачки - [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що [PERSON] проживає разом з відповідачкою та бабою постійно по [ADDRESS] ; мати забезпечує потреби сина; відносини [PERSON] з батьком хороші. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності,

Outcome: dismissed