Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

26 жовтня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не склала. Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої входять пенсійні виплати, які не були отримані нею за життя. Своєчасно позивач не звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини після померлої матері, оскільки не мала свідоцтва про смерть, так як мати померла на тимчасово окупованій території Луганської області, а саме в місті Кадіївка Луганської області. Просить визначити їй додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] . Ухвалою суду від 27.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06.12.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренко Є.П. надав суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову, просить справу розглянути без його участі. Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про розгляд справи повідомлений належним чином, в судові засідання, призначені на 28.12.2023 та 08.01.2024 свого представникане направив, про причини неявки представника суд не повідомив, відзив на позов не надав. На підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши заяви по суті справи, надані сторонами докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 11). За твердженнями позивача, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, пенсійні виплати, які не були отримані спадкодавцем за життя. Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 08.08.2023 (справа № 737/533/23, провадження № 2-о/737/13/23) встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уродженка м. Кадіївка Луганської області померла [INFO] в м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області. Рішення набрало законної сили 08 березня 2023 року. Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Позивач є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 9-10). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренка Є.П. на звернення позивача нотаріусом було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 13). Згідно з інформаційною довідкою із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.27). Отже, позивач є єдиними спадкоємцем майна померлої [PERSON] , який виявив намір прийняти спадщину. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину, судом не встановлено. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Разом з тим, вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 відповідно до якої, причини пропуску строку на прийняття спадщини повинні визначатися судом в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Позивач є спадкоємцем майна покійної [PERSON] за законом, разом зі спадкодавцем не проживала. В даному випадку на переконання суду, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення позивача від спадкування. Надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини не порушить права інших осіб. Таким чином, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, вважає за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved