Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

У липні 2023 року ТОВ ФК Фінтраст Україна звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 65600 грн. заборгованості за кредитним договором від 03 вересня 2021 року за №4722795, 16793,60 грн. інфляційних втрат, 2933,13 грн. трьох процентів річних. Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 05 жовтня 2023 року стягнуто із\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ ФК Фінтраст Україна\~заборгованість за\~кредитним договором\~№4722795\~вiд\~03\~вересня 2021\~року у\~сумі 65600\~грн.,\~понесені\~витрати по\~сплаті судового\~збору у\~сумі 2147,20\~ грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 10000 грн., а всього стягнуто 77747,20 грн.. Відповідно до заяви від 18 жовтня 2023 року представник позивача адвокат Крюкова М.В. просить ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про інфляційні втрати та трьох процентів річних. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2023 року заяву про ухвалення додаткового рішення розподілено судді Олійнику В.П.. Розгляд заяви призначено на 15 січня 2024 року. Відповідно до заяви від 15 січня 2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Балицький О.П. просить відкласти судовий розгляд у зв`язку з неможливістю з`явлення до суду через територіальну віддаленість, при розгляді заяви просить врахувати підстави для звільнення відповідача від сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних під час воєнного стану, що не враховано позивачем. Також відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення, у разі задоволення якої будуть відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення. За правилами ч.4 ст.270 ЦПК України при вирішенні заяви про ухвалення додаткового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. З даних підстав суд вважає можливим розгляд вказаної заяви за відсутності сторін, зокрема і представника відповідача, яким надана суду своя позиція по справі, що не ставить сторону відповідача в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснюється. При вирішенні заяви про ухвалення додаткового рішення судом враховується принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений у ст.13 ЦПК України,-суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем при зверненні до суду заявлені вимоги про стягнення із відповідача 65600 грн. заборгованості за кредитним договором від 03 вересня 2021 року за №4722795, 16793,60 грн. інфляційних втрат, 2933,13 грн. трьох процентів річних. Заочним рішенням від 05 жовтня 2023 року на користь позивача стягнуто із відповідача 65600\~грн. заборгованості за кредитним договором,\~понесені\~витрати по\~сплаті судового\~збору у\~сумі 2147,20\~ грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 10000 грн.. Дані щодо вирішення позову в частині 16793,60 грн. інфляційних втрат та 2933,13 грн. трьох процентів річних рішення суду не містить, тобто заявлені вимоги повністю не вирішені. Відповідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З даних підстав наявні обставини для ухвалення додаткового рішення за заявою позивача щодо інфляційних втрат та трьох процентів річних, по яких не ухвалено рішення, в даному випадку для ухвалення додаткового заочного рішення. Згідно ст.282 ЦПК України за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст.ст.263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Щодо вимог позивача про стягнення із відповідача 2933,13 грн., як трьох процентів річних від простроченої суми (за період з 02 січня 2022 року по 30 червня 2023 року), та 16793,60 коп інфляційних втрат за період з лютого 2022 року по травень 2023 року, суд зазначає, що згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому і не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до ст.1048 ЦК України, натомість настає відповідальність боржника-обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст.625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст.625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 (пункт 8.35). Разом з тим, Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану від 15 березня 2022 року №2120-IX (набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п.18 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).». Тому, із врахування запровадження воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року і який діє станом на 15 січня 2024 року, нарахування у зв`язку з інфляцією та трьох процентів річних на підставі ч.2 ст.625 ЦК України не підлягають стягненню із відповідача з лютого 2022 року по травень 2023 року (про що заявлено позивачем), в даному випадку заявлені позивачем інфляційні втрати за період з лютого 2022 року по травень 2023 року стягненню із відповідача не підлягають, а три проценти річних підлягають стягненню за період з 02 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року, їх розмір становить 285,76 грн. (65600*3/100/365*53 дні прострочення=285,76 грн.).

Outcome: dismissed