Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , в інтересах якої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє представник адвокат Шевченко Є.О., звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом №1353; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на її користь, в розмірі 8200,00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 24 липня 2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть. Примирення та збереження шлюбно-сімейних стосунків неможливе та суперечить інтересам позивача та інтересам малолітніх дітей. Крім того, позивач зазначила, що за усною домовленістю відповідач зобов`язався сплачувати на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 8200,00 гривень щомісяця. Відтак, позивач вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 8200,00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~17 жовтня 2023 року на адресу Харківського районного суду Харківської області надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187\~ЦПК України з Єдиного державного демографічного реєстру. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. \~ \~ \~ \~20 жовтня 2023 року представник позивача усунув недоліки позову, визначені ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2023 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 30 жовтня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву,в якому він визнав позовні вимоги та пояснив, що з 24 липня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Відповідач зазначає, що він погоджується з позицією позивача, що їх сім`я розпалася остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. Також, за усною домовленістю з позивачем, відповідач зобов`язався сплачувати на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 8200,00 гривень щомісяця. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена, в судове засідання не з`явилася. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] адвокат Шевченко Є.О. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 24 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом №1353, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 24 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). \~ \~ \~ \~Сторони мають двох синів [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 22 січня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 14 лютого 2017 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області). \~ \~ \~ \~За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у позовній заяві просить після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати, а тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Що стосується вимог в частині стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Частинами 1,2,\~3\~ст.182\~СК України\~передбачено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. З аналізу змісту вказаних правових норм вбачається, що будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відтак, спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. У постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 487/5798/20 (провадження № 61-13023св21) зазначено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. \~ \~ \~ \~Як вбачається із позовної заяви, позивач з якою проживають малолітні діти, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме у твердій грошовій сумі. За ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом під час судового розгляду, малолітні сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем під час судового розгляду. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що на його утриманні є інші неповнолітні діти та непрацездатні члени сім`ї. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи також відсутні. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки судом\~встановлено,\~що малолітні\~сини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~проживають разом\~зі своєю\~матір`ю\~ [PERSON] ,\~а отже\~тягар по\~їх утриманню\~здебільшого покладається\~на неї,\~виходячи з\~вимог сімейного\~законодавства,\~відповідно якого\~діти мають\~право на\~отримання матеріальної\~допомоги з\~боку обох\~батьків,\~враховуючи ту\~обставину,\~що відповідач\~визнає повністю\~позов,\~суд вважає\~необхідним покладення\~на останнього\~аліментного зобов`язання\~та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 8200 гривень, щомісячно, починаючи з 13 жовтня 2023 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. За змістом ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 858 гривень 88 копійок. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і

Outcome: approved