Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У позовній заяві вказала, що право власності позивача на 15/32 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] , де позивачеві в якості спадкоємця належить із літ. «А» квартира [ADDRESS] з приміщеннями № 1 - веранда, №5 - жила, № 6 - кухня, 1- котельня, літ. В,Г, житловою площею 18,0 кв.м. визначено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21 липня 2020 року. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] та мала право на вказане житло на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. 12 листопада 2002 року за реєстром №6274, а право власності зареєстровано Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 10 лютого 2003 року та записано в реєстрову-кадастрову книгу №29-84. Разом із тим за державним актом II-ОД №073822, який видано на підставі рішення Ізмаїльської міської ради за № 182-XXIV від 25 грудня 2002 року земельна ділянка за вказаною адресою площею 0,0506 гектарів є власністю відповідача. Також вказала, що належні позивачеві приміщення виділені технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 04 травня 2020 року, якими вона користується самостійно. Просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0506 га, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований житловий будинок з надвірними та господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , належну на праві власності [PERSON] . Також припинити право власності на земельну ділянку площею 0,0506 га, що виділена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований житловий будинок з надвірними та господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , належну на праві власності [PERSON] (Державний акт серії II-ОД № 073822) за [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причину не повідомив, відзив не надав. З оглядом на вищевикладені обставини суд з урахуванням думки позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України. Вислухавши пояснення, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Долученою до матеріалів справи документацією визначено, що право власності позивача на 15/32 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] , де позивачеві в якості спадкоємця належить із літ. «А» квартира [ADDRESS] з приміщеннями № 1 - веранда, №5 - жила, № 6 - кухня, 1- котельня, літ. В,Г, житловою площею 18,0 кв.м. визначено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21 липня 2020 року. Суд також звертає увагу на те, що будь-яке судове рішення повинно бути направлене на настання відповідних юридичних наслідків, а судовий розгляд повинен мати ознаки ефективності. За наявними доказами суд повинен задовольнити вимоги або ж відмовити в їх задоволенні, належним чином вмотивувавши таке рішення. При цьому, суд у процесі розгляду справи повинен керуватися реальними, а не уявними мотивами ухвалюючи відповідне рішення, унеможливлюючи зловживання сторонами своїх прав, спрямоване на затягування процесу. Відповідно до ст.ст. 1-2, 11-13 ЦПК України сторона, звертаючись до суду з відповідними вимогами, повинна чітко дотримуватися основних засад судочинства, враховуючи специфіку відповідного процесу, виконувати свої обов`язки та користуватися наданими їй процесуальними правами, не допускаючи при цьому зловживання ними. Окрім вказаного суд зауважує, що цивільний процес має змагальний характер, а тому на сторону покладається відповідний набір процесуальних обов`язків, в тому числі щодо надання необхідних доказів стосовно спірного питання, включно з власного ініціативою в процесі збирання цих доказів. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] та мала право на вказане житло на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. 12 листопада 2002 року за реєстром №6274, а право власності зареєстровано Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 10 лютого 2003 року та записано в реєстрову-кадастрову книгу №29-84. В наступний час належні позивачеві приміщення виділені технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 04 травня 2020 року, якими вона користується самостійно. Разом із тим за державним актом II-ОД №073822, який видано на підставі рішення Ізмаїльської міської ради за № 182-XXIV від 25 грудня 2002 року, земельна ділянка за вказаною адресою площею 0,0506 гектарів є власністю відповідача. У відповідності\~до вимог\~ст.\~120\~ч.1\~ЗК України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Вказані обставин є такими, що зумовлюють право позивача в якості спадкодавця власника житлового будинку на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. 12 листопада 2002 року за реєстром №6274, а право власності зареєстровано Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 10 лютого 2003 року та записано в реєстрову-кадастрову книгу №29-84 визнавати своє право власності на земельну ділянку. Сукупність вказаних обставин є підставою у порядку, передбаченому ст. 346 ЦК України. Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України, разом із тим позовні вимоги не стосуються стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору 840,80 грн. за квитанцією №СВ03888380/1 від 14 вересня 2020 року.

Outcome: approved