Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» про визнання протиправним та скасування наказу від 21.04.2023 № 11-І про застосування дисциплінарного стягнення (догани) у зв`язку із порушенням трудової дисципліни. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що наказом № 11-І від 21.04.2023 про застосування дисциплінарного стягнення у зв`язку із порушенням трудової дисципліни їй було оголошено догану за порушення п. 14 ст. 21 «Загальна дисципліна» Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ». Роботодавець посилається на те, що 09.04.2023 касир [PERSON] самовільно, без погодження із керівником, у робочий час, неодноразово залишала своє робоче місце, а саме з 13.22 год. до 14.16 год. та о 15.30 год. залишила своє робоче місце й до кінця робочого часу не повернулася (робочий час згідно графіку роботи з 10.00 год. до 17.30 год., перерва з 13.15 год. до 13.45 год.). Позивач стверджує, що зазначені в наказі № 11-І від 21.04.2023 обставини не відповідають дійсності. Так, 11.04.2023 керівництву ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» нею було надано пояснювальну записку щодо обставин, які мали місце 09.04.2023, в якій зазначено, що о 15.37 год. за станом здоров`я відповідно до письмової заяви на ім`я [PERSON] , вона залишила своє робоче місце. Вона є інвалідом ІІ групи та згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда № 790 від 15.09.2021 може виконувати легку фізичну працю згідно набутим професійним навичкам по індивідуальному графіку (або скорочений робочий день) без психо-емоційного навантаження. У своїх зверненнях до відповідача вона неодноразово звертала увагу на необхідність складення для неї індивідуального робочого графіку, проте офіційної відповіді їй надано не було, графік роботи з нею не погоджували. Позивач вважає наказ № 11-І від 21.04.2023 про застосування до неї догани незаконним, таким, що порушує її права та інтереси, а тому просила його скасувати. 18.07.2023 відповідач ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» в особі представника Калугіної О.В. надав відзив на позовну заяву (а.с.36-38). У відзиві позов вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначила, що наказ № 11-І від 21.04.2023 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани відносно [PERSON] відповідає вимогам чинного законодавства, оформлений належним чином, прийнятий із дотриманням процедури застосування дисциплінарних стягнень, передбаченої КЗпП України, виданий справедливо з урахуванням тяжкості проступку позивача та заподіяної нею шкоди, а тому є законним та не підлягає скасуванню. Так, позивач за трудовим договором № 71 від 23.11.2021 була прийнята на посаду касира відповідно до наказу «Про прийом на роботу» № 149-ОС від 23.11.2021 на неповний робочий час (25 годин, 5 днів на тиждень). 09.04.2023 касир [PERSON] неодноразово самовільно залишала своє робоче місце у робочий час, а саме з 13.22 год. до 14.16 год. (без попереднього погодження з керівником) та з 15.30 год. до кінця робочого дня. Позивач ознайомлена з наказом № 11-І від 21.04.2023 під особистий підпис цього ж дня. На виконання вимог КЗпП та Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ», відповідачем було в повному обсязі дотримано процедуру, строки та порядок застосування до працівника дисциплінарного стягнення. Так, 09.04.2023 заступником начальника сектору касових операцій [PERSON] було складено відповідну доповідну записку, яка містить опис порушення та перелік порушених правил трудової дисципліни. 11.04.2023 позивач подала пояснення стосовно скоєного порушення трудової дисципліни, які були розглянути відповідачем та долучені до оскаржуваного наказу. На підтвердження здійснення позивачем порушення трудової дисципліни до наказу № 11-І долучені доповідна записка інспектора відділу безпеки [PERSON] від 09.04.2023, з якої вбачається період та час відсутності працівника на робочому місці, графік роботи сектору кас на квітень 2023 та облік робочого часу [PERSON] за 09.04.2023, а також Акти про залишення позивачем робочого місця без поважних причин від 09.04.2023, підписані та складені в присутності трьох свідків. Також звернула увагу на те, що у позовній заяві позивач вказує, що 09.04.2023 вона залишила робоче місце за станом здоров`я та подала про це заяву, яку віддала [PERSON] . Проте, зазначають, що [PERSON] не надавала своєї згоди чи підтвердження можливості позивача залишити її робоче місце. [PERSON] залишила своє робоче місце самовільно, в особистих цілях, без погодження керівника та не вказала жодних поважних причин необхідності залишення свого робочого місця в робочий час, не надала обґрунтованих пояснень такої термінової необхідності - лише передала [PERSON] дану заяву. В подальшому [PERSON] не надала відповідачеві жодних підтверджуючих документів поважності причини самовільного залишення робочого місця і не надала таких належних та допустимих доказів до суду. Далі зазначили, що чинним законодавством не передбачено для працівника можливості залишати своє робоче місце без поважних причин на власний розсуд, в тому числі й шляхом подання заяви роботодавцеві. Вважають, що у відповідача були відсутні правові механізми реалізувати заяву позивача про залишення робочого місця в запланований час, оскільки чинне законодавство не містить правових норм, які б врегульовували таку процедуру, до того ж покладає відповідальність за життя і здоров`я працівника під час робочого часу. Окрім того, така поведінка позивача не відповідала вимогам, які передбачені в статті 9 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ». Таким чином, всупереч зазначеним положенням Правил внутрішнього трудового розпорядку позивач без попереднього письмового погодження з керівником залишила своє робоче місце. Звертають увагу на те, що додана до матеріалів справи копія заяви позивача від 09.04.2023 про необхідність піти з роботи додому за станом здоров`я о 15.30 год. не містить жодних резолюцій керівництва про погодження або задоволення заяви, поданої позивачем, не містить підтвердження того, що вона була вручена уповноважені особі підприємства, дати її вручення, з її тексту не можливо встановити терміновість та поважність причин залишення робочого місця [PERSON] . Додатково зазначили, що залишення робочого місця на власний розсуд без погодження з керівництвом, в особистих цілях, позивач здійснює систематично протягом дії трудових відносин і це завдає шкоди діяльності сектору касових операцій в цілому та впливає на якість обслуговування клієнтів на касі, показники роботи сектору кас, швидкість проходження клієнтів через касову лінію, тощо. Так, цього ж дня, 09.04.2023 згідно доповідної записки заступника начальника сектору касових операцій [PERSON] від 09.04.2023, [PERSON] самовільно без погодження з керівником, у робочий час, залишила своє робоче місце в особистих справах о 13.22 год. та повернулась на робоче місце о 14.16 год. У своїй доповідній записці від 09.04.2023 інспектор відділу безпеки [PERSON] також повідомляє про залишення робочого місця [PERSON] 09.04.2023 о 13.22 год. і до 14.16 год. (всього 54 хвилини). З огляду на зазначене відносно позивача було складено наказ, який нею оскаржується. При складенні такого наказу відповідачем було враховано ступінь тяжкості вчиненого позивачем проступку, і заподіяну нею шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Вважаю, що в даному випадку, відповідач обрав справедливе та співмірне покарання для позивача, а саме дисциплінарне стягнення у вигляді догани, що тягне за собою більш помірні наслідки, порівняно зі звільненням. З наведених підстав просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з розглядом в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено строки для подання заяв по суті справи її учасниками, перше судове засідання призначене на 03.07.2023 на 11.00 год. (а.с. 13). 18.07.2023 надійшов відзив відповідача на позов з доданими до нього матеріалами (а.с. 36-93). 25.07.2023 надійшла відповідь позивача на відзив, в якій позивач вказує, що заперечує у повному обсязі проти зазначених у відзиві аргументів відповідача (а.с.96-97). У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі з підстав, що викладені у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) заперечувала проти задоволення позову, просила у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, допитавши свідка, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 15.09.2017, [PERSON] є інвалідом з дитинства ІІ групи (а.с.5-6). 15.09.2021 Вознесенівською МСЕК була затверджена відносно [PERSON] індивідуальна програма реабілітації інваліда № 790 (вікова категорія від 18 років і старше), яка діє до 01.10.2023 (а.с.10-11). Відповідно до цієї програми [PERSON] може виконувати легку фізичну працю згідно набутим професійним навичкам по індивідуальному графіку (або скорочений робочий день) без психо-емоційного навантаження. Згідно з витягом із наказу № 149-ОС від 23.11.2021 позивач [PERSON] з 24.11.2021 прийнята на посаду касира в ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» на неповний робочий час (25 годин, 5 днів на тиждень) з посадовим окладом згідно штатного розпису, що становить 5 112,50 грн. (п`ять тисяч сто дванадцять гривень 50 коп.). Повинна була приступити до роботи з 24.11.2021 (а.с.42). Між ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» та громадянкою України [PERSON] 23.11.2021 укладено трудовий договір за №71. Згідно розділу ІІІ цього Договору визначені положення щодо робочого часу працівника. Також, відповідно до доданої до Договору таблиці [PERSON] при підписанні трудового договору 24.11.2021 також під підпис була ознайомлена з Правилами внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ», колективним договором ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ», з наказом № 149-ОС від 23.11.2021 про прийняття на роботу з 24.11.2021. З нею був проведений інструктаж з техніки безпеки, гігієни праці та протипожежної безпеки та її попереджено про здійснення роботодавцем відео/фото фіксації безпосередньо на робочому місці та у приміщеннях підприємства, складах, цехах, підрозділах, торговому залі, тощо (а.с.39-41). Відповідно до трудового договору №71 від 23 листопада 2021 року, укладеного між ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» та [PERSON] , п.1.3 працівник приймається на неповний робочий час на посаду касира, посадові обов`язки працівника конкретизуються в наступних положеннях цього Договору та відповідній посадовій інструкції. В п. 2.1.2 передбачено, що працівник зобов`язаний дотримуватися Правил внутрішнього розпорядку. Пункт 2.1.7 цього Договору передбачає, що працівник зобов`язаний не займатися у робочий час будь-якою іншою роботою, що не пов`язана з виконанням трудових функцій. Відповідно до розділу 6 трудового договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором працівник несе відповідальність за неналежне виконання своїх трудових обов`язків, в тому числі, передбачених посадовою інструкцією, порушення вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку, інших локальних нормативних актів роботодавця. З 21.03.2023 по 31.03.2023 [PERSON] знаходилася на лікарняному. Відповідно до супровідного листа №15 від 27 березня 2023 року ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» надіслало на адресу місця проживання [PERSON] графік роботи на квітень місяць 2023 року (а.с.141). Зазначене відправлення, за твердженням самої [PERSON] , було отримано нею 31.03.2023 (а.с.140). Наказом ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» від 21.04.2023 № 11-І «Про застосування дисциплінарного стягнення» позивачу оголошено догану за порушення положень статті 9 Розділу ІІІ «Організація і режим роботи (Строк від початку роботи до закінчення роботи вважається робочим часом. У робочий час працівники повинні знаходитися на своїх робочих місцях у робочому одязі. Працівники, які працюють безпосередньо з клієнтами (за стендами, прилавками, стійками для технічних виробів, біля примірочних кабін і т.д.), а також співробітники служби безпеки і кас зобов`язані залишатися на своїх робочих місцях до приходу співробітників, які їх замінюють. Працівник зобов`язаний негайно повідомити керівника свого відділу (підрозділу) про відсутність працівника, який його замінює. Працівнику забороняється залишати робоче місце у робочий час без попереднього письмового погодження цього з керівником), п. 14 ст. 21 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» (категорично забороняється залишати в робочий час робоче місце в особистих цілях, не пов`язаних з особистою гігієною), яке полягає в тому, що касир [PERSON] , самовільно, без погодження із керівником, у робочий час неодноразово залишала своє робоче місце 09.04.2023, а саме з 13.22 год. до 14.16 год. та о 15.30 год. залишила своє робоче місце й до кінця робочого часу не повернулася (робочий час згідно графіку роботи з 10.00 год. до 17.30 год., перерва з 13.15 год. до 13.45 год.). З наказом [PERSON] ознайомлена під особистий підпис 21.04.2023, зазначила, що з ним вона не погоджується. Підставами для винесення даного наказу зазначені: доповідна записка заступника начальника сектору касових операцій від 09.04.2023, доповідна записка інспектора відділу безпеки [PERSON] від 09.04.2023, пояснення [PERSON] від 11.04.2023, акти про залишення робочого місця без поважних причин від 09.04.2023, копія графіку роботи [PERSON] за квітень 2023 року, облік робочого часу [PERSON] від 09.04.2023 (а.с. 7, 73). Так, за змістом доповідної записки заступника начальника сектору касових операцій [PERSON] від 09.04.2023, касир [PERSON] 09.04.2023 самовільно, без погодження з керівником, у робочий час неодноразово залишала своє робоче місце в особистих справах, а саме з 13.22 год. до 14.16 год. та о 15.30 год. залишила своє робоче місце й до кінця робочого часу не повернулася (робочий час згідно графіку роботи з 10.00 год. до 17.30 год., перерва з 13.15 год. до 13.45 год.) Такі дії працівниці впливають на дисципліну всього сектору, адже працівниця самовільно залишає робоче місце, зупиняє роботу каси, що завдає незручності клієнтам та впливає на роботу сектору касових операцій в цілому, призводить до нерівномірного навантаження на касирів. Просить оголосити догану касиру [PERSON] за порушення положень статті 9 Розділу ІІІ «Організація і режим роботи», п. 14 ст. 21 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «АШАН УКРАЇНИ ГІПЕРМАРКЕТ» (а.с. 74). Відповідно до доповідної записки інспектора відділу безпеки [PERSON] від 09.04.2023 касир [PERSON] , працюючі на касі, о 13.22 залишила своє робоче місце і повернулася о 14.16 год. Таким чином була відсутня 54 хвилини. Також 09.04.2023 [PERSON] , залишила своє робоче місце о 15.30 год. і більше не повернулася. Дані підтверджується переглядом відеоархіву (а.с.75). Представниками підприємства 09.04.2023 було складено два акти про залишення касиром [PERSON] робочого місця без поважних причин 09.04.2023 з 13.22 год. до 14.16 год. та з 15.30 год. і до кінця робочого дня (а.с.78-79). На підтвердження цього надано графік роботи сектору касових операцій за квітень 2023 року та облік робочого часу самої касира [PERSON] 09.04.2023 (а.с.80-81). Додатково була надана копія Посадової інструкції касира, з якою була ознайомлена і [PERSON] та Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «АШАН УКРАЇНИ ГІПЕРМАРКЕТ» затверджені Уповноваженим представником товариства згідно з довіреності від 16 березня 2009 року [PERSON] 10 березня 2011 року, Загальними зборами трудового колективу товариства Протоколом Загальних зборів трудового колективу №2/11 від 10 березня 2011 року, Голова Загальних зборів [PERSON] (а.с.44-72, 86-89). [PERSON] 11.04.2023 було надано дві пояснювальні записки щодо її відсутності на робочому місці 09.04.2023 у проміжок часу з 13.22 год. до 14.16 год. та з 15.30 год. і до кінця робочого дня. Так, щодо першої пояснювальної записки позивач зазначила, що у неї по графіку обідня перерва передбачена з 13.15 год. до 13.45 год.. 09.04.2023 їй не телефонувала бригадир [PERSON] неї був великий чек на суму 7040,69 грн. відкритий о 13.13 год. та закритий о 13.22 год., це був останній покупець, тому вона поставила табличку. В цей же час по залу йшла [PERSON] , яка підійшла до її каси та забрала кошики на колесах. Затим [PERSON] відійшла від каси і зателефонувала [PERSON] та запитала, куди вона пішла. На це вона їй відповіла, що у неї обідня перерва згідно графіку робочого дня. Таким чином, на обід вона пішла із запізненням, а саме о 13.27 год.. Обідню перерву вона закінчила о 14.03 год. До центральної каси вона підійшла о 14.05 год. Затим взяла аркуш паперу та стала писати заяву на ім`я [PERSON] про те, що вона піде з роботи о 15.30 год. Потім до неї до центральної каси підійшла [PERSON] почала на неї кричати за запізнення і при цьому остання бачила, що вона пише заяву. Її крик відволікав та перешкоджав складенню заяви, тому вона ще довше не приступала до роботи. Вважає, що складенням заяви на ім`я [PERSON] вона повинна була займатися саме у робочий час, а не під час своєї обідньої перерви. Обставини того, що [PERSON] з`явилася з перерви в місцезнаходженні кас о 14.02 год. підтверджується таблицею обліку робочого часу. Таким чином, суд вважає доведеним відсутність [PERSON] на своєму робочому місці після обідньої перерви, яка згідно графіка повинна була б закінчитися о 13.45 год., 18 хвилин (повернулася з перерви о 14.03 год.). Встановити точний час, коли саме остання приступила до роботи після обідньої перерви за наданими документами не виявляється за можливе, зокрема, час 14.16 год. зафіксовано лише у доповідних записках та актах, але не підтверджується обліком робочого часу конкретного касира. Разом з тим, суд приймає до уваги і те, що затримка на обідній перерві повинна була б узгоджуватися [PERSON] з керівництвом, чого зроблено не було. Те, що остання перебувала в торгівельному залі та складала заяву під час того як вже повинен був початися робочий процес суперечить вимогам п. 2.1.7 трудового договору та вимога п. 12 ст.21 ПВТР. З іншої пояснювальної записки [PERSON] встановлено, що о 15.37 год. за станом здоров`я та порушенням ІПР № 790, відповідно до заяви, яку вона віддала у руки [PERSON] в присутності [PERSON] в торгівельному залі біля каси № 13, вона залишила приміщення підприємства. Вважала, що вона мала повне право піти з робочого місця відповідно до тієї заяви, яку вона віддала [PERSON] .. Вказала на те, що вона не допрацювала дві години робочого часу з вини самого підприємства, оскільки на її звернення від 20.03.2023 щодо необхідності зміни індивідуального графіку ніхто не відреагував належним чином. Вважала, що працювати три дні по 07.30 год. вона не може, а потім відпрацьовувати в інші два дні тільки дві години це порушує її права (а.с.77). Допитана у судовому засіданні як свідок [PERSON] суду пояснила, що вона займає посаду начальника сектору людських ресурсів та касових операцій в ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ». 09.04.2023 [PERSON] не відпрацювала увесь час згідно свого графіку. Працює вона за ненормованим графіком і до 17 год. вона знаходиться на своєму робочому місці. 09.04.2023 до неї звернулася [PERSON] з письмовою заявою. Де саме [PERSON] їй її передавала вона не пам`ятає. Надавалася така заява десь після 14 години. Розглянути та зреагувати на цю заяву належним чином вона не встигла. Так, на підприємстві діють певні правила реєстрації вхідної кореспонденції до відділу персоналу та її розгляду відповідною особою. Про те, що [PERSON] пішла з робочого місця вона дізналася від заступника начальника сектору касових операцій [PERSON] вже після того як позивач покинула приміщення підприємства. [PERSON] прийшла до неї з доповідною запискою про цей випадок. В той же час було складено акти про залишення працівником робочого місця без поважної причини. Графіки робочого часу складаються [PERSON] .. В квітні 2023 року графіки змінені були через велику кількість повітряних тривог в м. Запоріжжі. До [PERSON] відразу не були застосовані дисциплінарні заходи, оскільки чекали, що вона надасть підтверджуючі документи щодо її незадовільного стану здоров`я 09.04.2023 станом на 15.30 год.. Під час події нічого не вказувало на те, що [PERSON] погано себе почуває, на свій стан здоров`я вона не скаржилася, викликати швидку допомогу не просила. На підприємстві є окремі працівники, які відповідають за виклик швидкої допомоги співробітникам чи іншим особам. Всі менеджери навчені надавати першу невідкладну допомоги. Станом на час розгляду матеріалів дисциплінарного проступку з боку [PERSON] так і не було надано жодних документів, які б доводили залишення місця роботи через погіршення стану здоров`я. 11.04.2023 остання склала дві пояснювальні записки, в яких не погоджувалася щодо обставин відсутності її на робочому місці. Наказ, який оскаржується був прийнятий уповноваженою особою [PERSON] .. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Спірні правовідносини, що склались між учасниками справи, регулюються Конституцією України та КЗпП України. Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (стаття 5-1 КЗпП України). Відповідно до вимог ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно з ч. 1 ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 140 КЗпП України щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Судом не встановлено того, що відповідачем не було дотримано порядку та строків застосування дисциплінарного стягнення. Згідно з ч. 1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Відповідно до ч. 2 ст. 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Згідно з ч. 4 ст. 149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Ознаками порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність ) працівника, порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків, вина працівника, наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 22.07.2020 у справі № 554/9493/17, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. У наказі № 11-І від 21.04.2023 «Про застосування дисциплінарного стягнення» зазначено, що [PERSON] допустила порушення положень статті 9 Розділу ІІІ «Організація і режим роботи» (Строк від початку роботи до закінчення роботи вважається робочим часом. У робочий час працівники повинні знаходитися на своїх робочих місцях у робочому одязі. Працівники, які працюють безпосередньо з клієнтами (за стендами, прилавками, стійками для технічних виробів, біля примірочних кабін і т.д.), а також співробітники служби безпеки і кас зобов`язані залишатися на своїх робочих місцях до приходу співробітників, які їх замінюють. Працівник зобов`язаний негайно повідомити керівника свого відділу (підрозділу) про відсутність працівника, який його замінює. Працівнику забороняється залишати робоче місце у робочий час без попереднього письмового погодження цього з керівником), п. 14 ст. 21 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» (категорично забороняється залишати в робочий час робоче місце в особистих цілях, не пов`язаних з особистою гігієною), яке полягає в тому, що касир [PERSON] , самовільно, без погодження із керівником, у робочий час неодноразово залишала своє робоче місце 09.04.2023, а саме з 13.22 год. до 14.16 год. та о 15.30 год. залишила своє робоче місце й до кінця робочого часу не повернулася (робочий час згідно графіку роботи з 10.00 год. до 17.30 год., перерва з 13.15 год. до 13.45 год.). Дисциплінарне стягнення спірним наказом застосовано до [PERSON] за наслідками події, яка мала місце 09.04.2023, а саме, що [PERSON] самовільно, без погодження з керівництвом, у робочий час, неодноразово залишала своє робоче місце в особистих справах, а саме з 13.45 год. до 14.03 год. (як встановлено в судовому засіданні) та о 15.37 год. і до кінця робочого дня ( 17.30 год. 09.04.2023 згідно індивідуального графіку). Станом на 09.04.2023 індивідуальний графік роботи касира [PERSON] , а саме: три дні по сім годин тридцять хвилин та два дні по дві години, діяв та скасований чи змінений не був. Відповідно до трудового договору № 71 від 23.11.2021, а саме в Розділі ІІІ «Робочий час», [PERSON] прийнята в ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» на посаду касира, на неповний робочий час, який становить 25 годин, 5 днів на тиждень з підсумованим обліком робочого часу та обліковим періодом дванадцять місяців. Перерви для відпочинку та харчування (обідня перерва) встановлюються індивідуальним графіком роботи. Дані умови були погоджені з [PERSON] при прийомі на роботу, відображені як в наказі про прийом на роботу, так і в цьому Договорі. Згода працівника на такі умови праці засвідчена її особистим підписом у цих документах. Відповідно до п.9 Розділу ІІ «Організація режим роботи» Правил внутрішнього трудового розпорядку, строк від початку роботи до закінчення роботи вважається робочим часом. Працівники повинні виконувати свої трудові обов`язки протягом робочого часу. У робочий час працівники повинні знаходитися на своїх робочих місцях у робочому одязі. У випадку, якщо працівник приступив до виконання своїх трудових обов`язків із запізненням, він зобов`язаний негайно повідомити свого керівника про причини запізнення. Будь-яке запізнення без поважної причини або надто часті запізнення є дисциплінарним проступком, за яке може бути накладене дисциплінарне стягнення. Працівники, які працюють безпосередньо з клієнтами (за стендами, прилавками, стійками для технічних виробів, біля примірочних кабін і т.д.), а також співробітники служби безпеки і кас зобов`язані залишатися на своїх робочих місцях до приходу співробітників, які їх замінюють. Працівник зобов`язаний негайно повідомити керівника свого відділу (підрозділу) про відсутність працівника, який його замінює. Про відсутність з поважних причин працівник зобов`язаний повідомити свого безпосереднього керівника якомога швидше, але не пізніше початку його робочого дня. Відсутність працівника у зв`язку з хворобою повинна бути підтверджена листком непрацездатності. Працівник повинен надати листок непрацездатності до відділу персоналу Товариства в перший робочий день після періоду відсутності у зв`язку з хворобою. Працівнику забороняється залишати робоче місце у робочий час без попереднього письмового погодження цього з керівником. Якщо працівник не використав обідню перерву для відпочинку у зв`язку з виробничою необхідністю, продовжував роботу під час такої перерви, його за згодою безпосереднього керівника може бути надана можливість перенести на інший час обідню перерву протягом цього самого робочого дня. В Правилах внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» прямо не передбачено самого способу попереднього письмового погодження, яке надається керівником. За загальним правилом погодження документів оформляється шляхом проставлення на них грифа погодження. Гриф погодження - це реквізит службового документа, який свідчить про згоду установи, її підрозділу чи посадової особи, що не є автором документа. Погодження складається з таких елементів: слово ПОГОДЖЕНО (без лапок); назва посади особи й назва підприємства, що погоджує документ; особистий підпис; ініціал(и) і прізвище посадової особи; дата погодження. Заява від 09.04.2023 складена [PERSON] , копію якої надано до позову, не містить будь-яких реквізитів щодо її погодження з жодною уповноваженою особою Товариства. Відповідно до п. 5, п.5.1 Посадової інструкції касира касир є відповідальним за невиконання або неналежне виконання своїх завдань та обов`язків, передбачених даною інструкцією, а також за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку та вимог з охорони праці, - в межах, визначених чинним законодавством, в тому числі за: невиконання наказів, розпоряджень безпосереднього керівника та дирекції Товариства; порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку або умов колективного договору і цієї посадової інструкції. Відповідно до п.6.1 Посадової інструкції касира в Товаристві, касири перебувають у постійному контакті із завідувачами кас, які присутні на лінії кас, щодо питань управління робочого часу (прихід, перерва, вихід), розміщення на лінії кас, труднощів під час роботи на касі. Він виконує та дотримується розпоряджень, які дає завідувач кас. Згідно п. 12 ст. 21 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівникам категорично забороняється виконувати на робочому місці інші, ніж це передбачено трудовими обов`язками або посадовою інструкцією дії (їсти, пити, користуватися Інтернетом в особистих цілях, читати матеріали, журнали або книжки, не пов`язані з робочим процесом, розмовляти по мобільному телефону у особистих, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків цілях, тощо). Відповідно до п.14 ст.21 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівникам категорично забороняється залишати в робочий час місце в особистих цілях, не пов`язаних з особистою гігієною. В розглядуваному випадку [PERSON] через те, що у неї був відкритий чек о 13.13 год. на велику суму, вона не пішла вчасно на обідню перерву. Повернулася з перерви з запізненням. Але доказів того, що вона погодила зі своїм безпосереднім керівником продовження такої перерви суду не надано. Так само, суд вважає, що не було доведено, що письмова заява позивача, яку вона вручила після 14 години [PERSON] , була розглянута та результати такого розгляду дочекалася сама позивач перед тим як залишити робоче місце о 15.30 год., як і співробітника, який її повинен був би замінити на касі (стаття 9 Розділу ІІІ ПВТР). Разом з тим, касир є відповідальним за прийом та зберігання грошових коштів, оформлення покупки клієнтом, є представником Товариства під час здійснення розрахунків з покупцем, а тому не може на власний розсуд залишати робоче місце, оскільки це призводить до неналежного надання послуг підприємством, скупчення клієнтів на касі, може призвести до подання скарг на підприємство за неналежне обслуговування клієнтів на касі, шкодить іміджу Товариства. Не допускається, щоб касири на власний розсуд приймали рішення й залишали робоче місце на касі самостійно, без попередження, оскільки сектор касових операцій, заздалегідь планує робоче навантаження працівників на касах. Надалі, [PERSON] хоч і були надані письмові пояснення за даним фактом, але доказів того, що станом на 09.04.2023 о 15.30 год. в неї дійсно погіршився стан здоров`я настільки, що вона не могла більше перебувати на своєму робочому місці, суду не надано. Також, таких документів не було надано керівництву Товариства за період з 09.04.2023 до 21.04.2023, що є прямим порушенням обов`язків працівника, які передбачені Правилами внутрішнього трудового розпорядку (стаття 9 Розділу ІІІ положення щодо обов`язків працівників у разі їх відсутності). Також суд приймає до уваги те, що графік роботи це запланований робочий час працівника. Під час роботи на касі працівники сектору касовий операцій протягом дня можуть мати кілька перерв та у разі необхідності залишати робоче місце для відпочинку, проте згідно вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку мають дочекатись заміни їх на касі, адже незапланований вихід з каси чи відсутність навіть одного касира на лінії кас може спричинити негативні наслідки для всього підприємства. Так як лінія кас, потік клієнтів, кількість товарів на касах постійно змінюється і цим потрібно управляти протягом всього дня роботи гіпермаркету, завідувач кас відповідальний за вихід та повернення касира на касу, закриття та відкриття кас (володіє інформацією про технічний стан тої чи іншої каси, справність каси, наявність на лінії ліцензії та можливості здійснювати готівкові чи безготівкові розрахунки) він враховує фактичну обставину на лінії кас та наявності можливості заміни касира, який має вийти на перерву. До того ж, слід зауважити, що працівники сектору кас працюють в режимі підсумованого обліку робочого часу та їх години роботи фіксуються та відслідковуються Товариством (в матеріалах справи міститься інформація як про графік роботи сектору касових операцій, так і про облік годин роботи касира [PERSON] ) (а.с.80-81). Також у випадку наявності перепрацьованих хвилин працівнику надається можливість раніше закінчити роботу чи затриматися на обіді з метою збереження норми годин роботи протягом робочого дня, оскільки чинне законодавство передбачає наявність відхилень від нормальної тривалості робочого часу, яка має бути врегульована роботодавцем протягом облікового періоду при запроваджені на підприємстві підсумованого робочого часу. Пояснення позивача про встановлення їй графіку роботи індивідуальною програмою реабілітації №790 не заслуговують на увагу, оскільки [PERSON] , працює відповідно до графіку роботи та згідно інформації про облік робочого часу за квітень 2023 року немає понаднормових годин. Також встановлено, що кожного робочого дня остання має обідню перерву, визначену графіком роботи та має право на короткі перерви, які можна погодити із завідувачем кас протягом робочого часу. Графік роботи працівника затверджено роботодавцем та доведено до відома позивача. Також суд вважає, що відповідачем дотримано порядок накладення дисциплінарного стягнення, а саме [PERSON] було запропоновано надати письмові пояснення за фактом даного дисциплінарного проступку. Останньою були надані дві пояснювальні записки, зміст яких зводився до непогодження [PERSON] з тим графіком роботи, який їй було встановлено на квітень 2023 року. Причинно-наслідкового зв`язку між зміною графіку роботи у квітні місяці 2023 року та погіршенням стану здоров`я позивача (та чи взагалі таке відбулося) в судовому засіданні не встановлено. Відтак, суд вважає доведеним факт порушення позивачем [PERSON] ст. 9 Розділу ІІІ «Організація і режим роботи» та п. 14 ст. 21 «Загальна дисципліна» Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ», оскільки вона всупереч встановленої цими нормами Правил заборони, запізнилася з обідньої перерви, потім взагалі залишила своє робоче місце не дочекавшись погодження керівництва та працівника, який міг би її замінити. За таких обставин, суд вважає законним та обґрунтованим застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді догани відповідно до спірного наказу № 11-І від 21.04.2023, а тому підстави для його скасування відсутні. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 1 та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір у даному випадку стягненню з неї не підлягає.

Outcome: dismissed