Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] 03 листопада 2023 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСББ «Фестивальний» про визнання неправомірними дій правління ОСББ та зобов`язання цього правління вчинити певні дії, позовні вимоги не змінювалися, але доповнювались і уточнювалися. Позивач в своєму позові та з представником посилаються на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . З метою належного утримання будинку та утримання спільного майна, власниками квартир та нежитлових приміщень будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фестивальний». Об`єднання було зареєстровано 15 березня 2017 року. Як передбачено ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Тією ж статтею встановлено, що співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Таким чином, з моменту придбання права власності на квартиру [ADDRESS] , [PERSON] є й співвласником Будинку, з усіма правами та обов`язками наданими законом та статутом ОСББ «Фестивальний». Відповідно до п. З розділу II Статуту ОСББ «Фестивальний», завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Фінансовою основою реалізації завдань ОСББ «Фестивальний» виступають щомісячні внески і платежі співвласників (п. 1 розділу IV Статуту ОСББ «Фестивальний»). Наведені внески та платежі, які щомісячно повинні сплачувати співвласники відображаються правлінням ОСББ «Фестивальний» у щомісячних квитанціях. Однак, на думку позивача, правлінням ОСББ «Фестивальний» неправомірно та з перевищенням повноважень, включає до щомісячних квитанцій за період з вересня 2021 року по лютий 2023 року суми внесків та інших платежів. Більш того, усі спроби позивача з`ясувати підстави здійснення саме таких нарахувань, натикаються на повне ігнорування з боку правлінням ОСББ «Фестивальний». Ними ігноруються усі запити (усні та письмові) щодо надання копій відповідних рішень та інформації з цього приводу. Протягом 2022-2023 років позивач намагався особисто отримати хоч якісь роз`яснення від голови правління [PERSON] , однак у можливості ознайомлення з рішеннями, які є підставою відповідних нарахувань було відмовлено. Таким чином, ігнорування правлінням ОСББ «Фестивальний», законних вимог позивача, є грубим порушенням статуту ОСББ «Фестивальний» та положень закону. Стосовно здійснення нарахувань у квитанціях за період з 2021 року по 2023 року, позивач відзначає не правомірне збільшення тарифів і платежів. Позивач стверджує, що в установленому статутом ОСББ «Фестивальний» та законом не запрошувався на загальні збори, порядком денним яких було б передбачено затвердження нового розміру внеску. Отже, на думку позивача, зміна розміру внеску на утримання будинку та прибудинкової території відбулась з порушенням порядку передбаченого статутом ОСББ «Фестивальний» та законом і з перевищенням повноважень правлінням ОСББ «Фестивальний», а відтак таке нарахування є незаконним та підлягає перерахунку в бік зменшення, виходячи з розміру внеску. Це ж стосується внеску на утримання паркової зони та утримання системи спостереження, нерегулярних платежів, витрат на утримання і ремонт спільного майна і на оплату комунальних та інших послуг; витрати фондів об`єднання; інші витрати. Отже, на день звернення до суду позивачу належна відповідь надана так і не була, перерахунок коштів не проведений. Позивач вважає вказане неправомірним, йому завдана шкода, він поніс збитки. Наступні звернення до відповідача з питанням усунення вказаного (надання відповіді, перерахунок послуг і тарифів) також ні до чого не призвели, відповідачі в цьому відмовили, на його неодноразові звернення до відповідачів з цим питанням відповідач свої зобов`язання по закону не виконав. Позивач у своєму позові просив суд захистити його права та просив визнати неправомірними дії правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фестивальний» (ЄДРПОУ 41214563), щодо нарахування внесків (платежів, тарифів) відображених у квитанціях за період з вересня 2021р. по вересень 2023 року, які не відповідають сумам внесків (платежів, тарифів) затверджених рішеннями загальних зборів об`єднання; зобов`язати \~ \~ \~ \~правління ОСББ «Фестивальний»: привести внески (платежі, тарифи) відображені у квитанціях за період вересень 2021р. - вересень 2023р., у відповідність із рішеннями загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фестивальний», шляхом відображення в них лише тих сум внесків (платежів, тарифів), які було затверджено загальними зборами та в розмірах затверджених загальними зборами, здійснити перерахунок внесків (платежів, тарифів) [PERSON] по квартирі [ADDRESS] , за період вересень 2021 року - вересень 2023 року відповідно до рішень загальних зборів, а також стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору, задовольнивши уточнений позов в повному обсязі. Представник відповідача ОСББ «Фестивальний» позовні вимоги не визнав, надали відзив на позов, де зазначили, що дійсно позивач має у власності в цьому будинку квартиру і паркувальне місце для автомобіля, про умови і порядок діяльності об`єднання позивач обізнаний і йому все повідомлялося своєчасно, протиправних дій в них не було; тарифи затверджувалися зборами, маються всі протоколи, доступ до яких мають співвласники. Все ним зроблено згідно вимог закону. Частину зазначеного позивачем вже враховано і тимчасово тарифи змінені. Ніяких інших зобов`язань відносно позивача на себе не брали і не беруть, нічиїх прав не порушували, матеріальної чи моральної шкоди не завдавали. Позовні вимоги не доведені. Вважають позовні вимоги до них безпідставними, просили в їх задоволенні відмовити. \~ \~ \~ \~Третя особа голова правління ОСББ «Фестивальний» Зайцев О.В. підтримав позицію відповідача в повному обсязі. \~ \~ \~ \~З`ясувавши позицію та думку сторін, третьої особи, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Судом з наданих позивачем і відповідачем документів та додатків з`ясовано, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Наведене підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 273620683 від 07 вересня 2021року. З метою належного утримання будинку та утримання спільного майна, власниками квартир та нежитлових приміщень будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фестивальний». Об`єднання було зареєстровано 15 березня 2017 року, що підтверджується даними з сайту https://opendatabot.ua. \~ \~ \~ \~Таким чином, з моменту придбання права власності на квартиру [ADDRESS] , [PERSON] є й співвласником будинку, з усіма правами та обов`язками наданими законом та статутом ОСББ «Фестивальний». Фінансовою основою реалізації завдань ОСББ «Фестивальний» виступають щомісячні внески і платежі співвласників (п. 1 розділу IV Статуту ОСББ «Фестивальний»). Наведені внески та платежі, які щомісячно повинні сплачувати співвласники відображаються правлінням ОСББ «Фестивальний» у щомісячних квитанціях. Однак, на думку позивача, правлінням ОСББ «Фестивальний» неправомірно та з перевищенням повноважень, включає до щомісячних квитанцій за період з вересня 2021 року по лютий 2023 року суми внесків та інших платежів. Більш того, усі спроби позивача з`ясувати підстави здійснення саме таких нарахувань, натикаються на повне ігнорування з боку правлінням ОСББ «Фестивальний». Ними ігноруються усі запити (усні та письмові) щодо надання копій відповідних рішень та інформації з цього приводу. Протягом 2022 року позивач намагався особисто отримати хоч якісь роз`яснення від голови правління [PERSON] , однак у можливості ознайомлення з рішеннями, які є підставою відповідних нарахувань було відмовлено. Крім того, в грудні 2022 року та лютому 2023 року на адресу ОСББ «Фестивальний» направлявся адвокатський запит, щодо надання інформації та копій документів, однак обидва листа повернулись, з формулюванням «адресат відсутній за вказаною адресою». Як встановлено п. 1 розділу V статуту ОСББ «Фестивальний», співвласник має право знайомитись з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання. Тим же пунктом статуту передбачено, що об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти. Таким чином, ігнорування правлінням ОСББ «Фестивальний», законних вимог позивача, є грубим порушенням положень статуту ОСББ «Фестивальний» та положень закону. \~ \~ \~ \~Зміна розміру внеску на утримання будинку та прибудинкової території відбувається виключно за рішенням загальних зборів співвласників, але жодних відомостей про проведення загальних зборів, які б затверджували кошторис ОСББ «Фестивальний» з внеском на утримання будинку та прибудинкової території та інш. не має. Більш того, позивач в установленому статутом ОСББ «Фестивальний» та законом не запрошувався на загальні збори, порядком денним яких було б передбачено затвердження нового розміру внеску. Отже, на думку позивача, зміна розміру внеску на утримання будинку та прибудинкової території відбулась з порушенням порядку передбаченого статутом ОСББ «Фестивальний» та законом і з перевищенням повноважень правлінням ОСББ «Фестивальний», а відтак таке нарахування є незаконним та підлягає перерахунку в бік зменшення. Це ж стосується внеску на утримання паркової зони та утримання системи спостереження, нерегулярних платежів, витрат на утримання і ремонт спільного майна і на оплату комунальних та інших послуг; витрати фондів об`єднання; інші витрати. \~ \~ \~ \~Правління ОСББ «Фестивальний» не надало жодних підтверджень наявності відповідного рішення, прийнятого загальними зборами. Тобто, у ОСББ «Фестивальний» відсутні будь-які правові підстави нараховувати внесок на утримання паркової зони, паркінгу, нерегулярних платежів та інш.. Отже, на день звернення до суду позивачу належна відповідь надана так і не була, перерахунок коштів не проведений. Позивач вважає вказане неправомірним, йому завдана шкода, він поніс збитки. Наступні звернення до відповідача з питанням усунення вказаного (надання відповіді, перерахунок послуг і тарифів) також ні до чого не призвели, відповідачі в цьому відмовили, на його неодноразові звернення до відповідачів з цим питанням відповідач свої зобов`язання по закону не виконав. Виник спір, який в добровільному порядку не вирішено і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, виходячи з наступного. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону № 2866-III об`єднання юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 2866-III основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно Статуту сплата встановлених загальними зборами внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені цим Статутом; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені цим Статутом обов`язки перед об`єднанням. Загальними зборами вказаного ОСББ було затверджується обов`язковий внесок на утримання будинку та прибудинкової території на момент передачі будинку за один квадратний метр загальної площі житлового приміщення, за один квадратний метр загальної площі житлового приміщення під`їзду за один квадратний метр загальної площі нежитлового приміщення. Згідно ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Статтею б Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Предметом позову є певна матеріально правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову повинен кореспондувати зі способами захисту права, якими є прямо передбачені законом заходи з метою припинення оспорювання або порушення суб`єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу збоку цього відповідача на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного цим відповідачем права позивача чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. 15 березня 2017 року Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради було зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фестивальний», про що було зроблено запис за номером 1 224 102 0000 080565. Відповідно до установчих документів ОСББ, а також інформації, що міститься в ЄДРПОУ, до його складу входять три будинки: 47, 49 та [ADDRESS] . Відповідно до Статуту ОСББ, метою його діяльності, є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів. Крім того, згідно п. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 174.3 кв. м. Право власності на зазначену квартиру відповідачем набуто відповідно до Договору купівлі-продажу, укладеного 07 вересня 2021 року. Крім того, позивач також є власником паркувального місця № [NUMBER] та приміщення № [NUMBER] (загальною площею 13.7 кв. м.), розташованих будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказані приміщення відповідачем набуто відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного в той самий день, 07 вересня 2021 року. Згідно ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників, а також своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, об`єднання має право, зокрема: робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Як передбачено ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Тією ж статтею встановлено, що співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Таким чином, з моменту придбання права власності на квартиру [ADDRESS] , [PERSON] є й співвласником будинку, з усіма правами та обов`язками наданими законом та статутом ОСББ «Фестивальний». Відповідно до п. З розділу II Статуту ОСББ «Фестивальний», завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Фінансовою основою реалізації завдань ОСББ «Фестивальний» виступають щомісячні внески і платежі співвласників (п. 1 розділу IV Статуту ОСББ «Фестивальний»). Наведені внески та платежі, які щомісячно повинні сплачувати співвласники, відображаються правлінням ОСББ «Фестивальний» у щомісячних квитанціях. Однак, правлінням ОСББ «Фестивальний» неправомірно та з перевищенням повноважень включає до щомісячних квитанцій (стосовно позивача) за період з вересня 2021 року по вересень 2023 року суми внесків та інших платежів. Спроби позивача з`ясувати підстави здійснення саме таких нарахувань, натикаються на ігнорування з боку правлінням ОСББ «Фестивальний». Ними ігноруються усі запити (усні та письмові) щодо надання копій відповідних рішень та інформації з цього приводу. Позивач намагався особисто, а також шляхом направлення адвокатських запитів отримати хоч якісь роз`яснення від голови правління [PERSON] та доступу до документації, однак у можливості ознайомлення з рішеннями, які є підставою відповідних нарахувань було відмовлено. Вказане зумовило позивача до звернення до суду. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було розглянуто справу №201/3398/23 за позовом [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ФЕСТИВАЛЬНИЙ», про зобов`язання надати для ознайомлення, з можливістю зробити фотокопій, документи. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2023 року у справі №201/3398/23 позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково, зобов`язано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фестивальний» надати [PERSON] , для ознайомлення, з можливістю зробити фотокопій, наступні документи: протоколи загальних зборів №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9 з додатками до них (бюлетені для голосування, листи письмового опитування); статут ОСББ «Фестивальний», в редакції затвердженій установчими зборами; статут ОСББ «Фестивальний», в редакції затвердженій загальними зборами від 01 грудня 2017 року; письмові повідомлення співвласників про проведення загальних зборів ОСББ «Фестивальний»; розписки співвласників ОСББ «Фестивальний» (відомості) про отримання письмових повідомлень, про проведення загальних зборів ОСББ «Фестивальний» або копії квитанцій про направлення таких повідомлень рекомендованими листами; річні звіти правління, фінансові звіти, баланси ОСББ «Фестивальний» за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роки; затверджені кошториси щомісячних внесків співвласників, за період 2017 - 2022 роки. Вказане рішення набрало законної сили 20 червня 2023 року. Добровільно вказане рішення відповідачам не виконано. За заявою позивача, на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2023 року, приватним виконавцем Осельським Є.С. 12 липня 2023 року було відкрито виконавче провадження №72241475, що підтверджується відповідною постановою про відкриття виконавчого провадження від 12 липня 2023 року. Наведене рішення, до теперішнього часу, в повному обсязі, ОСББ «Фестивальний» не виконало. Приватним виконавцем встановлена відсутність надання повного пакету документів встановлених рішенням суду внаслідок чого, за поданням приватного виконавця, дуло зареєстроване кримінальне провадження №12023041650001529, що підтверджується витягом з ЄРДР від 05 жовтня 2023 року. Однак, в межах здійснення виконавчих дій, приватним виконавцем Осельським Є.С. вдалося отримати від відповідача копії деяких протоколів загальних зборів, серед яких наявний протокол № 7 від 14 листопада 2018 року. Відповідно да змісту протоколу №7, ним було затверджено розміри внесків будинку та прибудинкової території, внески на охорону комплексу. А також, попередні протоколи загальних зборів № 2 та № 4. За наслідком порівняння розмірів та переліку внесків затверджених протоколом № 7 та тих що містяться у щомісячних квитанціях, з`ясувалось що ОСББ «Фестивальний» здійснює неправомірне нарахування внесків. Щодо внеску на утримання будинку та прибудинкової території: в квитанціях за вересень - грудень 2021 року у рядку «Взнос на содержание дома и придом. тер.» було зазначено тариф за 1м2 09.65 грн. В свою чергу, в квитанціях за січень 2022 - вересень 2023 року у рядку «Взнос на содержание дома и придом. тер.» було зазначено тариф за 1м2 12.08 грн. Як визначено ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, серед іншого, затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, а також визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, (наведене кореспондується з п. З розділу III статуту ОСББ «Фестивальний»). Отже, зміна розміру внеску на утримання будинку та прибудинкової території відбувається виключно за рішенням загальних зборів співвласників. Так, за змістом протоколу №7, загальними зборами було затверджено наступні внести: тариф на утримання приміщень та прибудинкової території ОСББ «Фестивальний», для власників квартир некомерційного призначення (житлових), у розмірі 09.41грн./м2; наступними рішеннями розмір наведеного внеску не змінювався. Жодних відомостей про проведення загальних зборів, після 14 листопада 2018 року (дата проведення зборів) немає. Щодо внеску на утримання паркової зони: в квитанціях за вересень 2021 року - вересень 2023 року наявний рядок «Взнос на содержание парковой зоны» де зазначено тариф з квартири 326.33 грн. Влючення наведеного внеску до квитанцій є необгрунтованим та таким, що фактично дублює інший внесок - «На утримання будинку та прибудинкової території». Вказана паркова зона є частиною прибудинкової території, а отже платіж на утримання «паркової зони» наявний у складі внеску «На утримання будинку та прибудинкової території». Виходячи з положень ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п. З розділу III статуту ОСББ «Фестивальний» визначення порядку сплати подібного внеску і його розмір встановлюється виключно загальними зборами співвласників. В свою чергу, загальними зборами не приймалось рішень щодо затвердження кошторису та внеску на утримання паркової зони в розмірі 326.33 грн. В протоколі № 7 подібне рішення відсутнє. Тобто, у ОСББ «Фестивальний» відсутні правові підстави нараховувати внесок на утримання паркової зони. Щодо внеску на утримання системи спостереження: в квитанціях за вересень 2021 року - вересень 2023 року наявний рядок «Содержание системы наблюдения» де зазначено тариф 680.00 грн. Включення наведеного тарифу до квитанцій э також необгрунтованим і таким, що фактично дублює інший внесок - «На утримання будинку та прибудинкової території». Система спостереження знаходиться в будинку і є його складовою, так само як і система водо і електропостачання, ліфти та інше внутрішньо будинкове обладнання, а отже платіж на утримання системи спостереження наявний у складі внеску «На утримання будинку та прибудинкової території». Знов таки, відсутні відомості щодо прийняття загальними зборами рішення по встановленню такого внеску (платежу). А отже, у ОСББ «Фестивальний» відсутні будь-які правові підстави нараховувати внесок (платіж) на утримання системи спостереження. Загальними зборами оформленими протоколом № 2 від 05 травня 2017 року (питання 4 порядку денного) було прийнято рішення про затвердження щомісячного внеску на оплату послуг з виконання функції пов`язаних із стеження за обстановкою на території ОСББ, здійснення контролю за допуском сторонніх осіб, проїзду транспортних засобів, проносу (провозу) майна на територію будинків. Із змісту наведеного рішення випливає, що фактично мова йде про послуги охорони території, в тому числі з метою контролю доступу в будинок. Про утримання системи спостереження жодної мови. Окремо треба відзначити, що в протоколі № 7 міститься рішення щодо затвердження тарифу охорони комплексу, в сумі 500.00 грн./за приміщення. Таким чином, зазначення у квитанціях за вересень 2021 року - вересень 2023 року «Содержание системы наблюдения» в розмірі 680.00грн. є необгрунтованим та безпідставним і підлягає виключенню з квитанцій із здійсненням відповідного перерахунку сум нарахувань за період березень 2023 року - вересень 2023 року. Щодо утримання паркінгу: в квитанціях за вересень - грудень 2021 року у рядку «Содержание паркинга» було зазначено тариф за 1 місце 400.00 грн. Однак, в подальшому сума платежу було підвищена. В квитанціях за січень 2022 року - вересень 2023 року у рядку «Содержание паркинга» зазначено тариф за 1 місце 450.00 грн. Як визначено ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п. З розділу III статуту ОСББ «Фестивальний» визначення порядку сплати подібного внеску і його розмір встановлюється виключно загальними зборами співвласників. Однак, жодних відомостей про проведення загальних зборів, які б затверджували кошторис щодо внеску (платежу) на утримання паркінгу в сумі 450.00грн. - не має. До того ж, позивач в установленому статутом ОСББ «Фестивальний» та законом порядку не запрошувався на загальні збори, порядком денним яких було б передбачено затвердження нового розміру внеску (платежу) на утримання паркінгу. Відповідно до рішення загальних зборів оформленого протоколом № 4 від 11 квітня 2018 року, розмір плати за утримання паркінгу встановлено в сумі 400 грн./місяць. А в протоколі № 7 рішення з цього приводу відсутнє. Отже, зміна розміру внеску (платежу) на утримання паркінгу відбулась з порушенням порядку передбаченого статутом ОСББ «Фестивальний» та законом і з перевищенням повноважень правлінням ОСББ «Фестивальний», а відтак таке нарахування є незаконним та підлягає перерахунку в бік зменшення, виходячи з розміру 400.00 грн. за 1 місце. Щодо нерегулярних платежів. В період за вересень 2021 року - вересень 2023 року в квитанціях наявний рядок «Ведение судебных процессов по земле» із зазначенням різних сум з квартири, а саме: за вересень 2021 року 171.74 грн. за жовтень 2021 року 224.36 грн., за листопад 2021 року 203.91 грн., за грудень 2021 року 160.26 грн., за січень 2022 року 160.26 грн. за лютий 2022 року 160.26 грн., за листопад 2022 року 149.70 грн., за грудень 2022 року 149.70 грн., за січень 2023 року 149.70 грн., за лютий 2023 року 149.70 грн., за березень 2023 року 149.70 грн. за квітень 2023 року 149.70 грн. за травень 2023 року 149.70 грн. за серпень 2023 року 32.86 грн.. Також, в квитанціях: за жовтень 2021 року наявний рядок «Замена шлагбаума 24240грн/214кв.» із зазначенням тарифу 113.27 грн. з квартири; за жовтень 2021 року наявний рядок «Замена труб ХВС: 112750грн/20362кв.м.» із зазначенням тарифу 05.54 грн. з 1 м2; за листопад 2021р. наявний рядок «Расх.матед.для рем.электросетей: 14474 грн./189» із зазначенням тарифу 76.59 грн. з квартири; за листопад 2021 року наявний рядок «Замена труб ХВС д.4: 89399грн/20362кв.м» із зазначенням тарифу 04.39 грн. з 1м2; за грудень 2021 року наявний рядок «Уборка снега спец техникой 10875грн/214кв» із зазначенням тарифу 50.82 грн. з квартири; за січень 2022 року наявний рядок «Плановая поверка трансф. в РП-35» із зазначенням тарифу 0.46 грн. за 1м2; за вересень 2022 року наявний рядок «Ремонт лифтов» із зазначенням тарифу 208.36 грн. з квартири; за січень 2023 року наявний рядок «Ремонт лифтов» із зазначенням тарифу 0.30 грн. за 1м2; за січень 2023 року наявний рядок «Ремонт кровли» із зазначенням тарифу 3.36 грн. за 1м2; за січень 2023 року наявний рядок «Моющие средства для уборки» із зазначенням тарифу 0.30 грн. за 1м2; за січень 2023 року наявний рядок «Взнос на приобр.и монтаж генератора» із зазначенням тарифу 37.00 грн. за 1м2; за червень 2023 року наявний рядок «Поверка счетчика и корректора газа» із зазначенням платежу в розмірі 118.52 грн. (тариф 0.68грн./м2); за червень 2023р. наявний рядок «Матер, для зам. труб между котельн. и теплопунк.» із зазначенням платежу в розмірі 602.95 грн. (тариф 3.46грн./м2); за липень 2023 року наявний рядок «Приобретение гидроаккумуляторных баков» із зазначенням платежу в розмірі 211.69 грн. (тариф 1.21грн./м2); за липень 2023р. наявний рядок «Приобретение цирк.насосов и теплообменника» із зазначенням платежу в розмірі 458.92 грн. (тариф 2.63грн./м2); за вересень 2023 року наявний рядок «Утепление теплотрассы и ремонт теплотрассы» із зазначенням платежу в розмірі 80.57 грн. (тариф 0.46грн./м2); за вересень 2023 року наявний рядок «Приобретение прожекторов наруж.освещ.» із зазначенням платежу в розмірі 75.61 грн. (тариф 0.43грн./м2); за вересень 2023 року наявний рядок «Ремонт системы подогрева спуска в паркинг» із зазначенням платежу в розмірі 91.73 грн. (тариф за 1 паркомісце). Крім того, на адресу позивача було надано окрему квитанцію від 22 листопада 2022 року в якій зазначено «Приоб., монтаж и наладка дизельного генератора» - на суму 6\~449.10 грн. (тариф 37.00 грн. за 1м2.) Знов таки, ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», встановлює, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, серед іншого, затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, а також визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, (наведене кореспондується з п. З розділу III статуту ОСББ «Фестивальний»). Відповідно до п. 1 розділу IV статуту ОСББ «Фестивальний», діяльність об`єднання фінансується виключно за рахунок вступних (разових), періодичних членських внесків, благодійної допомоги та інших джерел, що не заборонені діючим законодавством України. В свою чергу, п. 2 розділу IV статуту ОСББ «Фестивальний» передбачає, що сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання. є обов`язковою для всіх співвласників. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту. Згідно п. 5 розділу IV статуту ОСББ «Фестивальний», кошти об`єднання, включаючи кошти ремонтного, резервного фондів, витрачаються правлінням згідно з кошторисами, затвердженими загальними зборами співвласників, та окремими рішеннями загальних зборів співвласників. Тим же пунктом закріплено, якщо інше не встановлено рішенням загальних зборів співвласників, кошторис повинен передбачати такі статті витрат: витрати на утримання і ремонт спільного майна; витрати на оплату комунальних та інших послуг; витрати фондів об`єднання; інші витрати. За рішенням загальних зборів для здійснення витрат за рахунок ремонтного, резервного фондів можуть затверджуватися окремі (спеціальні) кошториси. З наведеного випливає, що будь-які внески (платежі, відрахування), в тому числі їх перелік, розмір, порядок сплати, повинні бути затверджені загальними зборами співвласників. Однак, щодо встановлення переліку, розміру та порядку сплати наведених платежів, загальні збори не скликались, а відтак ними й не приймались відповідні рішення, що в свою чергу унеможливлює відображення їх у квитанціях та обумовлює незаконний характер дій правління ОСББ «Фестивальний» щодо їх нарахування. Більш того, виходячи із змісту наведеного вище п. 5 розділу IV статуту ОСББ «Фестивальний» подібні витрати, якщо інше не встановлено загальними зборами, повинні передбачатись кошторисом, з якого формується внесок на утримання будинку та прибудинкової території, який затверджується загальними зборами. При цьому, у протоколах № 2, № 5 та № 7 затвердження подібних внесків також відсутнє. Таким чином, включення наведених платежів у квитанції є незаконним, відбулось з порушенням порядку передбаченого статутом ОСББ «Фестивальний», з перевищенням повноважень правлінням ОСББ «Фестивальний», а відтак таке нарахування підлягає перерахунку, шляхом виключення його із квитанції. Суд приймає до уваги і ті обставини, що відповідач частково вже погодився з доводами позивача і частково, хоча і тимчасово, але зменшив деякі тарифи, відображені позивачем в своєму позові та зверненнях до правління ОСББ. Вказане свідчим про часткове визнання позву. Щодо дотримання процесуальних норм та вирішення питання відповідача про закриття провадження в справі. Дійсно, судом вже розглядалась схожа справа, за позовом [PERSON] до ОСББ «Фестивальний», а саме №201/2514/23, яка вже розглянута судом. При цьому, при поверхневій схожості даних справ є істотна різниця у їх підставах. Можливе закриття провадження в справі коли вже вирішено спір між тими самими сторонами, той же предмет спору і з тих же підстав. В цій справі вже є третя особа, інші вимоги (предмет спору не ОСББ, а правління, немає вимог про стягнення коштів і інш.) і підстави. Звертаючись із позовом, який розглядався у справі № 201/2514/23, позивач не мав у своєму розпорядженні жодного рішення загальних зборів ОСББ «Фестивальний», оскільки правління ухилялось від надання їх для ознайомлення, що й стало підставою для примусового витребування наведених документів у справі № 201/3398/23. Викладаючи підстави позову у справі № 201/2514/23, позивач мотивував свої вимоги відсутністю у ОСББ «Фестивальний» відповідних рішень загальних зборів та спирався лише на ті суми внесків, які зазначались у квитанціях за вересень - грудень 2021 року. Підставою позову у справі № 201/2514/23 була неправомірність нарахування внесків пов`язана з повного відсутністю рішень загальних зборів, які б затверджували відповідні внески. В той же час, звертаючись з даним позовом, позивач спирається на інші підстави, оскільки в процесі примусового виконання рішення суду у справі № 201/3398/23 Позивач зміг ознайомитись із рядом рішень загальних зборів ОСББ «Фестивальний», до яких раніше не мав доступу. За результатами ознайомлення з наданими копіями протоколів загальних зборів ОСББ «Фестивальний» № 2, № 4 та № 7 позивач встановив невідповідність ряду внесків, які відображаються у поточних квитанціях ОСББ «Фестивальний», відповідним рішенням загальних зборів. Отже, крім іншого, підставою даного позову є невідповідність ряду внесків (платежів, тарифів), які зазначаються ОСББ «Фестивальний» у спірних квитанціях, рішенням загальних зборів ОСББ «Фестивальний» і як наслідок, невідповідність їх статуту ОСББ «Фестивальний» та їх протиправний характер. Таким чином, позивачем не подано іншого позову до цього ж відповідача з того самого предмету і з тих самих підстав. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України від 9 листопада 2017 року № 2189-УІІІ «Про житлово- комунальні послуги». Відповідно до ст. 5 Закону № 2189-УІІІ до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - то слуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Змісту вищезазначеної статті кореспондує зміст пунктів 2-4 частини 1 ст. 13 Закону 1875-ІУ, який був чинним до набрання чинності Законом № 2189-VIII, відповідно до яких різновидом житлово-комунальних послуг є послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових \~ \~ \~ \~територій \~ \~ \~ \~(прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової \~ \~ \~ \~території, \~ \~ \~ \~санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до частини 1, 3 ст. 9 Закону № 2189-УІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово- комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Аналогічна вимога щодо щомісячної оплати за спожиті житлово-комунальні послуги була передбачена і статтею 32 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ «Про житлово-комунальні послуги», який був чинним до набрання чинності Законом № 2189-УІП. Відповідно до частини 5 ст. 13 Закону № 2189-УІІІ відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (в редакції постанов Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45) власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на своєчасне отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством (п. 4); власники квартир, житлових приміщень у гуртожитку визначають форму управління багатоквартирним будинком чи гуртожитком відповідно до закону (п. 6); власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 7); співвласники житлового будинку, гуртожитку зобов`язані забезпечувані належне утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, поточний і капітальний ремонт, технічне переоснащення спільного майна житлового будинку, гуртожитку пропорційно до частки співвласника на умовах співфінансування (п. 8). Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої то них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Відповідно до частини 1 ст. 10 Житлового кодексу Української PCP громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу Української PCP плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української PCP наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української PCP. Відповідно до ст. 151 Житлового кодексу Української PCP громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української PCP. Відповідно до ст. 160 Житлового кодексу Української PCP члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2, частини 3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 2 ст. 317 Цивільного кодексу України на зміст права класності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частини 4 ст. 319 Цивільного кодексу України власність зобов`язує. Відповідно до частини 1 ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1, 4 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у класності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до частини 2 ст. 356 Цивільного кодексу України суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до частини 1 ст. 360 Цивільного кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наявні у матеріалах справи докази підтверджують позицію позивача і спростовуються зазначеним. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Щодо заявленої позивачем суми витрат на професійну правову допомогу, суд додатково вважає за необхідне зазначити наступне. Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц). За нормою ч. З ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). В своїй постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд навів власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат. Також в питанні надання доказів варта уваги позиція Верховного Суду у справі № 922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтями 15, 16, 18 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд може захистити цивільне право способом, що встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 3, 6 ст. 13 ЦК України «Межі здійснення цивільних прав»: не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що вказаний відповідач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Не може суд прийняти до уваги не визнання відповідачем позовних вимог, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються. При таких обставинах суд вважає можливим визнати протиправними дії правління ОСББ «Фестивальний» щодо нарахування внесків (платежів, тарифів) відображених у квитанціях за період з вересня 2021 року по вересень 2023 року, які не відповідають сумам внесків (платежів, тарифів) затверджених рішеннями загальних зборів об`єднання; зобов`язати \~ \~ \~ \~правління ОСББ «Фестивальний»: привести внески (платежі, тарифи) відображені у квитанціях за період вересень 2021 року - вересень 2023 року, у відповідність із рішеннями загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фестивальний», шляхом відображення в них лише тих сум внесків (платежів, тарифів), які було затверджено загальними зборами та в розмірах затверджених загальними зборами; здійснити перерахунок внесків (платежів, тарифів) позивачу [PERSON] по квартирі [ADDRESS] , за період вересень 2021 року - вересень 2023 року відповідно до рішень загальних зборів та стягнути з відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фестивальний» на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~147 грн. 20 коп. і витрати на правову допомогу в сумі 20\~000 грн.. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, стягне і витрат в такому вигляді грунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved