Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

08 грудня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою до відповідача до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування яких вказала, що рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року в справі №193/889/15-ц, з відповідача [PERSON] стягуються на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісяця, до виповнення повноліття дитини. На даний час відповідач працює офіційно в ТзОВ «ДНЕПРСПЕЦРЕМОНТ» та має постійно стабільний дохід. Зміна способу стягнення аліментів необхідна за для найвищих інтересів дитини, тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] \~на підставі згаданого вище судового рішення із твердої грошової суми в розмірі 600 грн. на 1/4 частку від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, натомість до суду надала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у підготовче судове засідання теж не з`явився, натомість надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, пред`явлений до нього позов визнав повністю і не заперечує проти його задоволення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутні передбачені\~ст. 223 ЦПК України\~підстави для відкладення розгляду справи. Відповідно до положень ч.2\~\~ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , яка є неповнолітньою і проживає з матір`ю (а.с.5,6). Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення повноліття (а.с. 7-9). При розгляді цієї справи необхідно керуватись частиною 3\~статті 181 СК України, якою унормовано, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3\~статті 181 СК України\~в редакції Закону N 2037-V-III від 17 травня 2017 року). Право вибору способу стягнення аліментів, у твердій сумі або в частині від заробітку (доходу), Закон закріпив виключно за одержувачем аліментів, при цьому законом не встановлено підстав, за яких це право одержувача може бути обмежено. Суд, з урахуванням встановлених обставин справи та відповідно до вимог Закону, може лише визначати величину стягнення аліментів. У цій справі позивачем [PERSON] позов пред`явлено щодо зміни способу стягнення аліментів, а не зміну розміру аліментів, що унормовано положеннями\~статті 192 СК України, згідно якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд враховує, що рішення суду було ухвалено в 2015 році, розмір аліментів в сумі 600 грн. є нижчим мінімального, гарантованого розміру, що встановлений\~СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, суд уважає доцільним визначення розміру аліментів в сумі частини доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Доказів не можливості сплати аліментів у такому розмірі матеріали справи не містять. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги\~ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, N 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. З огляду на викладене, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, з урахуванням визначеного законом мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, приймаючи до уваги, що батько дитини нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати доньку та брати участь у її вихованні, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання малолітньої доньки, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити з дотриманням вимог ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів за цим рішенням розпочати з дня набрання ним законної сили. Згідно п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. При цьому, в силу вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України,\~у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з останнього підлягають стягненню у дохід держави лише 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved