Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

28.09.2023 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просила суд: визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.11.2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено слухання справи по суті. 19.12.2023 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] подав до суду письмові пояснення, у яких просив позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглядати без її особистої участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним та своєчасно, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним та своєчасно, причини неявки не повідомив, надав до суду письмові пояснення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, \~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Згідно ст..\~127\~ЖК України,\~для проживання\~робітників,\~службовців,\~студентів,\~учнів,\~а також\~інших громадян\~у період\~роботи або\~навчання можуть\~використовуватись гуртожитки.\~Для тимчасового\~проживання осіб,\~які відбували\~покарання у\~виді обмеження\~волі або\~позбавлення волі\~на певний\~строк і\~потребують поліпшення\~житлових умов\~або жила\~площа яких\~тимчасово заселена\~чи яким\~повернути колишнє\~жиле приміщення\~немає можливості,\~а також\~осіб,\~які потребують\~медичної допомоги\~у зв`язку\~із захворюванням\~на туберкульоз,\~використовуються спеціальні\~гуртожитки.\~Під гуртожитки\~надаються спеціально\~споруджені або\~переобладнані для\~цієї мети\~жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті ради. Згідно ст.. 129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Судом встановлено, що 06 лютого 1992 року на підставі Протоколу №1 було видано Ордер на житлову площу в гуртожитку №26 серія 08 про право на заняття сім?єю із трьох осіб житлову площу в гуртожитку по [ADDRESS] , розміром 12 кв. м. Ордер було видано на ім?я [PERSON] , також в Ордер було вписано [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі, який було розірвано 22.01.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, що виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №28, серії [NUMBER] . Отже, судом встановлено, що відповідачу Будівельною компанією «Одесастрой» було видано ордер про право на заняття ним та його сім?єю житлову площу в гуртожитку по [ADDRESS] , розміром 12 кв. м., та як підстава вказано: працює/навчається у «СЕМУ-35». Згідно ст.\~63\~ЖК України,\~члени сім`ї\~наймача,\~які проживають\~разом з\~ним,\~користуються нарівні\~з наймачем\~усіма правами\~і несуть\~усі обов`язки,\~що випливають\~з договору\~найму жилого\~приміщення.\~Повнолітні члени\~сім`ї\~несуть солідарну\~з наймачем\~майнову відповідальність\~за зобов`язаннями,\~що випливають\~із зазначеного\~договору. До\~членів сім`ї\~наймача належать\~дружина наймача,\~їх діти\~і батьки.\~Членами сім`ї\~наймача може\~бути визнано\~й інших\~осіб,\~якщо вони\~постійно проживають\~разом з\~наймачем і\~ведуть з\~ним спільне\~господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно ст.\~65\~ЖК України,\~наймач вправі\~в установленому\~порядку за\~письмовою згодою\~всіх членів\~сім`ї,\~які проживають\~разом з\~ним,\~вселити в\~займане ним\~жиле приміщення\~свою дружину,\~дітей,\~батьків,\~а також\~інших осіб.\~На вселення\~до батьків\~їх неповнолітніх\~дітей зазначеної\~згоди не\~потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу позивачки, що вона не є власником приміщення, не є наймачем, не є членом сім`ї наймача, якому було видано ордер про право на заняття житлової площі в гуртожитку по [ADDRESS] , розміром 12 кв. м., на підставі навчання або роботи у «СЕМУ-35», а тому не має права звертатись із позовом про визнання наймача таким, що втратив право користування житловою площею в гуртожитку по [ADDRESS] , розміром 12 кв. м. Суд звертає увагу сторін, що з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням може звернутись власник майна, балансоутримувач, або наймач. У відповідності до норм ст. 55 Конституції України, права і свободи людини захищаються. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При пред`явленні позову суд не може встановити, чи є позивач або відповідач належними сторонами, оскільки при пред`явленні позову вони є передбачуваними суб`єктами спірних матеріальних правовідносин і питання про їхню належність до справи вирішується тільки на підставі застосування норм матеріального права та з ураху\-ванням поданих доказів у справі. За загальним правилом, позов має пред`являтися до суду належним позивачем, тобто особою, яка має право вимоги за позовом, оскільки саме її права, свободи та інтереси порушені, оспорюються або невизнані та лише до належного відповідача - особи, яка повинна відповідати за позовом. Таке процесуальне право та обов`язок позивача та відповідача бути належним суб`єктом цивільних процесуальних відносин зумовлено матеріально - правовими відносинами, учасниками яких вони є. Належні сторони у цивільному процесі є носіями суб`єктивних прав та обов`язків, які складають зміст матеріально-правових відносин. Належними сторонами\~в цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. Належний позивач особа, якій належить право вимоги; належний відповідач особа, котра повинна відповідати за позовом. Обґрунтування належності у осіб процесуальної правосуб`єктності позивача і відповідача покладається на позивача та осіб, які порушують процес на захист прав та інтересів позивача. Під час прийому позовної заяви до розгляду, на основі норм матеріального права, суд визначає чи є сторони належними. Відповідно, позивач і відповідач визнаються належними сторонами, якщо є припущення вважати, що вони є носіями спірного права або охоронюваного законом інтересу. Суд роз`яснює, що сторону примушує шукати захисту в суді спірність та невизначеність матеріальних правовідносин. Але спір може мати місце при відсутності таких відносин у дійсності, тому правосуб`єктність сторін можуть мати особи, які лише вважають, що між ними існують матеріально-правові відносини. Становище сторін у процесі тісно пов`язане з правопорушенням. Але може бути і без нього, внаслідок помилки про наявність між ними спірних правовідносин. Крім того, особа може вимагати від суду усунення умов, які створюють реальну загрозу порушення. Таким чином, сторони мають у переданій на розгляд судові справі особистий юридичний інтерес, який буде протилежним за матеріальним і процесуальним характером. Матеріально-правовий визначається спірними цивільними, трудовими, іншими матеріальними правовідносинами сторін. Процесуально-правовий наслідками розв`язання матеріально-правового спору, одержання певного за змістом рішення суду. Неналежними сторонами в цивільному процесі будуть ті особи, які не є суб`єктами права вимоги чи несення обов`язку.\~Неналежний позивач\~- це особа, якій не належить право вимоги по пред`явленому в суді позову, а\~неналежним відповідачем\~та особа, що не повинна відповідати по пред`явленому до неї в суді позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Згідно ч. ч. 1-2\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови задоволенні позову на позивача. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 63, 64,72 ЖК України, ст. 16, 29, 310, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 258, 259, 263-265, 267, 280, 282, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

Outcome: dismissed