Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" у жовтні 2023 року звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за розподіл природного газу у розмірі 18854,90 грн та судових витрат у справі у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позову вказано, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Лубни та Лубенського району Полтавської області. У Всеукраїнській громадсько-політичній газеті «Зоря Полтавщини» №№ 199-201 від 30.12.2015 року (тираж номера 16.127) опублікувало Типовий договір на розподіл природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, а також пропозицію товариства укласти з ним договір розподілу природного газу на умовах вказаного типового договору та заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу для побутового споживача. Відповідно до п.п. З, 4 глави 3 розділу IV Кодексу ГРМ та п. 1.3 розділу І, п. 2.1 розділу II, п.п. 6.4, 6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодекс у України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом приєднання споживача до умов цього договору є вчинення споживачем будь-яких дій. які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1(для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. За цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] є споживачем послу АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» з розподілу природного газу за адресою: м. Пирятин Лубенського району Полтавської області, вул. Музейна, 10. Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися факти - договірні відносини з розподілу природного газу. У той же час [PERSON] , скориставшись послугами АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» з розподілу природного газу, належним чином не виконував своїх обов`язків з оплати наданих послуг, внаслідок чого станом на 13 жовтня 2023 року утворилася заборгованість за послугу розподілу газу у сумі 17525,81 грн. Оскільки відповідачем не виконані умови Договору щодо оплати за послуги розподілу природного газу, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу у розмірі 17525,81 грн, з урахуванням трьох відсотків річних у сумі 324,68 грн та інфляційні витрати від простроченої суми у розмірі 1004,41 грн, а всього 18854,90 грн. Ухвалою від 26 жовтня 2023 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, пояснила, що АТ «Лубнигаз» було вимушене звернутися до Пирятинського районного суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] . Вона уклала договір розподілу природного газу з АТ «Лубнигаз», користувалася послугами, але за них не сплачувала або ж сплачувала частково. Згідно ЗУ «Про комунальні послуги» розподіл природного наказу являється однією з комунальних послуг та споживчі повинні сплачувати за неї. У довідці ставиться сума заборгованості починаючи з січня 2020 року, коли було впроваджено окрему плату за послуги з транспотування природного газу оператором ГРМ. Позов надійшов до суду у жовтні 2023 року. [PERSON] укладено договір розподілу природного газу. Існує три шляхи приєднання до договору розподілу: перший це підписання так званої паперової заяви-приєднання; другий - сплата рахунку оператора ГРМ, третій шлях - фактичне використання природного газу. Тобто, якщо домоволодіння підключене до постачання та газ використовується для власних потреб. [PERSON] приєдналася шляхом сплати рахунку оператора ГРМ та фактичного використання. Показники лічильника надавала як і самостійно так і через фото, найчастіше по телефону, вона скидала фото лічильника, це видно у у шостому, сьомому та восьмому місяцях 2023 року. Вона сплачувала за газ і фактично передавала показники у сторону збільшення. Проплата проводилися, але не повністю, починаючи з 2020 року відповідач частково сплачувала послуги, але не у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. На момент пред`явлення позову ця сума склала 17 525,81 грн. Документи, що надані позивачем до справи, надані відповідачем самостійно до їхньої організації, а саме посвідка про тимчасове місце проживання, договір дарування. Відповідач приходила до них і надавала усі ці документи. Представник позивача не знає жодного документу де на них покладено обов`язок, а не право перевіряти документи надані споживачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі. Зазначив, що вимоги викладені у позовній заяві повинні ґрунтуватися на законі, який передбачає зокрема процесуальне звернення відповідно підготовки позовних заяв і далі вікриття провадження у справі. Ними детально вивчено позовну заяву з додатками. Зі змісту позовної заяви вбачається, що користувачем відповідних послуг є [PERSON] , також вказується, що вона здійснює проживання за реєстрацією [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування. Відповідно договору приєднання, згідно ст. 134 ЦК України прерогатива щодо визначення місця проживання відповідача покладається саме на позивача. Він не позбавлений можливості здійснити перевірку, чи відбувалася реєстрація об`єкту нерухомого майна на відповідача на той час коли здійснювались умови приєднання. У зв`язку з вищевикладеним ними до суду не було подано відповідний витяг про реєстрацію права власності відповідного споживача за відповідною адресою, вказаною під час укладення договору дарування, коли відповідач набув права власності. Реєстрація права власності здійснювалася органами БТІ. На даний час, з 2012 року, діє реєстр згідно якого право власності на об`єкт нерухомого майна набувається з моменту відповідної державної реєстрації. У даному випадку документів підтверджуючих реєстрацію об`єкта нерухомого майна до суду не надано, а надана довідка. На даний час відповідач за зазначеною у позові адресою не проживає, де проживає невідомо, але зареєстрована. Даний об`єкт власності не належить відповідачу бо немає відомостей у реєстрі речових прав. Якщо державної реєстрації немає, то відповідач не являється власником об`єкта нерухомого майна, цю умову закону до цього часу ніхто не скасував, вона діє на даний час. У позові також зазначається, що об`єкт відповідно умов приєднання договору були здійснені шляхом подання публічної оферти. Пропозиції публічної оферти не подана. Доводи базуються на припущеннях. Про те, що відповідач здійснювала проплати він не може сказати, оскільки вона не визнає відповідні послуги і т.д. Відповідний доказ до справи не був долучений до справи, обставини оплати послуг не підтверджені. Розрахунок заборгованості викликає питання, по-перше складений особою, яка невідомо чи перебуває з позивачем у трудових відносинах. Вивчивши надані документи, вони зробили висновок, що надана інформація була подана з порушенням відповідного закону і вважати його належним доказом у справі вважає неможливим. Обставини зазначені позивачем у позовній заяві не підтверджені належними доказами. Відповідач заперечує будь-які відповідні проплати. Крім того матеріали справи не містять документів про господарську діяльність позивача, зокрема про надання послуг з розподілу природного газу. Також зазначив, що не було укладено відповідного письмового договору, який затверджений постановою НКРЕКП, що здійснює регулювання у сфері енергетики та розподілу природного газу від 30.09.2015 № 2494. Відповідач договір приєднання не надав, як і відповідний договір укладений між позивачем і відповідачем. Також не надано доказів права власності і користування відповідача відповідним майном. [PERSON] у телефонному режимі намагалася вести перемовини з питання надання розстрочки у сплаті коштів за розподіл природного газу, проте їй було відмовлено. Позовну давність застосувати не просить, оскільки на даний час у зв`язку з воєнним станом було накладено мараторій на такі нарахування відповідних сум і періодичність платежів їм невідома, і чи відповідають розрахунки заборгованості сум їм невідомо. Відсутня можливість здійснення застосування строків позовної давності, які можна застосувати до позовних вимог у зв`язку з несвоєчасним зверненням позивача до суду, оскільки ці вимоги не є підтвердженими на даний час, тому відповідно цивільного законодавства обрати, вони обрали пріоритетний шлях для захисту своїх позовних вимог, оскільки є підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в цілому, бо вони є непідтвердженими відповідними доказами у справі. Щодо строку позовної давності, вони стверджують що здійснювалися карантинні обмеження на території України, відповідно строки переривання позовної давності у виді карантинних обмежень можуть бути перервані. Станом на січень 2024 року строки позовної давності можуть бути перервані строк дії воєнного стану. Тобто визначити строк позовної давності, який може бути застосований він є некоректним способом захисту. Коректним способом захисту у даному випадку є дотримання законодавства у вигляді надання відповідних документів. З цією метою ними і не подавався відзив щоб вказати на дані недоліки у судовому засіданні, якби ними було подано відзив на позовну заяву, то ці недоліки позивачем були б усунуті. У задоволенні позову просить відмовити у зв`язку з недоведеністю. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд, вивчивши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ ОГС «Лубнигаз» знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення з огляду на наступне. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Лубни та Лубенського, Пирятинського, ….. районах Полтавської області, про що свідчить постанова НКРЕКП № 848 від 29.06.2017 року (а.с. 9). Відповідач [PERSON] є власником житлового будинку, [ADDRESS] , що підтверджується Договором дарування серія ААМ № 765343 від 04.11.1998 року зареєстрованим у Лубенському МБТІ та нотаріальному реєстрі за № 886 (а.с. 8). Відповідно до наданої інформації відділом Виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області від 21.12.2023 № 8987/02-33, місце проживання [PERSON] зареєстроване по [ADDRESS] (а.с. 33). Місце її фактичного проживання та реєстрації за вказаною адресою підтверджується Посвідкою на постійне проживання серія [NUMBER] (а.с. 6). Відповідач [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за вищезазначеною адресою. Нею укладений договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року за №2498 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1384/27829. Укладення договору відповідачем також підтверджується наявністю у матеріалах справи наданих останньою позивачу копії посвідки на постійне проживання, ідентифікаційного номеру та договору дарування. Даний типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ, яким на території Лубенського району є АТ ОГС"Лубнигаз", обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем (кодекс ГРМ), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодекс). При вирішенні всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України "Про ринок природного газу" і Кодексом газорозподільних систем. Згідно розділу 6 глави 3 Кодексу газорозподільних систем Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Типовий договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 7.4 розділу VII вказаного Типового договору споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Згідно з п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви - приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора а Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензована діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] є споживачем послу АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» з розподілу природного газу за адресою: м. Пирятин ОТГ Лубенського району Полтавської області, вул. Музейна 10. З розрахунку річної замовленої потужності та здійснених оплати за розподіл природного газу по особовому рахунку відповідача вбачається, що з січня 2020 року остання користується послугою розподілу природного газу. Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини з розподілу природного газу. Згідно з умовами укладеного договору Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені Договором. Послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживач до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача. Пунктом 1 гл. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Відповідно Кодексу ГРМ газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня заступного календарного року (п. 4 гл. 1 розділ І Кодексу газорозподільних систем). Законом України "Про житлово-комунальні послуги", ст.1 п.5 визначено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Предметом регулювання Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ст. 2 п.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Як вбачається з розрахунку нарахування та заборгованості за послугу розподілу природного газу абонента [PERSON] заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу станом на 13.10.2023 складає 17525,81 грн. (а.с. 5). Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та Цивільним кодексом України. Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Згідно до п.35 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» часниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавцями комунальних послуг, послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом пункту 5 частини 2статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) беруться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Позивачем зазначено, що відповідно до Постанови НКРЕКГІ від 24.12.2019 № 3030 для AT «Лубнигаз» встановлені наступні тарифи: на період з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно тариф на послуги розподілу природного газу -1,26 грн ( з урахуванням ПДВ) за 1 м3 на місяць; з 01 липня 2020 року тариф на послуги розподілу природного газу - 1,464 грн ( з урахуванням ПДВ) за 1 м3 на місяць. За газовий рік (2018-2019 р.р.) Споживачем спожито природний газ в обсязі 2912 куб. м 2912 куб. м : 12 міс. х 1,26 грн. за 1 куб. м. = 305,76 грн. за 1 місяць до 30.06.2020 р. 2912 куб. м : 12 міс. х 1,464 грн. за 1 куб. м. = 355,27 грн. за 1 місяць з 01.07.2020 р. Відповідно до Постанови НКРЕКП від 16.12.2020 № 2456 для AT «Лубнигаз» з січня 2021 року встановлено тариф 2,94 грн ( з урахуванням ПДВ) за 1 м3 на місяць. Відповідно до Постанови НКРЕКП від 30.01.2020 № 126 для AT «Лубнигаз» з лютого 2021 року встановлено тариф 2,148 грн. за 1 м3 на місяць ( з урахуванням ПДВ). За газовий рік (2019-2020 р.р.) Споживачем спожито природний газ в обсязі 2704 куб. м 2704 куб. м : 12 міс. х 2,94 грн. за 1 куб. м. = 662,48 грн. за 1 січень 2021 р. 2704 куб. м. : 12 міс. х 2,148 грн. за 1 куб. м. - 484,02 грн. за місяць з 01.02. 2021 р. Відповідно до Постанови НКРЕКП № 2725 від 22.12.2021 року для AT «Лубнигаз» з 01.01.2022 року встановлено тариф 2,388 грн. за 1 м3 на місяць ( з урахуванням ПДВ). За газовий рік (2020-2021 р.р.) Споживачем спожито природний газ в обсязі 3475 куб. м 3475 куб. м : 12 міс. х 2,388 грн. за 1 куб. м. = 691,54 грн. за 1 місяць з 01.01.2022 р. За газовий рік (2021-2022 р.р.) Споживачем спожито природний газ в обсязі 3305 куб. м 3305 куб. м : 12 міс. х 2,388 грн. за 1 куб. м. = 657,70 грн. за 1 місяць з 01.01.2023 р. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідач скористався наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, а саме не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем. Тому суд приходить до висновку, що [PERSON] приєдналася до умов Типового договору розподілу природного газу, отримував послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконав, оплату не здійснював. Згідно наданого розрахунку нарахування та заборгованості за послугу розподілу природного газу абонента [PERSON] станом на 13.10.2023 становить 17525,81 грн. За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач скористалася наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконала, а саме не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем в сумі 17525,81 грн. Вказана сума заборгованості відповідачем не сплачена. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Оскільки правовідносини між сторонами за юридичною природою є грошовим зобов`язанням, на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком, наданим стороною позивача, який відповідачем під час розгляду справи жодним чином не спростований, і з яким суд погоджується, за період з 21.04.2020 по 23.02.2022 інфляційні втрати складають 1004,41 грн., 3% річних - 324,68 грн. (а.с. 9). З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованості за розподіл природного газу, у сумі 17525,81 грн., інфляційні втрати в розмірі 1004,41 грн., три відсотки річних в розмірі 324,68 грн, а всього 18854,90 грн. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним понесені позивачем судові витрати в сумі 2684,00 грн. (а.с. 4) покласти на відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved