Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Позивач через свого представника - адвоката Замніус А.Ю. звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком. В обґрунтування якого вказав, 26.08.2021 року було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «М.Грушевського-11», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], державну реєстрацію якого проведено 09.09.2021 року. Рішенням загальних зборів від 26.09.2021 року об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «М.Грушевського-11» затверджено кошторис та розмір внесків на управління багатоквартирного будинку в розмірі 6,40 грн./м2 для квартир 2-9 поверхів, та 3,14 грн./м2 для квартир 1 поверху. Власником квартири [NUMBER] в будинку, розташованого за вищевказаною адресою є [PERSON] , який не виконує свої обов`язки щодо сплати внесків з управління багатоквартирним будинком, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка за період з 01.12.2021 року по 31.08.2023 року складає 8386,56 грн. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судові витрати, понесені при зверненні до суду з позовом у розмірі 2684,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. 14.09.2023 року в провадження суду надійшла цивільна справа №629/5383/23, провадження №2/629/1022/23 за позовом ОСББ «М.Грушевського-11» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком. 26.10.2023 року по даній справі судом ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСББ «М.Грушевського-11» задоволені в повному обсязі. 14.11.2023 року відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про перегляд заочного рішення. 19.12.2023 року ухвалою суду заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.10.2022 року по даній справі скасовано. Не погодившись з позовом відповідач подав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що він є внутрішньо-переміщеною особою. Заборгованість визначено позивачем за період з 01.12.2021 року по 31.08.2023 року. Відповідно до постанови КМУ №206 від 05.03.2022 року, встановлено, що в Україні забороняється стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року. 01.05.2023 року на адресу позивача було направлено заяву про застосування положення вищевказаної постанови до заборгованості за надані житлово-кумунальні послуги в частині стягнення заборгованості, утвореної після 24.02.2022 року. Крім того, позивачем не наведено розрахунок заборгованості, а до позову не додано таблицю із сумами заборгованості, яка не містить математичних розрахунків заборгованості за відсотками, у зв`язку з чим неможливо встановити спосіб та порядок визначення складових заборгованості. Також позивачем не надано орієнтовні розрахунки витрат на професійну правничу допомогу, акти здачі-приймання робіт тощо, а тому заявлена позивачем сума за надання правничої допомоги не може бути задоволеною. 19.01.2023 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що з висновком відповідача погодитись неможливо, оскільки відповідно до постанови КМУ від 24.02.2023 року №206, забороняється стягувати із громадян заборгованість за житлово-комунальні послуги, утворену стосовно об`єкта нерухомості у межах м. Лозова з 24.02.2022, у тому випадку, якщо громадянин покинув своє місце проживання та надав виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідачем не надано доказів, що до звернення позивача до суду, ним надавалась/направлялась на адресу позивача у паперовій або електронній формі довідка про взяття його на облік внутрішньо переміщеної особи, з метою застосування положень зазначеної постанови до заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Лише після звернення позивача з позовною заявою до суду відповідач 01.01.2024 року направив відповідну заяву, що він є внутрішньо переміщеною особою. Крім того, від КП «ЖУК» на адвокатський запит надійшла відповідь від 12.01.2024 №135, з якої вбачається, що [PERSON] протягом усього часу, з моменту отримання Довідки від 05.01.2023 внутрішньо переміщеної особи до звернення позивача до суду, продовжує користуватися послугами з централізованого водопостачання та водовідведення. Приблизні показники свідчать, що ним за період з 01.01.2023 року по 31.08.2023 використовувалось у середньому по 3 кубічні метри холодної води за місяць, що співпадає з нормою споживання води на одну особу. Таким чином [PERSON] не покидав своє місце проживання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити повністю, з викладених у ній підстав. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволені позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Також пояснив, що він є власником квартири за адресою [ADDRESS] . . В даній квартирі мешкає його донька з онуками, та сплачує комунальні послуги, але за ОСББ не платить, бо вважає об`єднання незаконним. Він є внутрішньо переміщеною особою, мешкає у доньки в [ADDRESS] . ОСББ не повідомляв про те, що він є ВПО. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №323400215 сформованої 20.02.2023. Із протоколу від 31.08.2021 року установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, проведених 26.08.2021 року за місцезнаходженням: [ADDRESS] , вбачається, що власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за вище вказаною адресою було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «М.Грушевського-11». Відповідно до Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «М.Грушевського-11» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати платежів, передбачених законодавством та Статутом цього об`єднання. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно положень указаного закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статтею 15 цього ж Закону визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «М.Грушевського-11» від 26.09.2021, було затверджено кошторис та розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку в розмірі 6,40 грн./м2 для квартир 2-9 поверхів, та 3,14 грн./м2 для квартир 1 поверху. Відповідно до п. 3.11 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «М.Грушевського-11» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Згідно п. 4.2. Статуту сплата загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. У п. 6.1 Статуту зазначено, що співвласники несуть відповідальність за порушення Статуту об`єднання та рішення статутних органів відповідно до закону. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року№417-VIII, кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання з оплати внесків за послугу з управління багатоквартирним будинком, визначених ОСББ «М.Грушевського-11», не виконує належним чином, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Із довідки про стан розрахунків по внескам з управління будинком ОСББ «М.Грушевського-11» за період з 01.12.2021 по 31.08.2023 вбачається, що відповідач [PERSON] має заборгованість по внескам з управління будинком у розмірі 8386,56 грн. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборогу або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такою будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку: виконувати рішення зборів співвласників: забезпечувати додержання вимог житловою і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин: кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спілішого майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Також відповідно до п. 10 ст. 7 ст.ст. 15, 16 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень. Об`єднання має право здійснювати контролі, за своєчасною сплатою внесків і платежів. Згідно положень п. 11 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирною будинку» для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Зважаючи на те, що статутом ОСББ ««М.Грушевського-11» встановлено, що рішення загальних зборів є обов`язковим для всіх співвласників, сплата внесків і платежів є обов`язковою для всіх співвласників, співвласники несуть відповідальність за порушення Статуту об`єднання та рішення статутних органів відповідно до закону, суд приходить до висновку, що відповідач, як співвласник багатоквартирного будинку належним чином свої зобов`язання щодо сплати коштів, затвердженими на загальних зборах внесків взагалі не вносив, тому у [PERSON] утворилася заборгованість. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має. Вказаний розрахунок відповідачем не спростовано, шляхом подання належних та допустимих доказів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним той факт, що в період з 01.12.2021 по 31.08.2023, відповідачем належним чином щомісячні внески з управління будинком не здійснювались, у зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 8386,56 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Посилання відповідача на п. 1 Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 є необґрунтованим, з наступних підстав. Пунктом 1 Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» передбачено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється зокрема: стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Згідно довідки від 05.01.2023 [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою. Докази про те, що відповідача надав управителю багатоквартирного будинку або іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, до суду надані не були. Суд відноситься критично до заяви від 01.01.2023, якою начебто [PERSON] повідомляв ОСББ про те, що він є внутрішньо переміщеною особою, оскільки довідка про те, що відповідач є внутрішньо переміщеною особою, видана тільки 05.01.2023. Докази направлення та/або отримання вказаної заяви уповноваженою особою ОСББ, до суду надані не були. Крім того, [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що за адресою [ADDRESS] проживає його донька разом з онуками, яка сплачує за комунальні послуги, окрім послуг з управління багатоквартирним будинком. Також, з довідки директора КП «ЖУК» № 135 від 12.01.2024 вбачається, що за адресою [ADDRESS] обліковуються два прилади розподільного обліку холодної води, показники яких щомісяця надавалися абонентом до КП «ЖУК» для здійснення нарахувань за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що відображено в журналі роботи приладу за заданий період. Крім цього, позивач в своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача витрати за надання правничої допомоги в розмірі 4000 гривень. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 30.08.2023 року; акт №1 здачі-приймання наданих послуг до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 30.08.2023 року; платіжна інструкція № 162 від 07.09.2023 року про оплату правових послуг на суму 4000,00 грн. Відповідно до ч.1-6 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що заявлена сума судових витрат на професійну правничу допомогу є пов`язана з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тому витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн. підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення сплаченого судового збору з [PERSON] на користь ОСББ «М.Грушевського-11», суд зазначає наступне. Відповідно до п.9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією довідки МСЕК №127697 від 16.03.2016 року (а.с.67), а тому відсутні підстави для стягнення з [PERSON] судового збору. У зв`язку з тим, що відповідач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", а рішення ухвалено на користь позивача, то судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial