Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

[PERSON] \~звернувся\~до\~суду з\~позовом до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції П`ясецький Р.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовну заяву, мотивує тим, що на примусовому виконанні у старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції П`ясецького Р.В. перебуває виконавче провадження № 73423136, відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., вчиненого 22.12.2021 року та зареєстрованого в реєстрі за № 71006 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором № CCNG-631238159 від 22.08.2019 року в розмірі 116\~231,89 гривень. Вважає, що приватний нотаріус при вчинені виконавчого напису не переконався у безспірності заборгованості, а тому порушив вимоги Закону України «Про нотаріат» при вчиненні такого напису. На підставі наведеного, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 71006 від 22.12.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., яким запропоновано стягнути з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором № CCNG-631238159 від 22.08.2019 року в розмірі 116\~231,89 гривень. Від відповідача надійшла заява про визнання позову. Від третіх осіб на адресу суду письмових пояснень не надходило. Ухвалою суду від 12 грудня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача також до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв на адресу суду про розгляд справи без їх участі не надходило. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено,\~що 22.12.2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Солонець\~Т.М.\~вчинено виконавчий\~напис №\~71006,\~яким запропоновано\~у безспірному\~порядку стягнути\~з [PERSON] \~в користь\~ТОВ «ФК\~«Еліт Фінанс» заборгованість за період з 20.09.2021 року по 20.12.2021 рік за кредитним договором № CCNG-631238159 від 22.08.2019 року в розмірі 116\~231,89 гривень, що складається з заборгованості\~за тілом кредиту \~116\~181,89\~грн., та плати\~за вчинення\~виконавчого напису\~ 50 грн. (а.с. 8). Виконавче провадження № 73423136, відкрите на підставі оспорюваного виконавчого напису, перебуває на виконанні у старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції П`ясецького Р.В. (а.с. 9). Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках та порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»), під час якої нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до статті 87\~Закону\~України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції\~України\~від 22\~лютого\~2012\~року\~№\~296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Разом з тим, судовими рішеннями визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», тому договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17. Таким чином, для вчинення виконавчого напису нотаріуса стягувачу необхідно було надати оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. У спірних правовідносинах судом встановлено, що позивач не погоджується з сумою заборгованості, яка виникла за неналежне виконання умов кредитного договору № CCNG-631238159 від 22.08.2019 року, що викликає сумнів у підставності суми у ньому зазначеної. Таким чином, на момент вчинення нотаріусом Солонець Т.М. виконавчого напису у боржника [PERSON] не була підтверджена належними доказами наявність безспірної заборгованості за кредитним договором, що є обов`язковою умовою для його вчинення. Виходячи із вищевикладеного, виконавчий напис вчинений з порушенням вимог статті 88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Разом з тим, на підставі вимог ст.ст.137, 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору. У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки, відповідач визнав позовні вимоги позивача повністю та у зв`язку з тим, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн., тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 536,80 грн. на користь позивача та повернути йому з державного бюджету сплачений ним судовий збір в розмірі 536,80 грн., згідно квитанції № 76539683 від 05.12.2023 року.

Outcome: approved