Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

26 грудня 2023 року до Ленінського районного суду м.Харкова звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15 жовтня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №4760. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2023 справа надійшла в провадження судді цього ж суду Петрової Н.М. 28.12.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.9). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просила їх задовольнити та проводити розгляд справи за її відсутності (а.с.11). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про визнання позовної заяви [PERSON] про розірвання шлюбу, не заперечує проти її задоволення (а.с.11). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони - [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2021 року згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, подружжя наполягає на розірванні шлюбу, оскільки їх сім`я розпалася остаточно, відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя, примирення і збереження сім`ї неможливі, шлюб існує формально, його збереження суперечило б їх інтересам. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки. Зазначене конституційне положення знайшло свій подальший розвиток у Сімейному кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите в цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається ( ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.53 СК України). Відповідно до ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.110 СК України кожен із подружжя має право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних правовідносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Судом встановлено, що відносини між подружжям фактично вже вичерпані, відновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, категорично заперечують проти подальшого збереження сім`ї . За таких обставин позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судові витрати розподіляються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп., що підтверджується квитанцією №7357-ТQYB-SQ8E від 22.12.2023 (а.с.6). Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, що становить 536,80 грн., та про стягнення з відповідача на користь позивача 50% судового збору, що становить 536,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved