Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

06.11.2023 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» заборгованість за електричну енергію вироблену за «зеленим тарифом» в сумі 88592 грн. 42 коп., пеню 7756 грн., 3% річних в розмірі 544 грн. 56 коп. та інфляційні втрати в сумі 572 грн. 42 коп., а всього 97465 грн. 40 коп., сплачений судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 12000 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Представник відповідача подав заяву, в якій зазначив, що станом на день подання позовної заяви 29.10.2023 борг не відповідав дійсності, частина заборгованості сплачена до подання позовної заяви до суду. У додатках до позовної заяви знаходиться акт звірки взаємних розрахунків на підставі якого грунтуються позовні вимоги, його підписано сторонами станом на 26.09.2023 на загальну суму 80009 грн. 14 коп, а вимоги про стягнення заборгованості в сумі 88592 грн. 42 коп. є необгрунтованими, тому на підставі п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 255 ЦПК України, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Одночасно подав відзив на позовну заяву, який обгрунтував тим, що на день подання позовної заяви 29.10.2023 борг не відповідав дійсності, частина заборгованості сплачена до подання позовної заяви до суду. У додатках до позовної заяви знаходиться акт звірки взаємних розрахунків на підставі якого грунтуються позовні вимоги, його підписано сторонами станом на 26.09.2023 на загальну суму 80009 грн. 14 коп, а вимоги про стягнення заборгованості в сумі 88592 грн. 42 коп. є необгрунтованими, тому на підставі п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 255 ЦПК України, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору на день подання позовної заяви. Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат здійснено не вірно, не співпадають оплати заборгованості, зазначені у розрахунках, з фактичними датами оплати банківських виписок по особовому рахунку. Також у розрахунках 3% річних та інфляційних втрат Позивачем не враховано, що граничні строки по розрахунку повинні визначатись з дотриманням вимог ч. 5 ст. 254 ЦК України. Тобто якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або неробочий день, що визначений відповідно до закону в місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Крім того, відповідно до пп. 2 п. 2 постанови НКРЕКП від 30.01.2023 № 159 «Про визнання такою, що втратила чинність постанови НКРЕКП від 26 квітня 2022 року № 396» з метою врегулювання питань, які виникають у зв`язку із пунктом 1 цієї постанови: 2) постачальникам електричної енергії, що виконують функцію постачальника універсальних послуг (далі - ПУП) забезпечити повну оплату вартості електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, купленої ПУП за «зеленим» тарифом у 2022 році: за березень - до 25 березня 2023 року; за квітень - до 25 квітня 2023 року; за травень - до 25 травня 2023 року; за червень - до 25 червня 2023 року; за липень - до 25 липня 2023 року; за серпень - до 25 серпня 2023 року; за вересень - до 25 вересня 2023 року; за жовтень - до 25 жовтня 2023 року;за листопад - до 25 листопада 2023 року; за грудень - до 25 грудня 2023 року. Таким чином, за червень 2022 року Товариством сплачено 1875,07 грн 05.09.2023, за липень 2022 року - 5450,06 грн 21.09.2023, тому складений розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за червень-липень 2022 року, доданий до відзиву. Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначений Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг». Положеннями ст. 1 Закону №1540-VIII передбачено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Частиною 5 ст. 14 Закону №1540-VIII визначено, що рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою. Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг (ч. 9 вказаної статті). Зміст наведених норм права дає підстави дійти висновку, що НКРЕКП є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. При цьому, державне регулювання діяльності суб`єктів господарювання у сферах енергетики здійснюється, зокрема, шляхом прийняття постанов, які є обов`язковими до виконання вказаними суб`єктами господарювання. Позивач та Відповідач є учасниками ринку електричної енергії, між якими укладено договорів купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством від 02.12.2019 № 369-3T. НКРЕКП (Регулятор) прийняв постанову від 25.02.2022 № 332 (у редакції від 26.04.2022) в межах своїх повноважень. Тому має застосовуватись, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. Як вбачається із вказаної постанови, її прийнято відповідно до Законів України «Про ринок електричної енергії», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, введеним відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та продовженим відповідними Указами Президента України, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду з метою забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25.02.2022. Таким чином, вимога щодо стягнення 7756,00 грн пені є необґрунтованою та незаконною, враховуючи постанову НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (в редакції від 26.04.2022). Вимога щодо стягнення 12000,00 грн витрат на правову допомогу є необґрунтованою у зв`язку з неспівмірністю складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Зокрема справа №750/16286/23 є малозначною. [PERSON] укладено договір від 28.08.2023 № 28/08/23-02 про надання правової допомоги з адвокатом Літвін І.М., згідно з п. 3.1 якого розмір гонорару визначається додатковою угодою до даного Договору, яка є невід`ємною його частиною. Натомість, укладено 2 додаткові угоди. Відповідно до додаткової угоди від 28.08.2023 № 1 загальна вартість наданих послуг становить 4000,00 грн. (консультування клієнта, вироблення правової позиції, підготовка претензії, адвокатського запиту щодо врегулювання заборгованості за електричну енергію, вироблену генеруючими установками \~ \~ \~ \~приватних \~ \~ \~ \~домогосподарств). Між \~ \~ \~ \~ сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2023 № 1, у справі наявна розрахункова квитанція від 28.08.2023 № 735105, тобто фактично розрахунковий документ видано до підписання акту приймання-передачі наданих послуг, докази оплати наданих послуг відсутні. Відповідно до додаткової угоди від 28.08.2023 № 2 загальна вартість наданих послуг становить 8000,00 грн. (консультування клієнта, вироблення правової позиції, підготовка та направлення позовної заяви до суду про стягнення заборгованості за електричну енергію, вироблену генеруючими установками \~ \~ \~ \~приватних \~ \~ \~ \~домогосподарств). Між \~ \~ \~ \~сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг від 29.10.2023 № 2, у справі наявна розрахункова квитанція від 29.10.2023 № 735119, докази оплати наданих послуг відсутні. Адвокатом не зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), зокрема, витрачений час на підготовку кожного документа та обсяг. Таким чином, докази щодо 12000,00 грн. витрат на правову допомогу є неналежними. Відповідно до ч. 2 - 6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; \~ \~ \~ \~ розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За приписами частини 3 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Виходячи із зазначеного, для визначення розміру витрат па професійну правничу (правову) допомогу суд повинен враховувати критерії складності справи, обсяг наданих адвокатом послуг, кваліфікації і досвіду адвоката, ціни позову, а також керуватися принципами розумності та справедливості. Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт (надання послуг) та їх обсягом, тому просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та відмовити в задоволенні позову. Також подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому зазначив, що справа №750/16286/23 є малозначною, вимога щодо стягнення 12 000,00 грн витрат на правову допомогу є необґрунтованою у зв`язку з неспівмірністю складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт (надання послуг) та їх обсягом, тому просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без участі представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 02.12.2021 між ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» (далі- постачальник універсальних послуг) та [PERSON] (далі Споживач) було укладено Договір №369-ЗТ про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. За вказаним договором, Споживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у Споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цим Договором. Згідно п. 4.1. Договору оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Пунктом 4.2. Договору визначено, що Постачальник універсальних послуг повинен перерахувати кошти для оплати проданої Споживачем електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою приватного домогосподарства, на поточний рахунок Споживача відповідно до заяви-повідомлення. Згідно Акту звірки взаємних розрахунків по стану на період: 01.01.2022 - 26.09.2023 між ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» та [PERSON] за договором №369-ЗТ від 02.12.2021 заборгованість відповідача становить 80009 грн. 14 коп. Акт звірки взаємних розрахунків за вказаний період співпадає з транзакціями (надходження на картковий рахунок споживача [PERSON] ). Відповідачем до 20 числа місяця (20.10.2023) наступного за розрахунковим не здійснено оплату за вересень 2023 11835 грн. 78 коп.. Згідно Акту прийманняпередавання товару (електричної енергії) №9, Споживачем передано, а Постачальником універсальних послуг за розрахунковий період з 01.09.2023 року по 30.09.2023 року прийнято 2285 кВтг електричної енергії та сума до сплати складає 11835 грн. 78 коп. Згідно довідки щодо розрахунків за договором купівлі-продажу електричної енергії від 02.12.2019 №369-ЗТ вбачається, що станом на 22.11.2023 року оплата заборгованості здійснена в повному обсязі, зокрема червень 1875 грн. 07 коп., оплата 05.09.2023; липень 5450 грн. 06 коп., оплата 21.09.2023; серпень 6043 грн. 33 коп., оплата 04.10.2023; вересень 2746 грн. 23 коп., оплата 04.10.2023; жовтень 2564 грн. 76 коп., оплата 06.11.2023; квітень 1788 грн. 03 коп., оплата 04.10.2023; травень 17576 грн. 13 коп., оплата 07.11.2023; червень 16098 грн. 67 коп., оплата 08.11.2023; липень 16979 грн. 30 коп., оплата 22.11.2023; серпень 16212 грн. 69 коп., оплата 22.11.2023; вересень 11835 грн. 78 коп., оплата 22.11.2023 (а.с. 114). Відповідно до наданого представником відповідача розрахунку заборгованості за договором за період з 27.06.2023 до 05.09.2023 становила 1875 грн. 07 коп., 3% річних 10 грн. 94 коп., інфляційні втрати 37 грн. 34 коп.; за період з 26.07.2023 до 21.09.2023 становила 5450 грн. 06 коп., 3% річних 25 грн. 98 коп., інфляційні втрати 49 грн. 43 коп. (а.с. 115). Вказаний розрахунок не був спростований позивачем. Відповідно до вимог\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, після відкриття провадження у справі станом на 22.11.2023 року оплата заборгованості за Договором купівлі-продажу електричної енергії від 02.12.2019 №369-ЗТ здійснена в повному обсязі, що підтверджується довідкою щодо розрахунків за договором купівлі-продажу електричної енергії від 02.12.2019 №369-ЗТ. У зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що договором, який був укладений між сторонами, передбачено стягнення пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань з боку відповідача. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що договором не встановлений розмір за користування грошовими коштами позивача, позивачем було застосовано трьохвідсотковий розмір, передбачений ст. 625 ЦК України та розраховано втрати від інфляції. Разом з тим, представником відповідача був складений розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, де заборгованість за договором за період з 27.06.2023 до 05.09.2023 становила 1875 грн. 07 коп., 3% річних 10 грн. 94 коп., інфляційні втрати 37 грн. 34 коп.; за період з 26.07.2023 до 21.09.2023 становила 5450 грн. 06 коп., 3% річних 25 грн. 98 коп., інфляційні втрати 49 грн. 43 коп., що не спростований позивачем, який суд вважає обґрунтованими, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 86 грн. 77 коп. та 3% річних в розмірі 36 грн. 92 коп. Наданий розрахунок позивача є необгрунтованим урахуванням сплати заборгованості, тому судом не приймається до уваги. Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначений Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон №1540-VIII). Положеннями ст. 1 Закону №1540-VIII передбачено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Частиною 5 ст. 14 Закону №1540-VIII визначено, що рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою. Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг (ч. 9 вказаної статті). Зміст наведених норм права дає підстави дійти висновку, що НКРЕКП є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. При цьому, державне регулювання діяльності суб`єктів господарювання у сферах енергетики здійснюється, зокрема, шляхом прийняття постанов, які є обов`язковими до виконання вказаними суб`єктами господарювання. Позивач та Відповідач є учасниками ринку електричної енергії, між якими укладено договорів купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством від 02.12.2019 № 369-3T. НКРЕКП (Регулятор) прийняв постанову від 25.02.2022 № 332 (у редакції від 26.04.2022) в межах своїх повноважень. Тому має застосовуватись, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. Як вбачається із вказаної постанови, її прийнято відповідно до Законів України «Про ринок електричної енергії», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, введеним відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та продовженим відповідними Указами Президента України, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду з метою забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25.02.2022. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Постановою від 30.01.2023 №153 «Про визнання такою, що втратила чинність постанови НКРЕКП від 26 квітня 2022 року №396 визначила, що постачальникам електричної енергії, що виконують функцію постачальника універсальних послуг (далі ПУП) забезпечити повну оплату вартості електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, купленої ПУП за «зеленим» тарифом у 2022 році: за березень до 25 березня 2023 року; за квітень - до 25 квітня 2023 року; за травень - до 25 травня 2023 року; за червень - до 25 червня 2023 року; за липень - до 25 липня 2023 року; за серпень - до 25 серпня 2023 року; за вересень - до 25 вересня 2023 року; за жовтень - до 25 жовтня 2023 року; за листопад - до 25 листопада 2023 року; за грудень - до 25 грудня 2023 року. Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені в розмірі 7756,00 грн. є необґрунтованим та незаконним, враховуючи постанову НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (в редакції від 26.04.2022), відповідно до якої зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України). Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлення договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України). Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно Актів купівлі-продажу електроенергії обов`язково зазначаються суми податків і зборів, вирахувані з доходу Споживача від продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії за „зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії його приватним господарством, які Електропостачальник, як податковий агент, повинен перерахувати до відповідного бюджету за своїм місцезнаходженням (реєстрації) на рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки розмір пені заявлений позивачем до стягнення з відповідача розрахований з порушенням періоду нарахування, незначного його строку порушення та без урахування податків і зборів, суперечить постанові від 25.02.2022 № 332, тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Літвін Ігор Миколайович на підставі ордеру серії АІ № 1475009 від 29.10.2023 та договору про надання правничої допомоги від 28.08.2023 та додаткових угод до нього. Справа №750/16286/23 є малозначною. [PERSON] укладено договір від 28.08.2023 № 28/08/23-02 про надання правової допомоги з адвокатом Літвін І.М., згідно з п. 3.1 якого розмір гонорару визначається додатковою угодою до даного Договору, яка є невід`ємною його частиною. Натомість, укладено 2 додаткові угоди. Відповідно до додаткової угоди від 28.08.2023 № 1 загальна вартість наданих послуг становить 4000,00 грн. (консультування клієнта, вироблення правової позиції, підготовка претензії, адвокатського запиту щодо врегулювання заборгованості за електричну енергію, вироблену генеруючими установками \~ \~ \~ \~приватних \~ \~ \~ \~домогосподарств). Між \~ \~ \~ \~ сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2023 № 1, у справі наявна розрахункова квитанція від 28.08.2023 № 735105, тобто фактично розрахунковий документ видано до підписання акту приймання-передачі наданих послуг, докази оплати наданих послуг відсутні. Відповідно до додаткової угоди від 28.08.2023 № 2 загальна вартість наданих послуг становить 8000,00 грн. (консультування клієнта, вироблення правової позиції, підготовка та направлення позовної заяви до суду про стягнення заборгованості за електричну енергію, вироблену генеруючими установками \~ \~ \~ \~приватних \~ \~ \~ \~домогосподарств). Між \~ \~ \~ \~сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг від 29.10.2023 № 2, у справі наявна розрахункова квитанція від 29.10.2023 № 735119, докази оплати наданих послуг відсутні. Адвокатом не зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), зокрема, витрачений час на підготовку кожного документа та обсяг. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі. Проте, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, враховуючи часткове задоволення позову та клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 1000\~грн.\~витрат на правничу допомогу за подання позовної заяви до суду, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи та часткового задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов був заявлений на загальну суму 97465,40 грн., а задоволений на 123,69 грн., що складає 0,13% від ціни заявленого позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за розгляд справи у розмірі 1,40 грн. - пропорційно задоволених позовних вимог (0,13 % від 1073,60 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви).

Outcome: partial