Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

24.11.2023 року на адресу Кіцманського районного суду надійшла позовна заява КС «Український ощадний центр» (м.Івано-Франківськ вул..Манюха, 19А, оф.1) до [PERSON] (с.Брусниця Вижницький район Чернівецька область) про стягнення заборгованості за кредитним договором №129122021. Представник позивача посилається на те, що 29.12.2021 року між КС «Український ощадний центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №129122021, згідно якого Кредитодавець зобов`язувався надати Позичальникові у кредит грошові кошти в сумі 62 000,00 грн., а Позичальник зобов`язувався повернути до 29.12.2023 року наданий йому кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 60 відсотків річних. Зазначає, що Кредитодавець свої зобов`язання щодо видачі кредитних коштів виконав належним чином. В свою чергу Позичальник, в порушення умов Кредитного договору не в повній мірі та невчасно сплачував належні платежі, пов`язані із користуванням кредитними коштами. Вказує, що для забезпечення виконання зобов`язань за даним Кредитним договором між Кредитодавцем, Позичальником та [PERSON] 29.12.2021 р. також було укладено Договори поруки №129122021. Згідно з умовами даного Договору поруки Поручитель в солідарному порядку у повному обсязі поручається перед Кредитором за виконання Боржником своїх зобов`язань, що виникли за Кредитним договором. Крім цього, посилається на те, що Позичальнику та Поручителю було відправлено лист-повідомлення (вимогу) про дострокового повернення частини позики, що залишилася, проте дана вимога Позичальником та Поручителем була проігнорована. Оскільки кредит належним чином не погашався, сума неповерненого тіла кредиту станом на 24.03.2023 року складає 60457,54 грн., а заборгованість по відсотках, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, складає 41740,47 грн. Враховуючи наведене, просив позов задовольнити, стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 102198,01 грн. та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, однак скерував на адресу суду заяву про підтримання позову, просив справу розглянути за його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, через оголошення на офіційній сторінці веб-порталу судової влади України, про що є відомості в матеріалах справи. Причини своєї неявки суду не повідомив та не подав у встановлений судом строк відзив на позов. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, 29.12.2021 року між КС «Український ощадний центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №129122021, згідно якого Кредитодавець зобов`язувався надати Позичальникові у кредит грошові кошти в сумі 62 000,00 грн., а Позичальник зобов`язувався повернути до 29.12.2023 року наданий йому кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 60 відсотків річних (а.с.4-6). 29.12.2021 р. між Кредитодавцем КС «Український ощадний центр», [PERSON] та [PERSON] укладено Договори поруки №129122021, згідно якого Поручитель в солідарному порядку у повному обсязі поручається перед Кредитором за виконання Боржником своїх зобов`язань, що виникли за Кредитним договором №129122021 (а.с.7). 30.03.2023 року позичальнику [PERSON] та поручителю [PERSON] було відправлено лист-повідомлення (вимогу) про дострокове повернення частини позики, що залишилася (а.с.8-9). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №129122021 від 29.12.2021 року встановлено, що відповідач [PERSON] станом на 24.03.2023 року має заборгованість 60457,54 грн. - сума неповерненого тіла кредиту, 41740,47 грн. - заборгованість по відсотках (а.с.10). Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05.09.2023 року позовну заяву в частині вимог до [PERSON] залишено без розгляду (а.с.45-46). Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості (а.с.6). Заборгованість внаслідок несвоєчасного виконання зобов`язання, позичальник станом на 24.03.2023 року має заборгованість 60457,54 грн. - сума неповерненого тіла кредиту, 41740,47 грн. - заборгованість по відсотках, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.10). Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3, 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Устатті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора, як позивача, забезпечені частиною другоюстатті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки щодо застосування вказаних норм права відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Враховуючи те, що фактично отримані позичальником кошти в добровільному порядку КС «Український ощадний банк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, яка згідно з розрахунком заборгованості становить 60457,54 грн. - сума неповерненого тіла кредиту, 41740,47 грн. - заборгованість по відсотках, що підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача Кредитна спілка «Український ощадний банк» необхідно стягнути заборгованість в сумі 102198,01 грн., задовольнивши позовні вимоги. У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2684 гривень, який підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved