Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

16.05.2023 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся представник позивача - адвокат Данилов Ю.В. в інтересах [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані наступним. 14 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №3067 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Після реєстрації шлюбу відповідач переїхав проживати до позивачки за адресою її реєстрації: [ADDRESS] . Під час перебування у шлюбі, [INFO] народилася донька - [PERSON] . Шлюб у подружжя виявився невдалим, позивач звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом про розірвання шлюбу. Відповідач за час спільного проживання неодноразово вчиняв домашнє насилля в сім`ї в присутності малолітньої дитини. В травні 2022 року відповідач вчинив сімейну сварку з дружиною, в ході якої виражався нецензурною лайкою в її бік, кидався в бійку, чим своїми діями вчинив психологічне насильство в сім`ї, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 30.05.2022 року. Повторно в липні 2022 року відповідач вчинив сімейну сварку з дружиною, висловлювався нецензурною лайкою та наніс тілесні ушкодження по руках, в результаті чого була заподіяна шкода психологічному та фізичному здоров`ю позивачці, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07 жовтня 2022 року. Обидва факти насильства в сім`ї відбувались у присутності дитини. [PERSON] дитиною не цікавиться зовсім, не цікавиться її здоров`ям, не займається її вихованням та утриманням, веде аморальний спосіб життя, вчиняє сімейні насилля в сім`ї та зловживає спиртними напоями, у зв`язку з цим [PERSON] неодноразово зверталась з відповідними заяви до поліції та до соціальних служб. З того моменту як відповідач виїхав з будинку позивачки, а це серпень 2022 року, він з донькою не спілкується, не цікавився досягненнями дитини, або її дитячими проблемами, станом її здоров`я, тобто не виконує свої обов`язки як батька добросовісно та сумлінно. Де зараз знаходиться відповідач, позивачці не відомо. Позивачка самостійно утримує доньку, а це і придбання продуктів харчування, одягу, лікування, тощо. Викладені вище обставини у своїй сукупності свідчать про те, що відповідач своєю донькою з дитинства не цікавився зовсім, не приймав участі у її лікуванні, вихованні та утриманні, повністю залишивши доньку без батьківського піклування, переклавши всі обов`язки на матір дитини. У доньки немає нічого спільного з батьком, відсутній будь-який емоційний зв`язок між батьком та донькою. Ухвалою суду від 23.05.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Також даною ухвалою зобов`язано Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . 31.08.2023 року зі Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації надійшоввисновок від 18.08.2023 року за вих. №101-7037/02 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 19.09.2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, причину неявки та своїх зауважень суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, просили розглядати справу без їх участі. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, враховуючи наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). У сторін є спільна неповнолітня дитина - [PERSON] . [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідач [PERSON] неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства у відношенні своєї дружини [PERSON] , що підтверджується копіями постанов Дарницького районного суду м. Києва від 30.05.2022 року та від 07.10.2022 року (а.с.8-9). Відповідно до висновку Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 18.08.2023 року за вих. №101-7037/02 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , доцільним є позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.48-50). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч її бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Оцінюючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки останній не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток дитини як складову виховання, а тому позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved