Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~20 листопада 2023 року позивач через свого представника звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Позивач є єдиним спадкоємцем померлого, спадщину прийняла у встановленому законом порядку. З метою оформлення спадкових прав [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса від 02 листопада 2023 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відтак, вирішити вказане питання у позасудовому порядку не виявляється можливим. З огляду на наведене, позивач просить суд визнати за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті батька. Представник позивача в письмовій заяві просить здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник Луцької міської ради в письмовій заяві просить проводити розгляд справи провести без її участі, заперечень проти задоволення позову не вказує. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 14 грудня 2022 року (а.с. 12). Після смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Факт належності спадкодавцю зазначеного майна підтверджується копією ордеру №464 серії А від 28.01.1993 року (а.с.23). З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] є був Житлово-будівельного кооперативу №72 по пр. Соборності 32А (квартира №11). Будинок зданий в експлуатацію 1992 року. Станом на 20.10.2023 року [PERSON] заборгованості перед кооперативом немає (а.с.15). Як зазначено в абз. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 11 своєї постанови № 20 від 22 грудня 1995 року « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» при вирішенні спорів про право власності на житловий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім того, слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Згідно ст. 141 ЖК УРСР особі, прийнятій до членів житлово-будівельного кооперативу, за рішенням загальних зборів членів кооперативу, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, надається окрема квартира, що складається з однієї чи кількох кімнат, відповідно до кількості членів сім`ї, суми її пайового внеску і граничного розміру жилої площі, передбачуваного Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу. Заселення квартир у будинку житлово-будівельного кооперативу провадиться за ордерами, що видаються виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Відмову у видачі ордера може бути оскаржено в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону СРСР «Про власність» (який згідно з постановою Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу PCP» підлягав застосуванню на території України до 15 квітня 1991 року - часу набрання чинності Законом України «Про власність» від 7 лютого 1991 року) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. З огляду на наведене, квартира за адресою: [ADDRESS] , належала спадкодавцю на праві власності. Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець не склав заповіт, а тому в даному випадку має місце спадкування за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно відомостей спадкової справи № 153/2023, заведеної після смерті [PERSON] , єдиним спадкоємцем після смерті останнього є його донька (а.с.10,11) [PERSON] . Позивач у передбачений статтею 1270 ЦК України строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, відтак, є такою, що прийняла спадщину. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса у зв`язку із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, спадкоємцем не було пред`явлено належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, внаслідок чого їй постановою приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Ковальчук Т.Б. № 1848/02-31 від 02 листопада 2023 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 14). Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Беручи до уваги те, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину прийняла відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved