Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд із позовом до Луцької міської ради про визнання в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки, яка була розпочата спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Водночас, покійна заповіту не складала, а тому спадкування відбувалося за законом. Вказує, що спадкоємцями першої черги виступили він та [PERSON] , як діти померлої. Спадкоємцем другої черги виступила рідна сестра покійної [PERSON] . Вони з братом вирішили, що тітка має спадкувати, як спадкоємець першої черги, про що надали відповідну письмову згоду. 16.08.2023 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т.О. було посвідчено укладений між ним, [PERSON] та [PERSON] договір про поділ спадщини, реєстровий №1084, за умовами якого, йому, як спадкоємцю першої черги, відійшло наступне майно: 1) земельна ділянка площею 0,0209 га, кадастровий номер 0722883700:11:000:0102, місце розташування: Волинська обл., Луцький р-н, Луцька міська рада, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Ділянка належала спадкодавцю на праві власності на підставі державного акту серії ІІ-ВЛ №029797, виданого 15.10.2002 Маяківською сільською радою Луцького району Волинської області; 2) земельна ділянка площею 0,3087 га, місце розташування: Волинська обл., Луцький р-н., Луцька міська об`єднана територіальна громада (Княгининівська сільська рада), цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, на яку спадкодавець мав право згідно Розпорядження Луцької РДА №50 від 11.02.2010. 16.08.2023 за ним було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0209 га, кадастровий номер 0722883700:11:000:0102, однак зареєструвати право власності на іншу земельну ділянку площею 0,3087 га. він не зміг. Зазначає, що розпорядженням Луцької районної державної адміністрації №50 від 11.02.2010 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам на території Маяківської сільської ради» вирішено передати у власність земельні ділянки (багаторічні насадження) у розмірі земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадянам згідно додатку та у додатку до вказаного розпорядження під №69, його покійній матері [PERSON] виділено у власність земельну ділянку площею 0,31 га. На замовлення останньої у 2021 році було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,3087 га для ведення особистого селянського господарства . В подальшому, 20.06.2022 [PERSON] звернулася до реєстратора із заявою про внесення відомостей про вказану земельну ділянку до Державного земельного кадастру і 20.06.2022 державним кадастровим реєстратором винесене рішення №РВ-7100070412022 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до ДЗК. Підставою для відмови було те, що на період воєнного стану заборонялося безоплатно передавати землі державної, комунальної власності у приватну власність, надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розробляти таку документацію. Також на період дії воєнного стану заборонялося формування земельних ділянок. Тобто, ще за життя його покійна матір розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,3087 га, однак не встигла її завершити з незалежних від неї причин. Реєстрація права власності на ділянку за покійною не була проведена. 16.08.2023 приватний нотаріус ЛМНО Ариванюк Т. О. видала постанову №124/02-31 про відмову йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,3087 га. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії послугувала саме відсутність правовстановлюючих документів на це майно. \~ \~ \~ \~У зв`язку з чим, просить визнати за ним в порядку спадкування за законом, право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,3087 га, місце розташування: Волинська обл., Луцький р-н., Луцька міська об`єднана територіальна громада (Княгининівська сільська рада), цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка за життя була розпочата спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 року до участі у справі в якості третіх осіб залучено [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача до початку розгляду справи по суті подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача також подав суду клопотання про слухання справи у його відсутності, при вирішення справи покладається на розсуд суду. Треті особи також подали суду заяви про слухання справи у їх відсутності, не заперечували щодо задоволення позовних вимог. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із розпорядження Луцької районної державної адміністрації від 11.02.2010 року та додатку до нього вбачається, що [PERSON] було передано у власність земельна ділянка площею 0,31 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Маяківської сільської ради Луцького району Волинської області (а.с. 21-22). Судом з`ясовано, що [PERSON] розпочато процедуру приватизацію вказаної земельної ділянки (а.с. 23-56), однак 14.09.2022 року остання померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.09.2022 р. (а.с. 9). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно зі ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки шляхом прийняття спадщини. Відповідно до ст.\~125\~ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. За змістом ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації (Лист спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Згідно з абз. 2 п. 1 розділу Х\~«Перехідні положення»\~ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до роз`яснень листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Як встановлено судом і вбачається із матеріалів спадкової справи №21/2022, після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є [PERSON] та [PERSON] , як діти померлої, а також спадкоємцем другої черги є рідна сестра покійної [PERSON] (а.с. 73-165). З матеріалів спадкової справи також слідує, що 16.08.2023 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т. О. посвідчено укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] договір про поділ спадщини, реєстровий №1084, за умовами якого [PERSON] відійшло наступне майно: 1) земельна ділянка площею 0,0209 га, кадастровий номер 0722883700:11:000:0102, місце розташування: Волинська обл., Луцький р-н, Луцька міська рада, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Ділянка належала спадкодавцю на праві власності на підставі державного акту серії ІІ-ВЛ №029797, виданого 15.10.2002 Маяківською сільською радою Луцького району Волинської області; 2) земельна ділянка площею 0,3087 га, місце розташування: Волинська обл., Луцький р-н., Луцька міська об`єднана територіальна громада (Княгининівська сільська рада), цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, на яку спадкодавець мав право згідно розпорядження Луцької РДА №50 від 11.02.2010 (а.с. 111-112). Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та за ним 16.08.2023 року було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0209 га, кадастровий номер 0722883700:11:000:0102, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.08.2023, реєстровий №1085, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73611166 від 18.08.2023; витягом з Державного реєстру речових прав №343107208 від 16.08.2023 р. (а.с. 17, 18-19, 20). Разом з тим, позивач не має можливості належним чином зареєструвати право власності на земельну ділянку площею 0,3087 га через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я [PERSON] , про що державним нотаріусом винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 57). Згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у п. 3.5 визначено, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки яку розпочав за життя спадкодавець, та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач являється спадкоємцем майна після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину, то суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1225, 1235, 1268 ЦК України, ст. 81, 125 та Перехідних положень ЗК України,

Outcome: approved