Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 06.02.2017 у розмірі 78892,37 грн., станом на 15.04.2023, яка складається з: 62857,66 грн. заборгованості за кредитом та 16034,71 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою отримання банківських послуг відповідач звернулась до банку та підписала анкету-заяву № б/н від 06.02.2017. Заявою відповідача підтверджується те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона поінформована про умови кредитування в АТ «ПРИВАТБАНК», які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву, між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, однак своєчасно не виконала зобов`язання за вказаним договором, внаслідок чого станом на 15.04.2023 утворилась заборгованість у розмірі 78892,37 грн., в тому числі 62857,66 грн. заборгованості за кредитом та 16034,71 грн. заборгованості за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 09.05.2023 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 30.05.2023, за клопотанням представника відповідача, провадження у справі було зупинено. Ухвалою від 16.11.2023 провадження у справі поновлено. 29.11.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, складений представником відповідача адвокатом Васильцем С.О. У відзиві представник відповідача заперечує проти позовних вимог, просить відмовити в їх задоволенні. Зазначає, що відповідач не підписувала Умови та правила надання банківських послуг та тарифи банку, отже вони не є складовими договору. Надані позивачем правила надання банківських послуг ПриватБанку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. У паспорті споживчого кредиту, доданому до позовної заяви, також відсутній підпис відповідача. У такому паспорті міститься інший підпис, який не належить відповідачу. Зі змістом будь-якого паспорта споживчого кредиту представники позивача відповідача не ознайомлювали та не пропонували його для підписання. Посилаючись на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20 зазначає, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті споживчого кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Тобто, на думку представника, паспорт не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. На обґрунтування своїх вимог, позивач надав витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», яким установлено процентні ставки за користування кредитними коштами. Однак, представник стверджує, що відповідач не була ознайомлена з такими тарифами, а тому умови щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами сторони не погоджували. Також представник [PERSON] зазначає, що 19.05.2022 невідомі особи здійснили викрадення грошових коштів, належних відповідачу з її кредитної картки в загальному розмірі 65415,45 грн., у зв`язку із чим відповідач звернулась до поліції. Вказує, що відповідач не була ініціатором таких платежів, не надавала будь-яким іншим особам доручення на проведення 19.05.2022 списання грошових коштів з її рахунку. Позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне стягнення коштів, повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, а тому така заборгованість не може стягуватись з відповідача. Саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Також представник указує на те, що у наданому позивачем розрахунку міститься ряд списань коштів, здійснення яких не обумовлено між позивачем та відповідачем (списання відсотків за використання кредитного ліміту) на загальну суму 19481,50 грн. На вказаний відзив представник позивача надав відповідь у якій зазначив, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у якій зазначено, що підписавши заяву відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі по платіжним карткам. Заява про приєднання з умовами про надання банківських послуг, тарифами, складають договір про надання банківських послуг. На підставі указаної заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок. Паспорт споживчого кредиту було підписано відповідачем на планшеті, що регламентовано постановою НБУ від 13.12.2019 № 151 відповідно до якої власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою, це цифровий власноручний підпис. Підписавши Анкету-заяву відповідач засвідчила, що вона висловила згоду на укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна». З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Підпису клієнта у примірнику Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку бути не може, оскільки сторони уклали договір про надання банківських послуг у формі договору приєднання, особливістю якого є викладення умов в стандартних формулярах. Згідно умов договору банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому у «Тарифах Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів у році, що підтверджується п. 2.1.1.12 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Під час укладення договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 3,5 % на місяць або 42 % на рік, яка у подальшому була знижена до 3,4 % на місяць. Для підтримки клієнтів у період війни з 01.03.2022 по 01.06.2022 банк запровадив кредитні канікули. З 01.09.2022 відсоткова ставка була повернута до рівня 3,4 % на місяць. Посилання відповідача на вчинені відносно неї шахрайські дії, представник позивача зазначив, що постановою Сумського апеляційного суду по справі № 950/1379/22 платіжні перекази позивача, здійснені 19.05.2022, не були визнані неналежними, оскільки позивачем не було доведено порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з карткового рахунку позивача. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, зазначив, що позивачем не надано доказів узгодження відсотків по кредиту. Наявний у справі паспорт споживчого кредиту є лише пропозицією укласти договір на тих чи інших умовах, крім того відповідач не підписувала такий паспорт. Надані позивачем умови та правила надання послуг не містять підпису відповідача. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. 06.02.2017 [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Такий документ містить персональні дані відповідача, однак будь-які інші відомості, в тому числі щодо умов видачі кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, сплати неустойки тощо, анкета-заява не містить (а.с. 18). Згідно з довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] було підписаного кредитний договір № б/н за яким їй було надано кредитні картки, остання від 20.05.2022 з терміном дії до 03/24 (а.с. 17). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я [PERSON] , 06.02.2017 відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] , встановлено кредитний ліміт, який 26.12.2022 зменшено до 0,00 грн. (а.с. 16). При цьому із виписки по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що остання користувалася кредитними коштами у період з 06.02.2017 по 01.04.2023, а саме використала 436848,06 грн. кредитних коштів та повернула 357955,69 грн. (а.с. 27-51). Зокрема рух коштів по картковому рахунку № [NUMBER] розпочинається з 06.02.2017 та до моменту звернення позивача до суду простежується активне використання відповідачем кредитних коштів, в тому числі: придбання товарів, поповнення мобільного номера, зняття готівки через банкомат, оплата послуг тощо. Таким чином суд вважає доведеним факт укладення 06.02.2017 між [PERSON] та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитного договору на виконання якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого ліміту на картку та користувалася кредитними коштами. Вказане також підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві від 19.08.2022, яка була подана представником відповідача до Лебединського районного суду Сумської області 19.08.2022 (а.с. 129-133). Зокрема у своєму позові представник [PERSON] , адвокат Василець С.О., указував на те, що невідомі особи, шляхом учинення шахрайських дій, 19.05.2022 здійснили списання з карткового рахунку відповідача № [NUMBER] грошові кошти на загальну суму 65732,03 грн., в тому числі 10869,08 грн.; 15527,25 грн.; 19667,85 грн. та 19667,85 грн. Як свідчить довідка АТ КБ «ПРИВАТБАНК» картка № [NUMBER] була видана відповідачу, термін дії вказаної картки до 12/23 (а.с. 17). Таким чином відсутні сумніви щодо того, що саме на підставі укладеного 06.02.2017 кредитного договору відповідач користувалася кредитними коштами та зверталася до суду для захисту своїх прав як споживача в тому числі у зв`язку з неправомірним, на її думку, перерахуванням з кредитної картки коштів невідомими особами. За таких обставин доводи представника відповідача в цій частині (не укладення Верховою О.М. кредитного договору) суд вважає необґрунтованими. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, обґрунтовує їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості, а також довідки про умови кредитування, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, доказів на підтвердження того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку суду не надано. У відповіді на відзив представник позивача вказав, що підпису клієнта у примірнику Умов та Правил банківських послуг та Тарифів банку бути не може, оскільки сторони уклали договір у формі договору приєднання. Правила ч. 1 ст. 634 ЦК України до спірних відносин застосуванню не підлягають, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (06.02.2017.10.2015) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (28.04.2023), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Крім того, доданий до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту, підписаний [PERSON] , не є свідченням укладення договору в частині встановлення розміру відсотків за користування кредитом, що узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.05.2022 по справі № 393/126/20. Зокрема Верховний Суд вказав, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Банк просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 78892,37 грн., яка включає: 62857,66 грн. заборгованості за кредитом та 16034,71 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом. Представник відповідача звертав увагу на те, що [PERSON] , всупереч наявності узгоджених розмірів відсоткових ставок по кредиту, нараховано 19481,50 грн. відсотків, які банк просить стягнути. Як свідчить виписка по картковому рахунку [PERSON] , банком здійснювалось нарахування та списання відсотків за використання кредитного ліміту: 01.10.2017 на суму 213,22 грн.; 01.11.2017 на суму 146,72 грн.; 01.12.2017 на суму 85,27 грн.; 01.09.2018 на суму 265,44 грн.; 01.10.2018 на суму 18,19 грн.; 01.07.2022 на суму 1575,29 грн.; 01.08.2022 на суму 1108,71 грн.; 01.09.2022 на суму 1145,40 грн.; 01.10.2022 на суму 2135,94 грн.; 01.11.2022 на суму 2178,06 грн.; 01.12.2022 на суму 2107,80 грн.; 01.01.2023 на суму 2178,06 грн.; 01.02.2023 на суму 2178,06 грн.; 01.03.2023 на суму 1967,28 грн.; 01.04.2023 на суму 2178,06 грн., усього на суму 19481,50 грн. При цьому суми нарахованих відсотків були включені банком до складу тіла кредиту (а.с. 27-51). З огляду на відсутність доказів узгодження відсоткової ставки по кредиту, суми нарахованих відсотків не підлягають стягненню з відповідача, а сума заборгованості за кредитом має бути обрахована шляхом виключення із загальної суми заборгованості, нарахованих відсотків. Таким чином сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача становить 59410,87 грн. (78892,37 грн. 19481,50 грн.). При цьому суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на факт шахрайських, на його думку дій, по відношенню до [PERSON] та неправомірного списання у зв`язку із цим з рахунку відповідача 65732,03 грн., як відсутність обов`язку повернення отриманих коштів. Дійсно 19.05.2022 з рахунку [PERSON] (картка № [NUMBER] ) було здійснено переказ на суму: 19667,85 грн.; 19667,85 грн.; 15527,25 грн. та 10869,08 грн. (а.с. 27). У зв`язку із цим позивач зверталась до суду з позовом про захист своїх прав як споживача банківських послуг. При цьому, постановою Сумського апеляційного суду від 13.06.2023 по справі № 950/1379/22 скасовано рішення Лебединського районного суду Сумської області від 02.03.2023, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання незаконним самовільне, без згоди позивача, перерахування та списання грошових коштів, зобов`язання вчинити дії відмовлено. Зокрема апеляційний суд установив відсутність порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з карткового рахунку позивача та вказав, що спірні платіжні перекази не можуть вважатися неналежними (а.с. 197-200). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин заперечення представника відповідача в цій частині не приймаються судом до уваги, оскільки вказані обставини уже були предметом розгляду в межах справи № 950/1379/22. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру позовних вимог в сумі 2021,22 грн.

Outcome: partial