Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що протягом останній трьох років відношення з відповідачем поступово погіршувалися, суттєві протиріччя перешкоджали знайти взаєморозуміння, будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки з відповідачем у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини фактично припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам та інтересам їх дітей. Просила розглянути справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.08.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання щодо розгляду справи по суті на 06.09.2023 р. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позову просила проводити розгляд справи у відсутність. Проти розгляду справи за відсутності відповідача та винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті Судова влада, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. 22.08.2023 року через канцелярію суду відповідачем подано заяву, згідно якої повідомляв, що на даний час проходить військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] в період військового стану. Прибути на засідання 06.09.2023 р. не має можливості. Просив суд не розглядати справу без його участі. Категорично заперечує проти розірвання шлюбу. Клопотань про надання сторонам строку на примирення, про зупинення провадження у зв`язку із проходженням військової служби до суду не подавав. За повідомленням тво командира ВЧ [NUMBER] від 28.12.2023 р. солдат [PERSON] з 06.09.2023 р. не перебуває в списках особового складу військової частинами. Відповідач [PERSON] свої обов`язки за ст. 131 ЦПК України, в тому числі щодо свого місця проживання (перебування, знаходження) не виконав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 листопада 2013 року у Виконавчому комітеті Верхньоторгаївської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 04.03.2014 року (арк. справи 15). Судом встановлено, що шлюбні стосунки між подружжям припинені, подружжя проживають окремо, ведуть окреме господарство, не мають наміру на подальше збереження сім`ї. За таких обставин збереження сім`ї між подружжям неможливо. Майнового спору на час розгляду справи судом немає. Від подружніх відносин сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження (арк. справи 13-14). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року№ 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Суд, проаналізувавши встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 80 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини, з врахуванням принципу добровільності шлюбу, дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі жінки, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відсутність у відповідача бажання на розірвання шлюбу не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки протирічить засаді добровільності шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторонами не заявлено про зміну їх прізвищ, а тому суд вважає можливим залишити без змін після розірвання шлюбу прізвища сторін. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 17 січня 2024 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved