Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить: позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] , перебуває в шлюбі з [PERSON] , [INFO] [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Діти з сім`ї [PERSON] та [PERSON] перебували на обліку служби у справах дітей Райгородоцької сільської ради (далі Служба) як такі, що потрапили у складні життєві обставини, оскільки батьки ухилялися від виконання батьківських обов`язків, не займалися навчанням та вихованням дітей, не слідкували за гігієною дітей, систематично зловживали спиртними напоями, влаштовували бійки, що часто відбувалося у присутності дітей. 23.10.2021 [PERSON] зателефонувала до поліції та повідомила, що її чоловік [PERSON] побив її доньку [PERSON] , та коли працівники правоохоронних органів та служби у справах дітей Райгородоцької сільської ради здійснили виїзд у с. Романівка за зазначеною [PERSON] адресою, наявність травм у дитини підтвердилися. [PERSON] та двох інших дітей з сім`ї [PERSON] направили до Бердичівської центральної районної лікарні. Рішенням виконавчого комітету від 25.10.2021 за №107 усі троє малолітніх дітей були відібрані у батьків у зв`язку із виникненням безпосередньої загрози їхньому життю та здоров`ю, про що негайно було повідомлено Бердичівську окружну прокуратуру. Органом опіки та піклування виконавчим комітетом Райгородоцької сільської ради було подано до Бердичівського міськрайонного суду позовну заяву про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та нарахування аліментів. Дітей, після перебування в лікарні влаштовано на тимчасове утримання. Усі троє дітей проживають у заможних родинах, забезпечені усім необхідним: одягом, взуттям, продуктами харчування, канцелярським приладдям, значно покращили успішність в школі, а основне - оточені любов`ю та турботою. Діти звикли до своїх нових родин, адже вони у безпеці, про них дбають і їх люблять. Що стосується батьків, то їм згідно чинного законодавства, після прийняття судом рішення про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, надано термін один рік для усунення причин, які перешкоджають належному вихованню дітей батьками, але вони цією можливістю так і не скористалися, а навпаки ще більше погіршили ситуацію. Батьки продовжують зловживати спиртними напоями, після чого б`ються, не працевлаштовані, перебиваються дрібними заробітками, аліменти на дітей не сплачують, так і не мають постійного місця проживання, адже після сварок та бійок [PERSON] часто їде проживати у с.Лісову Слобідку. Неодноразово служба у справах дітей та фахівець із соціальної роботи приїздили в сім`ю [PERSON] , з метою надання соціальних послуг, але: або не могли встановити місце їхнього перебування, або двері ніхто не відчиняв. Так, 27.06.2023 комісія з числа працівників сільської ради та поліцейського офіцера громади здійснили виїзд в с. Романівка за адресою, де проживає [PERSON] , двері ніхто не відчинив, в телефонному режимі він пояснив, що з дружиною посварився, вона зараз проживає у с. Лісова Слобідка, а він знаходиться у місті Житомирі на роботі, вкотре пообіцяв, що візьме довідку з місця роботи, в якій саме організації працює жодного разу не повідомляв, про сина [PERSON] навіть не запитав. Здійснивши виїзд у село Лісова Слобідка, за адресою, де проживає [PERSON] , вдома її не застали, зі слів односельчан зрозуміли, що вона допомагає по господарству одному з сусідів. Приїхавши туди та поспілкувавшись з [PERSON] стало зрозуміло, що чоловік її вкотре побив, ключі від батьківської хати у с. Лісова Слобідка забрав, і зараз вона тимчасово проживає у будинку свого брата, допомагає сусідам по господарству. За цей період [PERSON] двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 та за ч. 1 ст 184 КУпАП. [PERSON] притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, перебував у місцях позбавлення волі. У жовтні 2022 року, мати, [PERSON] , не дивлячись на те, що дитина відібрана, без дозволу забрала свою доньку, [PERSON] , посадила її покататися за кермо автомобіля свого знайомого, в результаті чого дитина потрапила в дорожньо- транспортну пригоду та була направлена до Бердичівської центральної районної лікарні в хірургічне відділення з закритою черепно-мозковою травмою, струсом головного мозку, забоєм грудної клітини та лівого плеча, у подальшому була переведена до інфекційного відділення з діагнозом СОVID-19. Питання про стан справ у сім`ї [PERSON] та [PERSON] двічі розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 07.07.2023 та 14.08.2023, де члени комісії одноголосно проголосували за те, щоб підготувати висновок органу опіки та піклування та судовий позов про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей. Указане свідчить про те, що батьки самоусунулись від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, не усвідомлюють відповідальність за їх життя та здоров`я, не скористалися терміном для усунення причин, які перешкоджають належному вихованню дітей батьками. Орган опіки і піклування виконавчий комітет Райгородоцької сільської ради, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 11.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 10.10.2023 закрито проведення підготовчого судового засідання, призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з викладених в позовній заяві обставин, просила його задовольнити. Відповідачі в судові засідання не з`являлися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, судові повістки направлялись за зареєстрованим місцем проживання. Поряд з цим, суд враховує складність справи, її важливість насамперед для інтересів дітей, розумні строки розгляду. При розгляді цивільної справи здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. ч. 1 та 4 ст. 15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим кодексом або домовленістю (договором сторін). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У ст. 166 СК України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Так, принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п. п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Стаття 27 Конвенції про права дитини, прийнята резолюцію 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, яка ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, визначає, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] записана матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] записана матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб 24.09.2013 з [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] записані батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.06.2022 у справі № 274/6920/21, вирішено: відібрати дітей: [PERSON] , яка народилась [INFO] , [PERSON] , який народився [INFO] , [PERSON] , який народився [INFO] , у матері - [PERSON] , яка народилась [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Відібрати дитину: [PERSON] , який народився [INFO] , у батька - [PERSON] , який народився [INFO] , без позбавлення його батьківських прав. Стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , яка народилась [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від 02.11.2021 р. і до досягнення нею повноліття, на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Стягувати з [PERSON] аліменти утримання на дитини - [PERSON] , який народився [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від 02.11.2021 р. до досягнення ним повноліття, на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , який народився [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від 02.11.2021 р. і до досягнення ним повноліття, на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , який народився [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від 02.11.2021 р. і до досягнення ним повноліття, на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно з листом Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області від 06.06.2022 за №2308/203/04-2022 станом на 06.06.2022 [PERSON] , [INFO] , притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Згідно акту обстеження умов проживання від 27.06.2023 комісія з числа працівників сільської ради та поліцейського офіцера громади здійснили виїзд в с.Романівка за адресою, де проживає [PERSON] , двері ніхто не відчинив, в телефонному режимі він пояснив, що з дружиною посварився, вона зараз проживає у с. Лісова Слобідка, а він знаходиться у місті Житомирі на роботі, вкотре пообіцяв, що візьме довідку з місця роботи. Повідомив, що з дружиною не проживає, буде подавати на розлучення, про дитину [PERSON] нічого не запитав. Згідно акту обстеження умов проживання від 03.07.2023 комісія здійснила виїзд у село Лісова Слобідка, за адресою, де проживає [PERSON] , вдома її не застали, зі слів односельчан, вона сапає город в одного з сусідів, так заробляє на життя. [PERSON] повідомила, що чоловік її побив, ключі від батьківської хати забрав, погрожував розправою, зараз вона проживає у будинку свого брата [PERSON] . Відповідно до довідки - характеристики [PERSON] від 31.07.2023 №150, наданої Озадівським старостинським округом №8, Райгородоцької сільської ради, Бердичівського району, Житомирської області, за час проживання на території старостинського округу [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, діти вилучені без позбавлення батьківських прав, не має постійного місця проживання, неодноразово викликалася поліція у зв`язку з конфліктами в сім`ї. Відповідно до характеристики, складеної на [PERSON] від 05.07.2023 №75 Романівським старостинським округом №6, Райгородоцької сільської ради, Бердичівського району, Житомирської області, [PERSON] народився [INFO] у с. Романівка, Бердичівського району Житомирської області. Зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , перебував у місцях позбавлення волі, не працює, одружений. Дружина, [PERSON] , [INFO] в с. Романівка не зареєстрована, подружжя проживає без дітей, адже троє дітей було у них відібрано за рішенням суду. За інформацією односельчан, подружжя часто свариться та проживає окремо. Заяв та скарг на [PERSON] до Романівського старостинського округу від мешканців села не надходило. Рішенням Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області № 73 від 15.08.2023, вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , вказала, що є старостою Озадівського старостинського округу, знає родину відповідачів, та повідомила, що останні зловживають спиртними напоями, не тримають підсобного господарства, не працевлаштовані, при зустрічі про дітей не згадують, не мають наміру повернути дітей. Батько [PERSON] , вчиняє домашнє насильство над матір`ю дітей, не знає інколи, де їх знайти. Жителі села просили виселити їх з села. Відомо, що дитину [PERSON] посадили за кермо авто, яке перекинулось. Батьки після відібрання дітей не змінили свою поведінку. Свідок [PERSON] , яка працює на посаді директора "Центру соціальних послуг" Райгородоцької сільської ради, в судовому засіданні зазначила, що відповідачі безвідповідальні, часто без постійного місця проживання, телефони постійно змінюють, на контакт не йдуть, іноді чоловік [PERSON] агресивний, в будинку не прибрано, їжі немає. Маму дітей влаштовували до релігійних закладів на реабілітацію, надавалася допомога по організації життя з дітьми, однак це не дало позитивних результатів. Діти часто не ходили до школи, продуктів було обмаль. Коли вона заробляла кошти всі витрачала на алкоголь, одяг для дітей надавали благодійні організації. З огляду на наведене вище, встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу не виконують батьківські обов`язки, не приділяють уваги вихованню дітей, матеріально дітей не утримують, життям дітей не цікавляться, за місцем проживання характеризуються негативно. Не створили та не намагаються створити на даний час сприятливі умови для проживання дітей разом із ними, відповідачі не турбується про здоров`я дітей, не забезпечують їх належним харчуванням, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений належними доказами той факт, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей, не піклуються про них, самоусунулися від утримання та виховання дітей, на даний час з дітьми не спілкуються. Судом прийнято до уваги те, що подані позивачем документи підтверджують систематичний та постійних характер ухилення матері та батька від виконання своїх обов`язків. Доказів, які б спростовували доводи позивача про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів суду не надано. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору, оскільки позивач в силу п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із цим позовом. Враховуючи, що позивач звернувся з вимогами немайнового характеру, з відповідачів підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн з кожного.

Outcome: approved