Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Новіков Олександр Павлович, звернуся до суду з позовом до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (далі АТ «СЕНС БАНК»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Доготар Микола Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.06.2021 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК» укладено кредитний договір. Кредитним договором встановлені такі умови кредитування: сума кредиту 44867,52 грн; процентна ставка 39,90 % річних, тип ставки фіксована; дата повернення кредиту 08.06.2024 року. 14.02.2022 року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис №14828. За даним виконавчим написом на користь АТ «Альфа Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 47118,72 грн за період з 17.09.2021 по 08.12.2021. Позивач посилаючись не та, що виконавчий напис є незаконним, оскільки заборгованість за кредитним договором не є безспірною, та вчинений з порушеннями норм законодавства, просить визнати виконавчий напис від 14.02.2022 року виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. №14828 таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн. Процесуальні дії у справі 29.09.2023 року ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 09.11.2023 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. належним чином завірену копію нотаріальної справи по виконавчому напису №14828 від 14.02.22 (а.с.35). Витребувані документи не надано, у зв`язку з припиненням нотаріальної діяльності приватного нотаріуса. Ухвалою Хотинського\~районного суду\~Чернівецької області\~від 12.12.2023\~року витребувано\~з Київського державного нотаріального архіву належним чином завірені копії нотаріальної справи по виконавчому напису №14828 від 14.02.22 (а.с.48). Згідно листа Київського державного нотаріального архіву від 05.01.2024, документи нотаріального діловодства та архіву за період з 2011 по 2022 роки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. знаходяться в приміщенні Київського державного нотаріального архіву, разом з тим, виконавчі написи та документи на підставі яких вони вчинені до архіву не передавались (а.с.55). Аргументи учасників справи Позивач [PERSON] та його представник адвокат Новіков О.П. в судове засідання не з`явилися, від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити (а.с.57-58). Представник відповідача АТ "СЕНС БАНК» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку (а.с.52). Згідно письмових поясненнях від 06.11.2023 року представник відповідача АТ "СЕНС БАНК» Матвійчук М.З. просить розгляд справи провести у відсутності представника банку та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що твердження позивача, що заборгованість не є безспірною помилкові, оскільки від дати надіслання вимоги про погашення заборгованості пройшло 30 днів, заборгованість погашена боржником не була, а тому вимоги заявника про вчинення виконавчого напису були безспірними, крім того, позивач не зазначає в чому саме була спірність заборгованості, не надає власного контррозрахунку заборгованості або будь - яких інших доказів на спростування суми боргу за кредитом або ж порушення процедури вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса. Виконавчий напис був вчинений в межах 3- х річного строку; сума боргу, яка виникла раніше до розрахунку не включалась. Оригінал кредитного договору та інші оригінали документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, знаходяться у приватного нотаріуса та приватного виконавця. Вважає позов необґрунтований, який спростовується наведеними запереченями (а.с.30-31). Треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог,\~щодо предмета\~спору:\~приватний нотаріусКиївського міського нотаріального округу\~Бригіда В.О. та приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Доготар М.В. у судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись в установленому законом порядку (а.с.28,29,39,42,51,52,54). Суд вважає можливим провести розгляд справи по суті без участі сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємостосунки сторін. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 14 лютого 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу\~Бригіда В.О.\~ вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №14828, про стягнення з позивача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованості\~за кредитним\~договором №491052065 від 07.06.2021 року, укладеного з АТ «Альфа Банк»», в сумі 47118,72 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 1509,15 грн.; простроченої заборгованості за комісією та процентами - 2867,78 грн.; строкової заборгованості за сумою кредиту - 41318,61 грн.; строкової заборгованості за комісією та процентами - 1423,18 грн., а також\~витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису в сумі 580,00 грн., а всього\~47118,72 грн. Стягнення заборгованості здійснено за період з 17.09.2021 року по 08.12.2021 року (а.с.15). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготар М.В. від 05.08.2022 року на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса відкрито виконавче провадження №69568834 (а.с.16). З матеріалів даної справи вбачається, що відповідно до протоколу №2/2022 від 12 серпня 2022 року позачергових загальних зборів акціонерів «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування Банку з АТ «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», про що 30 листопада 2022 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис №1000681070177055612, у зв`язку з чим постановою приватного виконавця від 31.05.2023 року внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження щодо назви стягувача, а саме: замість АТ «Альфа-банк» зазначено АТ «СЕНС БАНК» (а.с.18-19). За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 50 Закону передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З аналізу зазначених норм закону вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Отже, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.\~Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження №12-5гс21). Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 14 лютого 2022 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». З матеріалів справи встановлено, що відповідачем не надано жодних доказів відносно того, що укладений між позивачем та АТ «Альфа-банк» 07 червня 2021 кредитний договір №491052065, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, відповідачем суду не надано належних доказів на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем АТ «Альфа-банк», тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, суду не надано належних доказів на підтвердження того, що стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №491052065 від 07.06.2021 року, укладеного між [PERSON] та АТ «Альфа-банк», провадилось у безспірному порядку. Обґрунтовуючи позов, позивач серед іншого, також посилається на те, що виконавчий напис вчинено без попереднього направлення йому стягувачем будь-якої письмової вимоги та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Так, доказів про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення відповідачем суду не надано та в матеріалах документів справи ці докази також відсутні. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17 (провадження №61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження №61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), від 08 грудня 2021 року у справі №751/5727/20. У зв`язку з чим, позов щодо визнання виконавчого напису від 14 лютого 2022 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О.\~№ 14828 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» (найменування якого наразі змінено на АТ «СЕНС БАНК») заборгованості в розмірі 47698,72 грн.\~таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити. Щодо судових витрат Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~та\~Закону України «Про судовий збір»\~суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та вимог ст.5 закону України «Про судовий збір». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 161/4985/17 викладено висновок проте, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Порядок сплати, розмір судового збору визначається у відповідності з Законом України «Про судовий збір». Згідно підпункту 2 п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин,\~сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь держави\~за подання позовної заяви складає 1073,60 грн (2684х0,4). Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1, п.1-2 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. \~\~\~Статтею\~137 ЦПК України\~визначено,\~що\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 4\~ст. 62 ЦПК України\~повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Статтями\~26,\~27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата),\~ підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137\~ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно ч.8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що позивача в суді представляв адвокат Новіков О.П. на підставі Ордеру серії №1069458 від 19.09.2023 року, який виданий на підставі Договору\~про надання правової допомоги в суді від 22.08.2023 (а.с.8). Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн. Разом з тим, позивачем до позову не надано доказів в підтвердження витрат на надання правничої допомоги адвокатом, зокрема, не надано договір про надання правничої допомоги від 22.08.2023 року, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо). Відповідно до ч.1\~ст 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем\~не було\~доведено за\~допомогою належних\~та допустимих\~доказів понесення\~ним витрат\~на правову\~допомогу в\~розмірі 8000\~грн,\~які безпосередньо\~пов`язані з\~розглядом цієї\~справи й\~розмір яких\~є обґрунтованим,\~тому суд\~прийшов до\~висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved