Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Представник АТ «Сенс Банк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №631206702 в сумі 133379,47 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] 15.07.2019 уклала з АТ «Альфа Банк», яке 12 серпня 2022 року змінило найменування на АТ «Сенс Банк», угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631206702. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту, однак останній своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 22 січня 2023 року, у нього утворилась заборгованість у загальному розмірі\~ 133379,47 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, надає згоду на прийняття заочного рішення по справі. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнав частково в сумі 97253,73 грн. Представник відповідача в судовому засіданні посилаючись на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначила, що відповідачу до суми боргу неправомірно нараховано неустойку (штраф) у розмірі 5139,77 грн. та прострочене тіло кредиту у розмірі 51589,47 грн. Вказала, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме стягнення з відповідача тіла кредиту у сумі 97183,78 грн та відсотків за користування кредитом у сумі 69,95 грн.\~ Суд,\~ заслухавши пояснення сторін, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 15.07.2019 між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» була підписана оферта на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631206702, акцент пропозиція на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк»,\~ паспорт споживчого кредиту та Заява (Акцепт) № 248.631206702.111; 227.631206702.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримав ліміт кредитної лінії розмірі 200000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом 39,99 % річних, строком на 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору (а.с.6-11). Відповідно до оферти відповідачу [PERSON] запропонував АТ «Альфа Банк» укласти з ним Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631206702, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк» (а.с.6). Оферта містить умови надання кредитної лінії: максимальна сума кредиту (кредитної лінії) складає 200000,00 грн., процентна ставка за користування кредитною лінією 39,99 % річних, тип ставки фіксована; та умови сплати платежів, визначених угодою/договором (а. с. 6). Згідно паспорту споживчого кредиту, відповідач [PERSON] отримав кредит у формі відновлювальної кредитної лінії в розмірі 200000,00 грн. на споживчі цілі строком на строком на 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання умов договору зі сплатою процентів за користування кредитом 39,99 % річних (а.с.9). Крім того, з поданої позивачем виписки по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 15.07.2019 по 22.01.2023, підтверджується отримання кредитних коштів відповідачем (а.с.16-40). Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором\~ №631206702 від 15.07.2019, станом на 22.01.2023 відповідача перед позивачем становить 133379,47 грн. (а.с.15). Встановлено, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 (а.с.49) Судом встановлено, що для досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача [PERSON] із досудовою вимогою про виконання договірних зобов`язань від 05.04.2023 щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та комісії в розмірі 133379,47\~ грн., яку відповідно до реєстру згрупованих відправлень направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією, однак вона залишилась без реагування (а.с. 41-43). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом із матеріалів справи встановлено, що відповідно до оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631206702, анкети-заява про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», паспорта споживчого кредиту та Заяви (Акцепт) № 248.631206702.111; 227.631206702.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування, які в сукупності становлять кредитний договір, відповідач [PERSON] отримав кредит, у формі відновлювальної кредитної лінії в розмірі 200000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом 39,99 % річних строком на 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання Клієнтом умов Договору (а. с. 6-8). Встановлено, що договір кредиту укладений між позивачем та відповідачем ніким не оскаржувався у встановленому законом порядку, є дійсним та відповідає положенням ст.1054 та ст.553 ЦК України. Окрім того, відповідачем не заперечується, факт укладання кредиту, та отримання кредиту. Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України № 2102- IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, та у послідуючому продовжений відповідними Указами Президента України, що затверджені Законами України, по даний час. З розрахунку заборгованості, за кредитом складеного позивачем вбачається, що відповідач здійснив останню оплату по кредиту в період з 15.05.2022 по 14.06.2022 в сумі 750 грн., та залишок тіла кредиту склав 97183,78 грн. (а.с.15). Окрім того, з вказаного розрахунку вбачається, що у період з 15.07.2022 по 22.01.2023, у зв`язку з не виконанням відповідачем умов договору, позивачем нараховано неустойку (комісія, штраф) у розмірі 5139,77 грн. та прострочене тіло кредиту в розмірі 51589,47 грн. З наведеного вбачається, що початок перебігу періоду невиконання умов кредитного договору відповідачем відбувся саме під час дії воєнного стану. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120 від 15.03.2022, що набрав чинності 17.03.2022, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, доповнено п.18. Так відповідно до п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України,\~ у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачу неправомірно нарахована неустойка (штраф) у розмірі 5139,77 грн. та прострочене тіло кредиту у розмірі 51589,47 грн. Окрім того, з паспорту споживчого кредиту судом встановлено, що у графі «процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту» складає таку ж ставку як і за користування кредиту - 39,99%, тобто договором не передбачено відповідальності за невиконання умов договору в частині несплати тіла кредиту (а.с.9). Оскільки, позивачем неправомірно нараховано неустойку\~ (комісія, штраф) та прострочене тіло кредиту, а позовні вимоги відповідачем визнаються частково, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме стягнення з відповідача на корить позивача тіла кредиту у сумі 97183,78 грн та відсотків за користування кредитом у сумі 69,95 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позов задоволено частково, суд враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, приходить до висновку, що з відповідача на корить позивача підлягає до стягнення 1957,17 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved