Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

Адвокат Пустовойтова Лідія Юріївна в інтересах [PERSON] звернулася до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до [PERSON] , Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача [PERSON] зазначає, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно житловий будинок та земельні ділянки загальною площею 0,46 га для обслуговування житлового будинку та ведення селянського господарства по [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом після смерті матері став позивач. 12.07.2023 позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак нотаріус видав лише свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки загальною площею 0,46 га для обслуговування житлового будинку та ведення селянського господарства по [ADDRESS] . Приватний нотаріус Коломийського нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.С. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що находиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що у документах, що посвідчують право власності померлої на нерухоме майно, виписці з інвентаризаційних матеріалів та технічному паспорті на житловий будинок є розбіжності, а саме зазначено самочинно будовані та/або переобладнані приміщення житлового будинку та господарські будівлі та споруди. У своїй позовній заяві представник позивача просив суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , всі права та обов`язки забудовника, в тому числі: право на здачу та ведення об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, право на отримання адреси об`єкту нерухомості, право на отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно житловий будинок по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, позивач у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Представник відповідача Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області Савич Д. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав повністю. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 19 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 49. Матір`ю дитини записана [PERSON] , батьком записаний [PERSON] . Відповідно до копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № 00030563677, дата формування: 28 квітня 2021 року, на підставі рішення суду про розірвання шлюбу Снятинського району м. Снятин Івано-Франківської області УРСР від 25.02.1983 зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] .\~Після розірвання\~шлюбу прізвище\~дружини [PERSON] . Згідно з\~копією свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] ,\~виданого Заболотівською\~селищною радою\~Снятинського району\~Івано-Франківської\~області, [PERSON] та [PERSON] 07 серпня 2007 року зареєстрували\~шлюб у\~виконавчому комітеті\~Заболотівської селищної\~ради Снятинського\~району Івано-Франківської\~області,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№ 22.\~Прізвище чоловіка\~після реєстрації\~шлюбу [PERSON] ,\~прізвище дружини\~ [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 листопада 2020 року виконавчим комітетом Заболотівської селищної ради Снятинського району Івано-Франківської області, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 206. Згідно з копією заяви до приватного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.М. № 145 від 28.04.2021, [PERSON] , [INFO] , звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . На день її смерті залишилось спадкове майно. Крім нього спадкоємцем є чоловік померлої [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Згідно з копією заяви до приватного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.М. № 146 від 28.04.2021, [PERSON] , [INFO] , звернувся до приватного нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] на користь сина померлої [PERSON] . Згідно з копією довідки № 11 від 27.04.2021, виданої Виконавчим комітетом Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, заповіт від імені [PERSON] , [INFO] , не посвідчувався в Заболотівській селищній раді. Згідно з копією довідки № 412 від 27.04.2021, виданої Виконавчим комітетом Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, на день смерті [PERSON] , 1956 р.н., яка померла [INFO] , була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] із наступним складом сім`ї: [PERSON] , [INFO] - син. Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64541984 від 28.04.2021, за № 67578500 зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] . Згідно з копією заяви до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.М. № 211 від 12.07.2023, [PERSON] , [INFO] , звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті матері [PERSON] . На день її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,1500 га, кадастровий номер: 2625255300:01:001:0574, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1502, кадастровий номер: 2625255300:02:002:0297, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район (колишній Снятинський район), смт. Заболотів, ур. «Ліва сторона Гвіздецької дороги», а також земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1502, кадастровий номер: 2625255300:02:002:0298, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район (колишній Снятинський район), смт. Заболотів, ур. «Ліва сторона Гвіздецької дороги». Спадкове майно є особистою власністю спадкодавця. Крім нього спадкоємцями є: чоловік померлої [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого зареєстровано за адресою: с. Іллінці Коломийського району Івано-Франківської області. Інших спадкоємців, передбачених ст. 1261, 1266 ЦК України, немає. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.1999, виданого державним нотаріусом Другої Снятинської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] , є його дочка [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з одного дерев`яного житлового будинку з належними господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , належать померлому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, посвідченого Заболотівською державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області 15 грудня 1958 року, по реєстру за № 2246 та зареєстрованого в Коломийському бюро технічної інвентаризації 24 лютого 1962 року в реєстровій книзі за № 746. Земельна ділянка площею 0,4616 га належить померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ № 1202-2-000455, виданого виконкомом Заболотівської селищної Ради народних депутатів 27 листопада 1997 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12-02-2-000455. Згідно з випискою з інвентаризаційних матеріалів № 85-34/309792 від 03.04.2023, виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», згідно з архівними даними станом на 31.12.2012, в реєстраційних книгах зареєстровано житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , під реєстровим номером 746. Власник [PERSON] , підстава виникнення права власності Свідоцтво про право на спадщину за аконом/1353/17.12.199/ [PERSON] , державний нотаріус Другої Снятинської нотаріальної контори. Форма власності приватна. Примітка: змінилась житлова площа з 36.9 м.кв. на 49.1 м.кв., у зв`язку із уточненням лінійних розмірів приміщень. Знесено вбиральня літ. Ж. Переобладнано сарай літ. В під літню кухню літ. В. Побудовано прибудову літ. А2 загальною площею 39,0 м.кв., гараж літ. Е, дозвільні документи не надано. З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 12-02-2-000786 № 196334, виданого 05.12.2002, вбачається, що [PERSON] належать на праві приватної власності земельні ділянки,\~а саме:\~земельна ділянка\~№ [NUMBER] ,\~земельна ділянка\~№ [NUMBER] ,\~земельна ділянка\~№ [NUMBER] ,\~загальною площею\~0,4616\~га, що розташовані на території смт. Заболотів Заболотівської селищної ради. Землю передано для обслуговування житлового будинку та ведення селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12-02-2-000786. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.2023, виданого приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.М., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є її син [PERSON] , [INFO] , у тому числі з урахуванням 1/2 частки спадкового майна, від якої відмовився чоловік померлої [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,15 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 2625255300:01:001:0574. Земельна ділянка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 3196334. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.2023, виданого приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.М., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є її син [PERSON] , [INFO] , у тому числі з урахуванням 1/2 частки спадкового майна, від якої відмовився чоловік померлої [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1502 га, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район, смт. Заболотів, ур. «Ліва сторона Гвіздецької дороги», кадастровий номер земельної ділянки 2625255300:01:002:0297. Земельна ділянка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 196334. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.2023, виданого приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.М., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є її син [PERSON] , [INFO] , у тому числі з урахуванням 1/2 частки спадкового майна, від якої відмовився чоловік померлої [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1502 га, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район, смт. Заболотів, ур. «Ліва сторона Гвіздецької дороги» кадастровий номер земельної ділянки 2625255300:02:002:0298. Земельна ділянка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 196334. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу 338868340, дата формування 12.07.2023, земельна ділянка кадастровий номер 2625255300:01:001:0574, площею 0,15 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1438, виданий 12.07.2023, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу, на праві власності належить [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу 338872792, дата формування 12.07.2023, земельна ділянка кадастровий номер 2625255300:02:002:0297, площею 0,1502 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1439, виданий 12.07.2023, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу, на праві власності належить [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу 338874118, дата формування 12.07.2023, земельна ділянка кадастровий номер 2625255300:02:002:0298, площею 0,1502 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер:1440, виданий 12.07.2023, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу, на праві власності належить [PERSON] . Згідно з копією довідки № 179/02-14 від 12 липня 2023 року, виданої приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Лахнюк О.М., після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , останнє місце проживання якої було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , заведена спадкова справа за № 71/2021 на підставі заяви про прийняття спадщини за законом № 145 від 28 квітня 2021 року сина померлої [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] . Також по вказаній вище спадковій справі надійшла заява про відмову від прийняття спадщини № 146 від 28 квітня 2021 року чоловіка померлої [PERSON] , [INFO] , жителя с. Іллінці Коломийського району Івано-Франківської області. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 180/02-14 від 12 липня 2023 року, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Лахнюк О.М. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , оскільки в документах, що посвідчують право власності померлої на нерухоме майно, виписці з інвентаризаційних матеріалів та технічному паспорті на житловий будинок є розбіжності, а саме зазначено самочинно збудовані та/або переобладнані приміщення житлового будинку та господарські будівлі та споруди. Згідно з копією рішення виконкому Заболотівської селищної ради № 163 від 28.09.2006, надано дозвіл [PERSON] , жительці [ADDRESS] , на реконструкцію існуючого жилого будинку з добудовою житлової кімнати, кухні та допоміжних приміщень та будівництва гаража. Згідно з копією дозволу на виконання будівельних робіт № 554/3 від 22 грудня 2008 року, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, відповідно до проектної документації затвердженої та зареєстрованої за № 8/97 від 02.12.2008, [PERSON] жительці [ADDRESS] , надано дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції ж/будинку з добудовою житлової кімнати, кухні та допоміжних приміщень та гаража в [ADDRESS] . Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності в порядку спадкування за законом на усі права та обов`язки забудовника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами після смерті матері, яка отримала необхідні дозвільні документи, але за життя не завершила будівельні роботи. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON] . Крім нього спадкоємцем за законом першої черги є чоловік спадкодавця [PERSON] , який відповідно до вимог ст. 1273 ЦК України відмовився від прийняття спадщини. Позивач спадщину прийняв відповідно до вимог закону, оскільки подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а отже позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину. Позивач отримав у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на інше майно (земельні ділянки, право власності на які було зареєстровано за його матір`ю у встановленому законом порядку), однак отримав від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, у зв`язку з тим, що в документах, що посвідчують право власності померлої на нерухоме майно, виписці з інвентаризаційних матеріалів та технічному паспорті на житловий будинок є розбіжності, а саме зазначено самочинно збудовані та/або переобладнані приміщення житлового будинку та господарські будівлі та споруди, а тому не оформив у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлений можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку. Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що останній вчинив усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з цим позовом. Відповідно до пункту 8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 травня 2022 року по справі № 372/4235/19. З досліджених у судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] була власницею житлового будинку з належними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.1999, виданого державним нотаріусом Другої Снятинської державної нотаріальної контори. Спадкодавцю [PERSON] рішенням виконкому Заболотівської селищної ради надано дозвіл на реконструкцію існуючого жилого будинку з добудовою житлової кімнати, кухні та допоміжних приміщень та будівництва гаража. Спадкодавець виготовила будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, необхідну проектну документацію та отримала в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку з добудовою житлової кімнати, кухні та допоміжних приміщень та гаража. Спірний незакінчений будівництвом житловий будинок будувався спадкодавцем на земельній ділянці, яка була відведена для цієї мети та була у її власності. Таким чином, з наведеного вище суд доходить висновку, що будівництво спірного незакінченого будівництвом житлового будинку здійснювалося спадкодавцем згідно із законом, але не було завершено до її смерті, а тому позивач має право на спадкування майнових прав та обов`язків як забудовника, які входять до складу спадщини. Отже, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом, пред`явлених до [PERSON] , суд зазначає про таке. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» позов про визнання права на спадщину може бути поданий у випадку відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Проте правильне визначення відповідача, який буде відповідальним за виконання судового рішення, є принциповим питанням, особливо якщо за наслідками судового рішення буде здійснено розподіл судових витрат, які буде покладено на відповідачів. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до частин першої, третьої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відтак, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Зазначений правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Як вбачається з позовної заяви позивач зазначає в якості співвідповідача у цій справі [PERSON] . Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач звернувся до суду не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовною заявою, оскільки з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи № 71/2021, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що [PERSON] спадщину не прийняв, оскільки протягом 6 місяців із дня відкриття спадщини подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, а тому є у цій справі неналежним відповідачем, на відміну від Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. За таких обставин суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом, пред`явлених до [PERSON] , відмовити з наведених вище підстав. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, на думку суду, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: partial