Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Орган опіки та піклування Козинської селищної ради Обухівського району Київської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання малолітньої дитини та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач має на утриманні неповнолітніх дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Проте, мати дітей покладені на неї обов`язки щодо виховання та утримання дітей не виконує. Спеціалістами служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району спільно з ювенальною превенцією Обухівського ВПІ ГУНП в Київській області неодноразово здійснювались візити в родину [PERSON] , проводили профілактичні бесіди, допомагали забезпечити належні умови для проживання її малолітніх дітей, привозили речі та продукти харчування в межах можливості. 20 жовтня 2023 року службою у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району спільно з інспектором ювенальної превенції Обухівського ВП ГУНП в Київській області було здійснено огляд місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] за їх місцем проживання по [ADDRESS] . Приїхавши за вищезазначеною адресою, було з`ясовано, що діти перебували самі в занедбаному будинку, двері в який були підперті дерев`яною колодою з зовнішньої сторони. Протягом години спеціалісти служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району та інспектор ювенальної превенції чекали та оглядали подвір`я в пошуках [PERSON] . У будинку відповідачки антисанітарія. Пляшки від алкоголю стояли біля дитячого ліжка. Постільна білизна друже брудна. В будинку холодно. Після оглянутого приміщення та дітей було прийнято рішення про негайне відібрання дітей та надання висновку до суду щодо відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав на підставі рішення Виконавчого комітету Козинської селищної ради від 20.10.2023 року № 1. Оскільки діти були залишені без батьківського піклування у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я малолітніх дітей, на підставі рішення Виконавчого комітету Козинської селищної ради № 1 від 20.10.2023 року їх було тимчасово поміщено до Комунального некомерційного підприємства Обухівської міської ради» Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування в м. Обухів Київської області для проведення обстеження та надання необхідної медичної допомоги. Враховуючи, що відповідач ухиляється належно виконувати свої батьківські обов`язки відносно своїх дітей, позивач просив відібрати у [PERSON] малолітніх [PERSON] та [PERSON] . Стягнути з [PERSON] аліменти на користь малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/3 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Представник органу опіки та піклування Козинської селищної ради Обухівського району Київської областів судовому засіданні позовні вимоги про відібрання дітей у матері без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Івахненко В.А. позовні вимоги не визнали в повному обсязі, заперечили щодо позовних вимог позивача, зазначили, що відповідно відповідачка алкогольними напоями не зловживає, в спілкуванні ввічлива, скарг, заяв, претензій зі сторони сусідів не надходило, на наркологічні та психіатричні захворювання не страждає. На даний час відпали причини, які перешкоджали належному вихованню та утриманню дітей, а саме, відповідач [PERSON] , як мати може утримувати та виховувати дітей, не ухиляється від виховання дітей, жорстоко не поводиться з ними, не є хронічним алкоголіком або наркоманом, не вдається до будь-якої експлуатації дітей, не примушує їх до жебракування та бродяжництва, не засуджена за вчинення умисного злочину щодо дітей. При цьому, доводи позивача, викладені в позовній заяві, - необгрунтовані, незаконні та є такими, що не підтверджуються належними та допустимими доказами. Просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, відповідачка [PERSON] зобов`язалася виховувати своїх дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, родини, піклуватись про їх здоров`я, їх фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких в інтересах малолітніх дітей звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача про відібрання дітей у матері без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] є матір`ю дітей: [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 20.10.2023 року №1 вирішено негайно відібрати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , від їх матері [PERSON] . На підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 20.10.2023 року №1 вирішено тимчасово влаштувати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства Обухівської міської ради «Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування в м. Обухів Київської області» для проведення обстежень та надання необхідної медичної допомоги. З актів обстеження умов проживання від 30.09.2021, 17.08.2022, 12.09.2022, 09.11.2022, 18.05.2023, 20.06.2023, 20.10.2023, 24.10.2023 по [ADDRESS] вбачається, що в будинку брудно, холодно, речі розкидані. Відсутні всі належні умови для дітей. Будинок потребує капітального ремонту. Батьки ухиляються від належного виконання своїх батьківських обов`язків, не забезпечують дітям безпечного середовища, чим створюють загрозу життю і здоров`ю дітей. Згідно акту про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх заміняють від 20.10.2023, у зв`язку зі загрозою для життя та здоров`я було відібрано [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] . Мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не забезпечує дітям безпечного середовища, чим створює загрозу життю та здоров`ю дітей. Умови проживання дітей на момент вилучення: антисанітарія. В будинку діти були самі, була затоплена груба, яка навколо захаращена старими речами, діти були голі і злякані стукали у вікно, продукти харчування відсутні. З довідок-характеристик, виданих Великодмитровицьким старостинським округом Обухівського району Київської області від 12.04.2023, 23.10.2023 року вбачається, що [PERSON] , зареєстрована в [ADDRESS] , фактично проживає в [ADDRESS] . За час проживання на території села зарекомендувала себе посередньо, конфліктна, лінива, безвідповідальна, на зауваження не реагує, алкогольними напоями не зловживає, веде неналежне виконання своїх батьківських обов`язків. 20.10.2023 року виконавчим комітетом Козинської селищної ради Обухівського району Київської області винесено рішення № 1 про негайне відібрання малолітніх дітей та надання висновку до суду щодо відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав. У рішенні зазначено, що беручи до уваги акт про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють від 20.10.2023 року та надані документи, у зв`язку із загрозою для життя та здоров`я та з метою захисту законних прав та інтересів малолітніх дітей, виконавчий комітет Козинської селищної ради вирішив: відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] . Тимчасово влаштувати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства Обухівської міської ради Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування в м. Обухів Київської області для проведення обстеження та надання необхідної медичної допомоги. З актів проведення оцінки рівня безпеки дітей [PERSON] та [PERSON] вбачається, що рівень безпеки визначений як дуже небезпечний. Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» в редакції чинній на момент відібрання дитини, визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків служба у справах дітей подає голові районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади відповідне клопотання. Після надходження клопотання голова чи інша уповноважена особа районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення. На підставі рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади служба у справах дітей разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров`я вживають заходів до відібрання дитини у батьків та тимчасово влаштовують її відповідно до пункту 31 цього Порядку. Якщо надійшла інформація про загрозу життю або здоров`ю дитини, яка проживає на території сільської, селищної ради, виконавчий орган сільської, селищної ради протягом одного дня приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків, забезпечує її тимчасове влаштування та у день відібрання дитини письмово повідомляє про це службу у справах дітей. Про відібрання дитини у батьків орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). З огляду на зазначене, судом відзначається, що підставою відібрання дітей без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Аналізуючи доводи позивача, якими обґрунтовуються позовні вимоги, щодо підстав відібрання дітей від матері в частині наявності загрози здоров`ю та життю малолітніх [PERSON] та [PERSON] у випадку залишення їх з матір`ю, судом відзначається, що зазначені обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні з огляду на наступне. Зокрема, як вбачається з характеристик, виданих Великодмитровицьким старостинським округом Обухівського району Київської області від 12.04.2023, 23.10.2023 року, [PERSON] , зареєстрована в [ADDRESS] , фактично проживає в [ADDRESS] . За час проживання скарг, заяв і претензій зі сторони сусідів не надходило, алкогольними напоями не зловживає. Під час судового розгляду справи, відповідач повідомила суд, що вона врахувала зауваження драгун опіки, на майбутнє буле більше приділяти увагу вихованню та розвитку дітей, не буде їх залишати самими, прибрала в будинку, виявила бажання проживати з дітьми, та зазначила, що проживає одна, не має допомоги та має тяжке матеріальне становище. Враховуючи вищевикладене, та враховуючи дані про особу відповідача [PERSON] , суд зазначає, що відсутні дані про її негативну характеристику, про алкоголізм, наркоманію, аморальний спосіб життя, жебрацтво, тощо. Так само відсутні дані про насильство над дітьми чи інший негативний на них вплив з боку відповідача. При цьому, той факт, що сім`я [PERSON] вимушена жити у будинку, який потребує ремонту та облаштування меблями не є показником відношення відповідача до дітей. Посилання представника позивача в цій частині не є достатньою підставою для відібрання дітей на даний час. При цьому, під час судових засідань мати дітей [PERSON] бажала повернути дітей, усвідомила свою поведінку та дії, що вказує на усвідомлення нею необхідності належного виконання своїх материнських обов`язків, та, більш того, з наданих нею пояснень вбачається, що на даний час [PERSON] веде активну роботу над усуненням можливих недоліків у вихованні дітей та тих обставин, які призвели до відібрання у неї дітей. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані її сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Таким чином, з наданих учасниками справи та досліджених в судовому засіданні доказів суд встановив, що станом на день вирішення питання про відібрання [PERSON] та [PERSON] від матері відсутні підстави для відібрання дітей. При цьому суд виходить з наступного: Як зазначено в ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 «Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За змістом ст. ст. 151, 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Відібрання дітей від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав має бути наслідком невиконання батьківських обов`язків або їх неналежного виконання, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я та морального виховання. Суд виходить з того, що найкращим для малолітніх дітей є їх проживання в рідній сім`ї, що не заперечувалося представником позивача, і більш того, відібрання дітей у матері при встановлених під час судового розгляду конкретних обставинах, що існують на даний час, не відповідає інтересам дітей. Суд також враховує, що поведінка відповідача змінилась, вона зробила для себе висновки, бажає і надалі виконувати батьківські обов`язки, має любов до своєї доньки та свого сина, і демонструє своїм ставленням дійсне бажання жити з дітьми та опікуватись ними. Порівнюючи вагомість тих обставин, на які як на підставу для відібрання дітей посилається позивач, і вагомість психологічного аспекту відібрання, враховуючи особу і поведінку відповідача, а також враховуючи, що відібрання дітей від матері може бути застосовано лише як крайня міра, коли без відібрання не можна усунути загрозу для життя та здоров`я дитини у інший спосіб, то при наданих доказах і при вставлених судом конкретних обставинах, - суд не вбачає підстав для відібрання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у матері - відповідача [PERSON] , без позбавлення батьківських прав, на даний час та вважає, що таке відібрання не відповідатиме інтересам дітей, на підставі чого відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. Так само не підлягає задоволенню і вимога позивача про стягнення з [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ) на користь опікуна (піклувальника) чи установи під опікою якої будуть перебувати діти, аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 30 жовтня 2023 року до досягнення дітей повноліття, оскільки зазначена вимога є похідною від попередньої вимоги про відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав, в задоволенні, якої позивачу було відмовлено. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в задоволенні позову, - на позивача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed