Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся, [PERSON] . За життя [PERSON] мала на праві власності житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , право на який підтверджено нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу. Зазначений будинок [PERSON] заповіла [PERSON] , тобто матері позивача. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вище вказаного житлового будинку. [PERSON] спадщину не прийняла, так як передчасно померла [INFO] . З метою спадкування у червні 2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Ланової Н.А., однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено з підстав пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим рекомендовано звернутись з відповідним позовом до суду. Як зазначає позивач, встановлений для прийняття спадщини строк вона пропустила з наступних поважних причин. Це пов`язано з тим, що позивач вважала, що прийняла спадщину, так як у неї правовстановлюючий документ був на руках, а згідно\~ст. 549 ЦК УРСР\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву в якої підтримав заявлені вимоги, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, у судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Згідно\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, за життя [PERSON] мала на праві власності житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] право на який підтверджено нотаріально посвідченим 04.03.1986 року договором купівлі -продажу. 17.01.1992 року державним нотаріусом Ширяївської районної нотаріальної контори Черевко Н.М. посвідчено заповіт [PERSON] відповідно до якого, все майно яке на день смерті буде їй належати, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось, заповідалось [PERSON] , тобто матері позивача. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 01 червня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеного житлового будинку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] вказану спадщину не отримала, так як передчасно померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 07.08.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ширяївського стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області. З метою спадкування у червні 2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Ланової Н.А., однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено з підстав пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим рекомендовано звернутись з відповідним позовом до суду, що підтверджується листом від 21.06.2023 року №169-01-16. Відповідно до Витягу №72907223 зі спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, інші спадкоємці з питань спадкування не звертались. Для отримання спадщини вона не звернулася у встановлений законом строк із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки позивачка вважала, що прийняла спадщину, так як у неї правовстановлюючий документ був на руках, а згідно\~ст.\~549\~ЦК УРСР \~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~спадкові правовідносини регулюються\~ЦК України\~після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Згідно зі\~статтею 548 ЦК УРСР\~( 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до положень\~ст. 549 ЦК УРСР\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У разі пропуску строку для прийняття спадщини, встановлений ст. 594\~ЦК УРСР шестимісячний\~строк може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5\~та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Спадкова трансмісія є особливим порядком здійснення права на спадкування. У разі переходу права на прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії застосовуються як загальні правила, що регламентують способи (необхідність вчинення трансмісарам дій, що свідчать про прийняття спадщини за статтею 1269 ЦК України, недопущення прийняття спадщини з умовою чи застереженням відповідно до частини 2 статті 1268 ЦК України), строки прийняття та відмови від спадщини, так і спеціальні норми переходу права на прийняття спадщини до трансмісара. Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Застосування механізму спадкової трансмісії як юридичної фікції (закон бере до уваги, що оскільки спадкоємець мав право прийняти спадщину, але не встиг цього зробити внаслідок смерті, то він нібито спадщину прийняв) можливе за наявності послідовної сукупності таких умов-фактів (юридичний склад): 1. смерть спадкодавця; 2. закликання до спадкування спадкоємця-трансмітента; 3. смерть спадкоємця-трансмітента після смерті спадкодавця, але до спливу строку на прийняття спадщини (смерть трансмітента має настати протягом шести місяців з дня, що настав після смерті спадкодавця); 4. право на прийняття спадщини або відмова від її прийняття після смерті спадкодавця не було здійснено трансмітентом; 5. трансмітент має спадкоємця (трансмісара), який закликається до спадкування після смерті трансмітента; 6. трансмісар в установлений законом строк здійснив своє право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця. З постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 вересня 2021 року у справі № 720/2683/19 вбачається, що відповідно до статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти (трансмітент), право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців-трансмісарів (спадкова трансмісія). Постановою Пленуму Верховного Суду України\~ Про судову практику у справах про спадкування\~від 30.05.2008 року № 7 п.24 передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.1\~ст.263 ЦПК України\~ судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~встановлено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Згідно положень книги 6\~ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов`язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за наявності поважності причин його пропуску, також і після спливу значної кількості часу. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 26 вересня 2012 року розглянув справу № 6-85цс12, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3\~ст.1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3\~ст. 1272 ЦК України\~не застосовуються. Згідно\~ст.206 ч.4 ЦПК України\~якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відсутність інших спадкоємців за даними Спадкового реєстру свідчить, що права, свободи та інтереси інших осіб не будуть порушені, враховуючи обґрунтування причин пропуску строку суд визнає їх поважними. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. Крім того судом вбачається, що встановлені обставини не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), тому вважає, що позивач має право на визначення додаткового строку - 6 місяців, який буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved