Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

У грудні 2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову позивач зазначає, що на підставі акту приймання-передачі житлового будинку від 01.03.2010 ТОВ «Житло-Сервіс» прийняло на обслуговування житловий будинок за адресою: буд. [ADDRESS] . Позивач надавав послуги з утримання будинку, прибудинкової території та споруд, а також послуг з централізованого опалення у вищевказаному житловому будинку. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] згідно із договором дарування квартири від 16.12.2004, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстрований Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в реєстровій книзі № 398-129 за реєстровим номером № 44067 від 27.12.2004. 17.12.2004 між ТОВ «Житло-Сервіс» та [PERSON] укладено договір на участь у витратах з утримання жилого будинку та прибудинкової території № 137-Щ, за умовами якого позивач забезпечує обслуговування та ремонт житлового будинку, а також прибудинкової території, а відповідач приймає участь своїми коштами у витратах на виконання вказаних робіт, а також виконує оплату комунальних послуг за квартиру [ADDRESS] . Згідно з п. 2.2.1 цього договору, на позивача покладено обов`язок у термін до 10 числа наступного місяця сплачувати позивачу вартість витрат на утримання, обслуговування та ремонт житлового будинку та прибудинкової території, комунальні платежі. Позивач виконував належним чином свої обов`язки за вказаним договором, однак, відповідач свої обов`язки за цим договором не виконав та не здійснив у повному обсязі оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, а саме: за послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території - в розмірі 47 167, 48 за період з листопада 2016 року по листопад 2021 року. Позивач направляв відповідачу претензію з проханням сплатити вказану заборгованість, проте, відповідач не виконав зобов`язання щодо оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим заборгованість відповідача станом на час пред`явлення позову позивачем становить 47 165 грн. 48 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом. Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08.06.2022 позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» 47 165 (сорок сім тисяч сто шістдесят п`ять) грн. 40 коп. заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2016 по 31.05.2020. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. Ухвалою суду від 14.09.2023 заяву відповідача про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення від 08.06.2022 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник у поданій заяві від 11.01.2024 просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати позовну давність до вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 47165, 40 грн за житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2016 по 31.05.2020. Заслухавши учасників справи, дослідивши її матеріали, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] згідно зі договором дарування квартири від 16.12.2004, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстрований Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в реєстровій книзі № 398-129 за реєстровим номером № 44067 від 27.12.2004. На підставі акту приймання-передачі житлових будинків від 01.03.2010 ТОВ «Житло-Сервіс» прийняло на баланс і експлуатаційно-технічне обслуговування житлові будинки з інженерно-технічними системами та мережами, у тому числі будинок за адресою: буд. [ADDRESS] . 17.12.2004 між ТОВ «Житло-Сервіс» та [PERSON] укладено договір на участь у витратах з утримання жилого будинку та прибудинкової території № 137-Щ, за умовами якого позивач забезпечує обслуговування та ремонт вищевказаного житлового будинку, а також прибудинкової території, а відповідач приймає участь своїми коштами у витратах на виконання вказаних робіт, а також виконує оплату комунальних послуг за квартиру [ADDRESS] . Згідно п. 2.2.1 цього договору, на позивача покладено обов`язок у термін до 10 числа наступного місяця сплачувати позивачу вартість витрат на утримання, обслуговування та ремонт житлового будинку та прибудинкової території, комунальні платежі. Згідно з розрахунками заборгованості, доданими позивачем до позовної заяви, заборгованість за послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території відповідача перед позивачем становить 47 167 грн. 40 коп. за період з листопада 2016 року по листопад 2021 року. Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за житлово комунальні послуги суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Вказане свідчить про те, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, внаслідок яких у відповідача виникло зобов`язання сплатити вартість спожитих житлово-комунальних послуг за ціною, яка була встановлена на дату споживання послуг. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач надав суду розрахунок заборгованості з листопада 2016 року по травень 2020 року. Позовну заяву до суду представником позивача подано 23.12.2021 року. Відповідно до ст.. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається із спливом строку виконання. З урахуванням викладеного, суд вважає частково обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з грудня 2018 року у розмірі 18866, 16 гривень та відмовляє у стягненні коштів у розмірі 28299, 32 гривень, за період з листопада 2016 по листопад 2018 року. На думку суду, відповідач, як власник квартири [ADDRESS] , зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Заперечення відповідача про те, що з 10.06.2019 зареєстровано Об`єднання співвласників багаквартирного будинку «Печерський», та з указаної дати рахунки надходили від ОСББ «Печерський», на думку суду, не є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині, оскільки сам по собі факт зміни управителя будинку не вказує на те, що позивачем послуги з управління будинком не надавались. Доказів того, що відповідач не отримував житлово-комунальних послуг матеріали справи не містять, звернень до відомого відповідачу управителя з претензіями щодо ненаданих послуг відповідачем не направлялось. Посилання відповідача на те, що будинок обслуговується ОСББ «Печерський», та рахунки надходили від них, не ґрунтується на зібраних у справі доказах, а тому є безпідставними. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 і 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сторонами у справі понесено судові витрати по сплаті судового збору, так позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн. Згідно пропорційного розподілу цих витрат, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1362 грн (2270 грн - 908 грн = 1362 грн, де 908 грн це 40 % від сплаченої суми судового збору пропорційно до задоволених вимог позивача). Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Таким чином, суд вважає правильним стягнути з позивача на користь відповідача різницю у визначених сумах судових витрат у розмірі 1362 грн. Відповідно до ч.2. ст. 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Судом встановлено, що Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № [NUMBER] від 08.06.2023 стягнув за виконавчим листом № 757/68251/21-ц виданим 17.11.2022 з [PERSON] на користь ТОВ «Житло-Сервіс», ідентифікаційний код 30167045, наступні суми: 1) платіжна інструкція Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМРУМЮ м. Київ № 31605 від 07.07.2023 у сумі 10799, 72 грн, з призначенням платежу: № 757/68251/21-ц, 17.11.2022, [PERSON] , № [NUMBER], кошти за ВД, стягнути на користь стягувача; 2) платіжна інструкція Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМРУМЮ м. Київ № 35591 від 07.08.2023 у сумі 10977, 27 грн, з призначенням платежу: № 757/68251/21-ц, 17.11.2022, [PERSON] , № [NUMBER], кошти за ВД, стягнути на користь стягувача; 3) платіжна інструкція Солом`янськоого ВДВС у м. Києві ЦМРУМЮ м. Київ № 39373 від 07.09.2023 у сумі 11074, 20 грн, з призначенням платежу: № 757/68251/21-ц, 17.11.2022, [PERSON] , № [NUMBER], кошти за ВД, стягнути на користь стягувача, що разом складає 32851, 19 грн. Це рішення було скасовано ухвалою суду від 14.09.2023 і при новому розгляді справи вирішено стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 18866, 16 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З огляду на вищевикладене, суд вважає правильним визначити порядок виконання рішення, шляхом зарахування коштів у розмірі 18866,16 грн., сплачених [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» в межах виконавчого провадження [NUMBER] по виконанню заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 08.06.2022 у цивільній справі № 756/68251/21-ц в рахунок погашення його боргу, визначеного цим рішенням суду. Різницю коштів, сплачених [PERSON] на користь ТОВ «Житло-Сервіс» в межах виконавчого провадження [NUMBER] по виконанню заочного рішення Печерського районного суду м.Києва від 08.06.2022 у цивільній справі за унікальним №757/68251/21-ц (номер провадження 2-10564/23) в рахунок погашення його боргу у розмірі 13985, 03 грн суд вважає правильним стягнути з позивача на користь відповідача, застосувавши поворот виконання рішення суду.

Outcome: partial