Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що вона з відповідачем уклали шлюб 24.03.2018 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведуть з листопада 2022 року. У них протягом останніх років стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння. Вважає, що сім`я з відповідачем розпалась остаточно та поновленню не підлягає, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам, тому просить шлюб розірвати. Окрім того, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/ 4 частки його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду\~від \~12\~12\~2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Петрушкевич О.В. надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягав, позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову визнав, а також просив стягнути судовий збір з нього на користь позивача у повному об`ємі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши матеріали справ та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.03.2018 року у Центрально-Міському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрацій актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 130 . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу. Частиною 3\~статті 105 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Нормами\~статті 51 Конституції України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу-одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася цим правом та звернулася з даним позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач по справі не має намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. У силу вимог\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, та те, що позивач при укладенні шлюбу прізвище не змінювала, вважає за необхідне залишити позивачу прізвище [PERSON] . Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно частини 3 статті 181Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/ 4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду. Нормами частини 1\~статті 191 Сімейного кодексу України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 30.11.2023 року. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову про стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору, то на підставі\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а за вимогу про розірвання шлюбу сплатила судовій збір у сумі 1073,60 грн., суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн. та на користь позивача судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved