Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 23 вересня 2003 року виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, актовий запис № 03. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2003. У шлюбі в подружжя народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Між подружжям припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення сумісного господарства, поновляти які вони не бажають. Спроб для примирення і збереження сім`ї не приймають. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання, не з`явився, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 23 вересня 2003 року виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, актовий запис № 03. Також, відповідач у відзиві просить суд відмовити у повному обсязі у стягненні судових витрат у вигляді правничої допомоги. В обґрунтування вказав, що між [PERSON] та ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ «Допомога юриста» було укладено договір №17112303 про надання правової допомоги/юридичних послуг. Витрати на юридичні послуги, надані стороні по справі, іншою особою ніж адвокат, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст. 137, ч.7 ст. 139 та ч. 3 ст. 141 ЦПК України. ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ «Допомога юриста» не є адвокатським бюро чи адвокатським об`єднанням. Тому, відповідач вважає, що витрати на юридичні послуги, надані [PERSON] не належать до витрат на професійну правничу допомогу. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 23 вересня 2003 року виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 10.11.2023 першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У шлюбі в подружжя народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 14.02.2017, та серії [NUMBER] від 14.02.2017. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався і зберегти його неможливо, що спричинене відсутністю взаєморозуміння, почуття поваги та любові між подружжям, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права сторін, що має істотне значення. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн., суд зазначає наступне. На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості суду надано: 1) Договір №17112303 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 17 листопада 2023; 2) акт приймання-передачі наданих послуг від 21.11.2023 № 17112303 до договору про надання правової допомоги/юридичних послуг № 17112303. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ «Допомога юриста» не є адвокатським бюро чи адвокатським об`єднанням, тому їх послуги не належать до професійної правничої допомоги. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування (частина п`ята статті 135 ЦПК України). За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справу за позовом [PERSON] № 612/906/23 можна віднести до малозначних, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 60 ЦПК України, під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу. Отже, у малозначній справі здійснювати представництво особи в суді може особа, яка не є адвокатом. Проте поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019). Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України. Вказаний висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачкою не надано достатніх доказів того, що юридичні послуги, надані їй, належать до витрат на професійну правничу допомогу. З урахуванням викладеного, у задоволенні вимоги [PERSON] компенсувати витрати на професійну правничу допомогу за подання позовної заяви про розірвання шлюбу у розмірі 7000,00 грн слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved