Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивачка 14.08.2023 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просить суд позбавити батьківських прав відповідача відносно його сина [PERSON] , [INFO] , що зараз проживає у неї. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбу з 09.01.2010 року до його розірвання за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.02.2012 року. Протягом останніх одинадцяти років відповідач по справі не виконує своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям дитини, ніяким чином не піклується про сина, не цікавиться його успіхами у школі та станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, його навчанням, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні, ніякої матеріальної допомоги дитині не надає, зв`язку із сином не підтримує. Оскільки відповідач по справі тривалий час без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, позивачка звернулася до комісії органу опіки та піклування ВК Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області з питання позбавити батька дитини батьківських прав. Ухвалою судді від 28.11.2023 року провадження у справі відкрито з призначенням до підготовчого засідання на 16.01.2024 року. Позивачка у судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Представник виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області також у судове засідання не прибула, але надала заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримує. Відповідач, також, до суду не прибув, але в матеріалах справи є нотаріально посвідчена заява про згоду на позбавлення його батьківський прав щодо сина. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За роз`ясненнями, які містяться в п.п. 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Конвенцією про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розумінні. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3). Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст. 9). Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства Таким чином, судом, зокрема встановлено, та не оспорюється сторонами, що відповідач [PERSON] зареєстрований а в [ADDRESS] Останній має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9). На тепер та протягом останніх одинадцяти років дитина проживає разом із матір`ю, позивачкою у справі, і повністю перебуває на її утриманні та вихованні, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов дитини від 03.08.2023 року (а.с.19). Весь цей час відповідач по справі не виконує своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям дитини, ніяким чином не піклується про сина, не цікавиться його успіхами у школі та станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, його навчанням, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні, ніякої матеріальної допомоги не надає, що вбачається із довідки державного виконавця про заборгованість по аліментах станом на 01.07.2023 року в сумі 227354,70 грн., зв`язку із дитиною не підтримує. На цьому підґрунті за заявою позивача та на вимогу суду Орган опіки та піклування виконкому Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області надав висновок від 22.12.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , виходячи із найкращих інтересів дітей. Зокрема, Служба у справах дітей сільради 03.08.2023 року відвідала місце мешкання дитини та встановили, що з 15.02.2012 року, часу ухвалення Первомайським міськрайонним судом Харківської області рішення про розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем, останній жодного разу не спілкувався із сином, не бере участі у його вихованні та навчанні, не проживає з ним з раннього дитинства, дитина зовсім не бачить батька. На засідання комісії з захисту прав дітей 19.12.2023 року батько не прибув, проте комісія отримала заяву-згоду від 14.08.2023 року, посвідчену приватним нотаріусом Вовк І.В., про те, що [PERSON] не заперечує проти, щоб його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] було позбавлено та не заперечував проти його усиновлення іншою особою. 22.12.2023 року Орган опіки та піклування надав свій висновок про можливість про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо його сина [PERSON] . Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, з наведених вище документів, пояснень сусідів суд встановив факт ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, який полягає у не приділенні уваги матері до життя, навчання, та виховання дітей, їх внутрішньому світу. Приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, а також те, що судом вина відповідача у не приділенні уваги дитині встановлена і відповідач не бажає змінити ставлення до її виховання, суд вважає, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав щодо його сини [PERSON] . Оскільки позивачка при подачі позову сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн., то він підлягає стягненню на її користь з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved