Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

У вересні 2023 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням (злочином). В обґрунтування своїх доводів зазначив, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.07.2023 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 122 КК України та призначено відповідне покарання. Позивач є потерпілим у цій справі, цивільний позов не заявляв. Відповідно до вироку відповідач 229.12.2021 спричинив позивачу тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили розлад здоров`я на термін понад три тижні. Для лікування отриманих внаслідок протиправних дій відповідача тілесних ушкоджень позивач витратив на ліки та медичні послуги 21285,17 грн, які останній просить стягнути з відповідача. В результаті дій відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яку останній оцінює 80000 грн та просить стягнути з відповідача. Позивач та його представник наполягали на задоволенні позову з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.07.2023 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 122 КК України за вчинення тілесних ушкоджень [PERSON] . Вирок набрав законної сили 28.08.2023 року. З вироку вбачається наступне: « [PERSON] , 29.12.2021 року, здійснюючи послуги з перевезення пасажирів службою таксі на автомобілі марки «Opel Meriva» д.н. [NUMBER] , приблизно о 21.55 год., привіз пасажира [PERSON] до вулиці Центральної в с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, та зупинився навпроти Богуславської загальноосвітньої школи першого та третього ступенів. В цей час між [PERSON] та [PERSON] виник словесний конфлікт з приводу оплати послуг таксі. В ході словесного конфлікту у [PERSON] на ґрунті неприязних відносин раптово виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості [PERSON] . Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] виштовхав [PERSON] через передні пасажирські двері автомобілю таксі на вулицю, після чого, умисно штовхнув руками [PERSON] , внаслідок чого останній впав на проїжджу частину на [ADDRESS] . [PERSON] , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, наніс [PERSON] один удар правою ногою в область обличчя, один удар лівою ногою в область обличчя. Від вказаних ударів [PERSON] впав на спину. Після цього, [PERSON] , не припиняючи своїх злочинних дій, наніс удар правою ногою в область обличчя [PERSON] , та два удари лівою ногою в область його обличчя. Після того, як [PERSON] перестав чинити будь-який опір та залишався лежати на проїзній частині [ADDRESS] , [PERSON] з місця вчинення злочину зник. Внаслідок своїх умисних протиправних дій, [PERSON] спричинив потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нижньої щелепи у фронтальному відділі та ангулярного праворуч та ліворуч, ускладненого травматичним остеомієлітом нижньої щелепи праворуч, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж 21 день).». В обґрунтування розміру витрат на лікування позивачем надано суду копії рецептів лікарів, виписки із медичної карти амбулаторного хворого, товарні чеки на медичні препарати. З наданих позивачем копій письмових доказів вбачається, що останнім за призначенням було витрачено на лікування 21285,17 грн. Відповідно до ст. 82 ЦПК України Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 23 ЦК України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а відповідно до ст. 1167 ЦК України Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Стаття 1168 ЦК України передбачає, що Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода завдана позивачу призвела до фізичного болю та страждань, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевних страждань, пов`язаних з протиправною поведінкою відповідача, у приниженні честі та гідності. Позивач певний час не міг працювати, він був вимушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав. Було порушено звичний спосіб життя у зв`язку з необхідністю лікування та участі у розгляді кримінальної справи, необхідністю прикладати додаткові зусилля для захисту своїх прав. Втрата працездатності призвела до обмеження його можливості вести активний спосіб життя, вільно спілкуватися, внаслідок чого останній змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. З врахуванням викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, так як позивачу були заподіяні фізичний біль і душевні страждання. Все це призвело до порушення його звичного образу життя та вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, що належним чином має бути компенсовано. Таким чином, при визначені розміру моральної шкоди суд оцінює глибину, характер та тривалість душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, а також конкретні обставини по справі, наслідки для здоров`я позивача, керується принципом розумності, виваженості та справедливості. Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. За таких обставин, суд вважає розумним та справедливим стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі завданої матеріальної шкоди, а саме в сумі 21285,17 грн. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial