Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якій просив суд зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього за судовим наказом Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2020 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , та визначити їх у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього за судовим наказом Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2023 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , та визначити їх у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2023 року на користь [PERSON] на її утримання до досягнення неповнолітньою дитиною: [PERSON] , [INFO] , трьох років, та визначити їх у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що загальний розмір відрахувань по аліментам із його заробітної плати складає 75%, а саме, на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , по частини, а також на утримання дружини [PERSON] частини, у зв`язку з цим його матеріальне становище погіршилося. Після відрахувань аліментів йому залишається мала частина його заробітку, якої йому не вистачає для свого існування, що змушує його звернутися до суду. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. У порядку ст. 178 ЦПК України, відповідачі не скористались своїм правом щодо подачі відзивів на позовну заяву. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про розгляд справи, причини неявки до суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що на підставі судового наказу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2020 року, по цивільній справі № 185/5358/20, з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 серпня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Також, на підставі судового наказу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2023 року, по цивільній справі № 185/9634/23, з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 липня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2023 року, по цивільній справі № 185/10041/23, з [PERSON] , на користь [PERSON] , на її утримання, стягуються аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 04 серпня 2023 року та до досягнення дитини: [PERSON] , [INFO] , трьох років. Відповідно до\~ст.\~70\~ЗУ «Про\~виконавче провадження»\~розмір відрахувань\~із заробітної\~плати,\~пенсії,\~стипендії та\~інших доходів\~боржника вираховується\~із суми,\~що залишається\~після утримання\~податків,\~зборів та\~єдиного внеску\~на загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування.\~ Із\~заробітної плати\~боржника може\~бути утримано\~за виконавчими\~документами до\~погашення у\~повному обсязі\~заборгованості:\~у разі\~стягнення аліментів,\~відшкодування шкоди,\~заподіяної каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров`я або\~смертю особи,\~у зв`язку\~із втратою\~годувальника,\~майнової та/або\~моральної шкоди,\~завданої кримінальним\~правопорушенням або\~іншим суспільно\~небезпечним діянням,\~-\~50\~відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Позивач [PERSON] працює у ВСП Шахтоуправлінні Тернівське ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на посаді механіка (підземного), відповідно до довідки № 351 від 13.11.2023 року зазначеного підприємства останній сплачує аліменти на користь [PERSON] у розмірі 25%, а на користь [PERSON] в розмірі 50%, відповідно до довідки № 352 від 13.11.2023 року цього підприємства. Таким чином,\~із заробітної\~плати [PERSON] \~вираховуються аліменти\~в загальному\~розміру 75%,\~який є\~завищеним розміром\~відповідно до\~ст.\~70ЗУ «Про виконавче провадження», та, як наслідок, погіршення матеріального становища боржника. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач посилався на те, що він вдруге одружився, має на утриманні ще одну дитину, дружину, а тому не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є, як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зміна сімейного стану позивача, а саме укладення шлюбу з іншою жінкою, народження дитини від іншого шлюбу, є підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів, оскільки позивач довів належними та допустимими доказами погіршення у зв`язку з цим його майнового стану, та наявність дитини від іншого шлюбу, непрацездатної дружини, у зв`язку з народженням дитини, може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини, вважає за можливе зменшити розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] , а саме, по 1/6 частині на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , до досягнення дітьми повноліття, а також зменшити розмір аліментів з частини до 1/8 частини на утримання [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох річного віку. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved