Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

09 січня 2024 року до Київського районного суду м.Харкова надійшла заява [PERSON] , відповідно до якої заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті її матері, [PERSON] , громадянки України, [INFO] податковий номер [NUMBER] , яка померла [INFO] у м. Шахтарськ (Донецька область), у віці 53 років. На час смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть, який видано незаконним органом на тимчасово окупованій території Відділом записів актів цивільного стану Шахтарського міського управління юстиції Міністерська юстиції Донецької народної республіки. Вона, [PERSON] , являється єдиною донькою померлої [PERSON] . Таким чином, для засвідчення факту смерті [PERSON] на території України та відкриття спадкової справи, приведення у відповідність всіх документів щодо права власності, тощо, необхідно встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Тож, станом на сьогодні у неї відсутні документи, які дозволяють зареєструвати смерть матері, згідно вимог національного законодавства та отримати свідоцтво про смерть, встановленого Україною зразка. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно їй для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України, відкриття спадкової справи тощо. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 09.01.2024 справу передано для розгляду головуючій судді С.М. Лисиченко. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.01.2024 відкрито провадження у справі. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду заяви повідомлена у встановленому законом порядку. У поданій до суду заяві просила розглядати справу без її присутності. Представник заінтересованої особи Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду електронним шляхом надійшли письмові пояснення представника заінтересованої особи, згідно з даними яких, перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, (заінтересована особа), ознайомившись з матеріалами цивільної справи № 953/106/24 від 09.01.2024 за заявою [PERSON] про встановлення факту смерті, а саме: встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Шахтарськ Донецької області, яка померла [INFO] у м. Шахтарськ Донецької області, зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] заперечень щодо встановлення факту смерті не має. Просить суд розглядати справу на розсуд суду за відсутності представника Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у зв`язку з великою завантаженістю спричиненою військовою агресією Російської Федерації проти України, згідно до ст. 60-2 Кодексу Законів про працю України, Закону України «Про державну службу». Згідно частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в справі доказів. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно частини 2 статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази, надані в обґрунтування заяви, дійшов висновку, що вимоги заявниці законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [INFO] у м.Шахтарськ Донецької області померла [PERSON] , [INFO] . Зазначений факт підтверджується даними, які містяться в свідоцтві про смерть, виданого 16.08.2022 відділом РАЦС Шахтарського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, серія [NUMBER] . Суд зазначає, що родичами, в розумінні Цивільного процесуального кодексу є чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб (статті 20, 52 ЦПК України). Так, у ході судового розгляду судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Родинні відносини підтверджуються наступними документами: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.06.1989. Згідно з даними, які містяться у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] від 29.10.2011, 29 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, актовий запис №1871. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] , що підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності №32551978 від 19.12.2011, даними свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2011 №1-2555, даними паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області 13.05.1999. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] є донькою [PERSON] . На підтвердження факту смерті матері, заявниця надала також фотографії з місця поховання [PERSON] , із зазначенням прізвища, ім`я, по-батькові, дати народження та дати смерті. 24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі. Згідно з ч. 3, ч.4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до роз"яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ (далі ВССУ) у листі «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016р. №990-V-III «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території»», при розгляді заяв, прийняття судом до уваги документів, виданих органами та установами (лікарняними закладами), які знаходяться на окупованій території, ВССУ зазначив, що відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Приписами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та №935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади України здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року, вважаються недійсними. Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду за результатами розгляду листа Віце-прем`єр-міністру України - Міністру з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України ід 07 квітня 2021 року № 22/4-1801-21 відповідно до ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою забезпечення апеляційних та місцевих судів методичною інформацією з питань правозастосування було надано роз`яснення щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, згідно з якими, положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. Звернуто увагу, що згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. В межах розгляду даної справи встановлено, що [INFO] у м. Шахтарськ Донецької області померла [PERSON] , [INFO] . З огляду на зазначене, а також те, що Шахтарська міська громада (Горлівський район), з 07 квітня 2014 року перебуває під тимчасовою окупацією РФ, свідоцтво про смерть, видане відділом РАЦС Шахтарського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, серія [NUMBER] , відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсними і не створює правових наслідків, але підтверджує факт смерті на території, яка знаходиться в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувала в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), що позбавляє заявницю здійснити державну реєстрацію смерті матері - [PERSON] . Відповідно до висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини («Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії («Mozer v. The Republic of Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть, суд, як виняток, приймає до уваги надані заявником документи, а саме свідоцтво про смерть та оцінює їх в сукупності з копіями інших документів та приходить до обґрунтованого висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити та встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , місце смерті - м. Шахтарськ, Донецької області, що надасть можливість заявниці отримати видане державним органом України свідоцтво про смерть.

Outcome: approved