Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

20 грудня 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 62476,63 грн. На обґрунтування своїх вимог АТ КБ «Приватбанк» вказує, що відповідно до укладеного договору б/н від 20 березня 2020 року [PERSON] отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії із встановленням кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором у встановленому договором порядку та строки, станом на 26 листопада 2023 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 62476,63 грн, яку Банк просив стягнути з відповідача. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Сторони в судове засідання не викликалися. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином 01 січня 2024 року в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення Ф. 20 з відміткою про відмову адресата отримати судову повістку за адресою місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву не подав. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 20 березня 2020 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір приєднання, відповідно до якого останній отримав споживчий кредит типу відновлювана кредитна лінія в рамках встановленого кредитного ліміту у розмірі 75000,00 грн на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 42,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 20 років. Підписавши 20 березня 2020 року Заяву про приєднання до Умов та Прави надання послуг у Приватбанку, [PERSON] у повному обсязі приєднався до умов та правил надання банківських послуг цього Банку, що засвідчив власним підписом (а.с.23-30). Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Між сторонами відбулись кредитні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 2.1.1.5.1. Договору [PERSON] зобов`язався здійснювати погашення кредиту у строки та в розмірах, визначених п. 2.1.1.3.1. та 2.1.1.3.2. цього Договору, а саме шляхом внесення клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі Мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну карту, до останнього календарного числа місяця. В п. 2.1.1.6.1. Договору записано, що в разі затримання Клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку передбаченому п. 2.1.1.3. Договору щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, та виконати інші зобов`язання за договором (а.с. 27). Судом встановлено, що узяті на себе зобов`язання за договором [PERSON] не виконав. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 26 листопада 2023 року [PERSON] має заборгованість перед банком в сумі 62476,63 грн, яка складається з: 50093,31 грн заборгованість за тілом кредиту та 12383,32 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с.9-13). З цього розрахунку заборгованості за договором вбачається, що всі складові заборгованості, такі як тіло кредиту та відсотки розраховані у відповідності до умов договору. Доказів погашення заборгованості [PERSON] суду не надано. Таким чином вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором від 20 березня 2020 року ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн (а.с.38).

Outcome: approved