Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

15 вересня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на підставі судового наказу виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 26.02.2021 на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів позивача, визначивши їх розмір 1/5 частка від всіх видів доходів на утримання обох дітей. В обґрунтування позову зазначено, що судовим наказом Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26.02.2021 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, щомісячно. Позивач є військовослужбовцем, під час виконання обов`язків військової служби, в ході збройної агресії РФ проти України позивач 08.04.2023 під час захисту Батьківщини отримав тяжку травму та проходив тривале лікування, і на сьогоднішній день потребує лікування та психологічної реабілітації, що тягне за собою значні фінансові затрати. Крім того, позивач здійснює догляд за своє матір`ю [PERSON] , яка є особою з інвалідністю другої групи безстроково і потребує лікування, яким її забезпечує позивач. Вважає, що вказані обставини, а саме погіршення стану здоров`я платника аліментів, наявність на його утриманні матері інваліда, є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей з 1/3 частки на 1/5. Ухвалою судді від 02 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. 14 листопада 2023 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 11 грудня 2023 року. 11 грудня 2023 року судовий розгляд був відкладений на 09 січня 2024 року через неявку позивача та його представника. 11 грудня 2023 року від відповідача надійшли письмові пояснення по справі, у яких вона просила відмовити у позові, посилаючись на те, що позов є необґрунтованим, неповнолітні діти мають проблеми зі здоров`ям і потребують постійного контролю з боку лікарів, занять зі спеціалістами, щільної уваги та значних вкладень з боку батьків. Діти проходяться курси лікування кожні три-чотири місяці, кожний курс вартує 3000-4000 грн, кожне обстеження близько 2000 грн, вартість одного сеансу масажу складає близько 400 грн. Матір позивача отримує гідну пенсію та має більш гідний рівень життя, ніж діти. Заробітна плата позивача дозволяє утримувати дітей і покращувати своє здоров`я. Позивач не підтвердив погіршення свого майнового стану. Позивач ніколи не брав участь в додаткових витратах на утримання дітей, крім того, до служби в ЗСУ постійно ухилявся від сплати аліментів, не приймав і не приймає взагалі ніякої участі в житті і вихованні дітей. На думку відповідача, позивач не навів ніяких доказів того, що не може сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів, окрім утримання матері (яка має власні гідні доходи) та стану його здоров`я, який не робу його непрацездатним і він має кошти на свою реабілітацію, а задоволення позову значно погіршить становище спільних дітей сторін. 09 січня 2024 року оголошено перерву в судовому засіданні до 12 січня 2024 року за клопотанням відповідача про надання часу для ознайомлення з наданими представником позивача письмовими доказами, які були надіслані відповідачу, але нею не отримані. Представник позивача адвокат Гайдаш Є.В. до суду не з`явився, надав письмову заяву від 11 січня 2024 року про проведення розгляду без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав, а також повідомив, що позивач 10.10.2023 звільнений з військової служби внаслідок травм отриманих під час захисту Батьківщини та встановленням йому інвалідності. Відповідач [PERSON] також надала письмову заяву від 12.01.2024 про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги на визнала, просила відмовити у задоволенні позову. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 211 ЦПК України за наявними в ній доказами. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про\~часткове задоволення\~позову з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії\~ [NUMBER] , виданого 07.09.2010 Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, та\~свідоцтва про народження\~серії [NUMBER] , виданого 09.07.2013 Жовтневим відділом РАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.34,35). Відповідно до копії судового наказу, виданого 26 лютого 2021 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 212/610/21, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 січня 2021 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5, 6; [INFO] ). На виконанні Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться вказаний судовий наказ, з примусового виконання якого відкрито виконавче ВП № 64829677, та звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що підтверджується копіє постанови державного виконавця Карчевського В.В. від 23.05.2022 (а.с. 7). Згідно із розрахунком, проведеним державним виконавцем Покровського ВДВС, станом на 26.10.2023 боржник [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 19\~968,64 грн (а.с. 36). Як вбачається з копії довідки, виданої 16.05.2023 військовою частиною [NUMBER] , солдат [PERSON] [INFO] одержав мінно-вибухову травму за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань (а.с. 8). З копії довідки військово-лікарської комісії від 22.08.2023 № 2625, виданої КНП Сумьскої обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня», вбачається, що солдату військової частини [NUMBER] проведено медичний огляд ВЛК 22.08.2023 та встановлений діагноз і причинний зв`язок захворювання: стан після МВТ (08.04.2023) проникаюче поранення правого ока, ЗЧМТ струсу головного мозку, осколкових поранень обох нижніх кінцівок, поперекового відділу та правого передпліччя у вигляді анофтальма справа (09.04.2023), стану після пластики тканин правої орбіти (22.04.2023), судинної часткової атрофії зорового нерва, факосклерозу, ангіопатії сітківки лівого ока. Розлад адаптації, агрипнічний синдром. Хронічна нейросенсорна приглухуватість дворіччя І ст. Згідно наказу МОЗ № 370 травма тяжка, пов`язана із захистом Батьківщини (а.с. 9). Згідно з копією довідки до акта МСЕК серії 12 ААг № 557320 [PERSON] , [INFO] , з 03.11.2023 встановлена друга група інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини по зору, безстроково. Показана легка праця (а.с. 67-69). Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підстави для його задоволення, посилається на те, що у нього істотно погіршився стан здоров`я та змінився матеріальний стан через необхідність утримання матері інваліда. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1\~ст. 89 ЦПК України). Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем відповідно до вимог ст. 192 СК України частково доведено підстави для задоволення позову, а саме погіршення його стану здоров`я. Суд виходить з того, що отримана позивачем травма (втрата ока) сама по собі свідчить про погіршення (втрату) його здоров`я у зв`язку із травмою (її наслідками), оскільки має незворотній процес. Навіть у разі закінчення лікування (протезування ока та пластика повік) не поверне тіло (організм) до попереднього стану та\~призведе до певних обмежень у життєдіяльності особи, підтвердженням цього є встановлення позивачу другої групи інвалідності безстроково. Не заслуговують на уваги доводи відповідача про те, що доходи позивача дозволяють покращувати своє здоров`я, оскільки лікування та реабілітація не відновить стан здоров`я позивача до попереднього. Більш того, позивач з жовтня 2023 року звільнений з військової служби внаслідок отриманих травм та йому встановлено другу групу інвалідності, яка передбачає обмеження щодо працевлаштування особи. З огляду на вказані обставини суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідача, але не в заявленому позивачем розмірі, оскільки позивачем не доведена інша обставина, на яку він посилався в обґрунтування позовних вимог, а саме зміна його матеріального стану. Так, позивачем на підтвердження зміни його матеріального стану надано копії довідки МСЕК серії 12 ААГ № 186523 від 13.04.2023 щодо встановлення [PERSON] другої групи інвалідності за загальним захворюванням,пенсійного посвідчення на ім`я [PERSON] , паспорту громадянина України на ім`я [PERSON] , у якому наявна відмітка про місце реєстрації у м. Дніпродзержинську (а.с. 11-13). Проте, суд зазначає, що позивач, по-перше, не надав документів на підтвердження родинного зв`язку між ним та [PERSON] , по-друге, не надав жодних доказів на підтвердження того, що на його матеріальному утриманні перебуває мати, як інвалід ІІ групи за загальним захворюванням, яка отримує пенсію, як і не надано доказів фактичного понесення таких витрат, так і відомостей про матеріальний стан матері. Отже, суд, враховуючи доведеність позивачем погіршення стану здоров`я, але не доведеність зміни його матеріального стану, дійшов висновку про часткове задоволення позову та зменшення розміру аліментів з 1/3 до 1/4 частини. Твердження відповідача [PERSON] про ухилення позивача від сплати аліментів, від участі в житті і вихованні дітей, є недоведеними, оскільки не підтверджені доказами, окрім наданого відповідачем розрахунку заборгованості, який сам по собі не може свідчити про ухилення позивача від сплати аліментів. У разі наявності заборгованості по аліментах [PERSON] не позбавлена права і можливості на підставі ст. 194 СК України порушувати питання щодо стягнення з платника аліментів такої заборгованості. Посилання відповідача на обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину і відсутність з боку позивача участі у таких витратах відхиляються судом, оскільки зазначені обставини можуть слугувати підставою для стягнення в судовому порядку додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами відповідно до ст. 185 СК України. Суд зауважує, що відповідач, посилаючись на необхідність постійного лікування дітей та їх обстеження, що вимагає матеріальних витрат, не надала жодних доказів на підтвердження вартості такого лікування, обстеження, тощо, так само як і не надала доказів фактичного понесення таких витрат або вартість прогнозованих витрат. Обов`язок щодо утримання дітей в рівній мірі покладається на обох батьків, а не лише на того з батьків, з ким не проживають діти. Натомість відповідач, зазначаючи про достатній та гідний матеріальний рівень позивача, не надає суду будь-якої інформації та доказів щодо свого матеріального стану. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, суд приходить до переконання про доведеність існування правових підстав для часткового задоволення позову, та доходить висновку, що розмір аліментів, який стягується з позивача на користь відповідача на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), слід зменшити і стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Outcome: partial