Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. В обґрунтування\~своїх вимог\~посилається на\~те,\~що [INFO] помер\~її чоловік\~ [PERSON] ,\~який до\~дня смерті\~проживав та\~був зареєстрований\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Після смерті\~чоловіка залишилось\~спадкове майно\~у вигляді\~житлового будинку\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Новіковою Н.В. 05 вересня 1985 року, реєстровий № 1-2039. Зважаючи на те, що придбаний чоловіком житловий будинок був старої забудови, мав житлову площу лише 9,3 кв.м., а єдиною господарською будівлею у дворі була лише дощата вбиральня, було прийнято рішення на місці старого будинку побудувати новий та звести необхідні господарські споруди. Згідно рішення Нікопольської міської ради № 9 від 09.01.1987 року, [PERSON] було надано дозвіл на будівництво гаража та підвалу, які були збудовані в 1991 та 1990 роках відповідно. Гараж, згідно технічного паспорту, має літ.Е, підвал має літ.З. Згідно рішення Нікопольської міської ради № 191/2 від 12.04.1991 року, [PERSON] було надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку замість старого. Старий будинок (літ.А) було знесено, а замість нього було побудовано новий житловий будинок, який, згідно опису об`єкта, в техпаспорті значиться під літ.В. Новозбудований житловий будинок (літ.В) має загальну площу 96,4 кв.м., житлову площу 60,1 кв.м. Окрім вищезазначених господарських будівель - гаража (літ.Е) та підвалу (літ.З) - до зазначеного об`єкту нерухомого майна відносяться наступні господарські будівлі: літня кухня (літ.П), сарай (літ.Д), вбиральня-душ (літ.Ж), сарай (літ.И), спорудження № 1-3-І. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] в приватну власність не передавалась (не приватизована). За життя [PERSON] не склав заповіту. Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Вона, будучи дружиною [PERSON] , відноситься до спадкоємців першої черги спадкування за законом після його смерті. Крім неї, спадкоємицею першої черги є їхня донька [PERSON] , яка на спадщину після смерті батька не претендує та в передбачений законом 6-ти місячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину після смерті [PERSON] , немає. На час відкриття спадщини вона проживала та була зареєстрована разом з чоловіком в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , тож спадщину прийняла відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. За її заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , у приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Апалькова Є.В. 23 листопада 2021 року було заведено спадкову справу № 319/2021. Після заведення спадкової справи, нотаріус надав їй запит до КП «Нікопольське МБТІ» для отримання довідки-підтвердження права власності спадкодавця на житловий будинок з надвірними будівлями та опису об`єкта нерухомого майна. Після проведення поточної технічної інвентаризації житлового будинку з надвірними будівлями, було виготовлено новий технічний паспорт станом на 25.11.2021 року та надано довідку № 2202 від 25.11.2021 року, в якій зазначено, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.1985 року, рєєстровий № 1-2039, але відомості про прийняття в експлуатацію новозбудованого житлового будинку (літ.В) з надвірними будівлями, замість знесеного житлового будинку (літ.А) відсутні. У зв`язку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не ввів в експлуатацію новозбудований житловий будинок (літ.В) та не зареєстрував право власності на нього, приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Апальков Є.В. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 лютого 2023 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями після смерті [PERSON] . З огляду на викладені нею обставини, є очевидним, що будівництво житлового будинку (літ.В) з господарськими будівлями та спорудами було завершено за життя її чоловіка, їх будівництво здійснювалось згідно дозволів, наданих відповідними рішеннями міської ради, тож вважає, що існують всі підстави для визнання за нею права власності у порядку спадкування на зазначений об`єкт нерухомого майна з подальшим введенням його в експлуатацію. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 2\~ст.331\~ЦК України\~визначено,\~що право\~власності на\~новостворене нерухоме\~майно (житлові\~будинки,\~будівлі,\~споруди тощо)\~виникає з\~моменту завершення\~будівництва (створення\~майна). Якщо\~договором або\~законом передбачено\~прийняття нерухомого\~майна до\~експлуатації,\~право власності\~виникає з\~моменту його\~прийняття до\~експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно, відповідно до закону, підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Звертаючись до суду з даним позовом, вона обирає спосіб захисту свого майнового права, визначений п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, визнання права. За таких обставин й звернулась до суду. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за своєї відсутності, позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.74). Відповідачка проти задоволення позову не заперечувала (а.с.90). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено\~судом,\~ [INFO] помер\~чоловік позивачки\~та батько\~відповідачки [PERSON] \~(а.с.4,\~47),\~який до\~дня смерті\~проживав та\~був зареєстрований\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~(а.с.5).\~Після смерті\~спадкодавця залишилось\~спадкове майно\~у вигляді\~житлового будинку\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Новіковою Н.В. 05 вересня 1985 року, реєстровий № 1-2039 (а.с.7-8). Зважаючи на те, що придбаний спадкодавцем житловий будинок був старої забудови, мав житлову площу лише 9,3 кв.м., а єдиною господарською будівлею у дворі була лише дощата вбиральня, на місці старого будинку було збудовано новий будинок та зведено необхідні господарські споруди. Згідно рішення Нікопольської міської ради № 9 від 09.01.1987 року, [PERSON] було надано дозвіл на будівництво гаража та підвалу, які були збудовані в 1991 та 1990 роках відповідно. Гараж, згідно технічного паспорту, має літ.Е, підвал має літ.З (а.с.13 зв). Згідно рішення Нікопольської міської ради № 191/2 від 12.04.1991 року, [PERSON] було надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку замість старого (а.с.10). Старий будинок (літ.А) було знесено, а замість нього було побудовано новий житловий будинок, який, згідно опису об`єкта, в техпаспорті значиться під літ.В (а.с.13 зв). Новозбудований житловий будинок (літ.В) має загальну площу 96,4 кв.м., житлову площу 60,1 кв.м. Окрім вищезазначених господарських будівель - гаража (літ.Е) та підвалу (літ.З) - до зазначеного об`єкту нерухомого майна відносяться наступні господарські будівлі: літня кухня (літ.П), сарай (літ.Д), вбиральня-душ (літ.Ж), сарай (літ.И), спорудження № 1-3-І (а.с.13 зв). Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] в приватну власність не передавалась (не приватизована) (а.с.14). За життя спадкодавець не склав заповіту. Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивачка, будучи дружиною спадкодавця (а.с.6), відноситься до спадкоємців першої черги спадкування за законом після його смерті. Також, до спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] відноситься й відповідачка по справі, яка його донькою (а.с.85). На час відкриття спадщини позивачка проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] (а.с.5), тож спадщину прийняла відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. За заявою позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] (а.с.51), у приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Апалькова Є.В. 23 листопада 2021 року було заведено спадкову справу № 319/2021 (а.с.50-72). Після заведення спадкової справи, нотаріус надав запит до КП «Нікопольське МБТІ» для отримання довідки-підтвердження права власності спадкодавця на житловий будинок з надвірними будівлями та опису об`єкта нерухомого майна. Після проведення поточної технічної інвентаризації житлового будинку з надвірними будівлями, було виготовлено новий технічний паспорт станом на 25.11.2021 року (а.с.11-13) та надано довідку № 2202 від 25.11.2021 року (а.с.10), в якій зазначено, що житловий будинок «В» побудовано замість знесеного житлового будинку «А», згідно з рішенням № 191/2 від 12.04.1991 року. Відомості відомості про прийняття в експлуатацію новозбудованого житлового будинку (літ.В) з надвірними будівлями відсутні. Право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.1985 року, рєєстровий № 1-2039 (а.с.10). У зв`язку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не ввів в експлуатацію новозбудований житловий будинок (літ.В) та не зареєстрував право власності на нього, приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Апальков Є.В. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 лютого 2023 року відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями після смерті її чоловіка [PERSON] (а.с.72). З огляду на викладені обставини, є очевидним, що будівництво житлового будинку (літ.В) з господарськими будівлями та спорудами було завершено за життя спадкодавця, їх будівництво здійснювалось згідно дозволів, наданих відповідними рішеннями міської ради, в зв`язку з цим суд вважає, що існують всі підстави для визнання за позивачкою права власності у порядку спадкування на зазначений об`єкт нерухомого майна з подальшим введенням його в експлуатацію. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 2 ст.331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно, відповідно до закону, підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Звертаючись до суду з даним позовом, вона обирає спосіб захисту свого майнового права, визначений п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, визнання права Згідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності\~умов для одержання\~в нотаріальній\~конторі свідоцтва\~про право\~на спадщину вимоги про визнання права\~на спадщину\~судовому розглядові не підлягають. У разі\~відмови нотаріуса\~в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного проваджений. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст.1223\~ЦК України,\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті.\~У разі відсутності заповіту,\~визнання його\~недійсним, неприйняття\~спадщини або\~відмови від\~її прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~же охоплення за\~заповітом усієї\~спадщини,\~право на спадкування за\~законом одержують особи, визначені законодавством України. Згідно ст.1258 ЦК\~України,\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з ч.3 ст.1269\~ЦК України,\~відсутність свідоцтва\~про право\~на спадщину\~не позбавляє\~спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, визначеному Законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦПК\~України передбачено,\~що кожна\~особа має\~право звернутися\~до суду\~за захистом\~свого особистого немайнового права та інтересу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved