Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 18.05.2018 між сторонами зареєстрований шлюб. Позивач зазначила, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені та спільне господарство сторони не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 18.05.2018 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що складений актовий запис № 735. 07.11.2023 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 04.12.2023 та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 04.12.2023 судове засідання відкладене на 09.01.2024 у зв`язку з неявкою учасників справи. У судовому засіданні 09.01.2024 позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених у позові, та просила позов задовольнити повністю. Пояснила, що між нею та відповідачем виникають постійні сварки, чоловік погано відноситься до неї, нецензурно висловлюється та вчиняє фізичне насильство. Також позивач зазначила, що [PERSON] працівниками поліції був винесений терміновий заборонний припис, відповідно до якого вона була потерпілою. У судовому засіданні 09.01.2024 відповідач [PERSON] позов не визнав та заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що дружина зраджувала його у подружній вірності, а також що більшість часу сторони проживають в окремих кімнатах. Разом з тим зазначив, що у нього збереглися почуття любові та поваги до позивача та він вважає, що можливо зберегти їхню сім`ю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що 18.05.2018 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області складений актовий запис № 735. У даному шлюбі дітей немає. Разом з тим правом подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу подружжя не скористалось. Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Стаття 112\~СК України\~визначає,\~що суд\~з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу, позивач послалась на те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені та спільне господарство сторони не ведуть. У судовому засіданні позивач також зазначала, що відповідач застосовує до неї психологічне та фізичне насильство. Разом з тим відповідач такі обставини заперечував, а тому, приймаючи до уваги те, що позивач не надала докази, які б підтверджували факт вчинення відповідачем домашнього насильства, суд вважає, що такі обставини не є доведеними та не можуть бути враховані судом як підстава для розірвання шлюбу. Так само недоведеним відповідачем є те, що позивач зраджувала його у подружній вірності, а тому такі обставини також не враховуються судом як підстава для розірвання шлюбу. Поряд з цим як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу позивач також посилалася на те, що впродовж останнього часу сторони не ведуть спільне господарство та позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, відсутність у сторін спільних дітей та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією № ПН 215600426655 від 03.11.2023. Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved