Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 04 червня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у якому просить розірвати шлюб укладений між сторонами 20.10.2012 року, зареєстрований Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №914. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.10.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу дітей сторони не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинено. Подружнє життя не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, сторони не проживають разом. Причиною розпаду сім`ї позивач зазначає відсутність довіри та порозуміння між подружжям, постійні конфлікти, різниця характерів. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спір про поділ майна відсутній. За обставин формального існування шлюбних відносин позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач відзиву на позов не подав, був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. Через канцелярію суду подав заяву від 17.10.2023 року у якій з обставинами викладеними у позові погоджується, позовні вимоги визнає, просив справу розглянути у відсутності відповідача. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін. Судове засідання призначено на 31.07.2023 року. У зв`язку з неявкою сторін, судове засідання не відбулося, розгляд справи призначено на 22.08.2023 року. У зв`язку із неявкою відповідача у справі і відсутності від нього заяви про розгляд справи без його участі, слухання справи не відбулося, справу призначено до розгляду на 11.09.2023 року. Через неявку відповідача у справі і відсутності від нього заяви про розгляд справи без його участі, слухання справи не відбулося, справу призначено до розгляду на 18.10.2023 року. У дату призначену до розгляду справи учасники справи не прибули, через відсутність заяви від відповідача про розгляд справи без його участі розгляд справи відкладено на 21.11.2023 року. Судові засідання призначені на 21.11.2023р., 19.12.2023р. не відбулися у зв`язку із перебуванням головуючого у справі судді у відпустці, розгляд справи призначено на 22.01.2024 року. Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. 20 жовтня 2012 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що 20 жовтня 2012 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис №914 та 14.02.2017 року видано повторно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. На теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Будь-яких майнових претензій у сторін один до одного на час розгляду справи не заявлено. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. V. Оцінка Суду. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що особою, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу не заявлено про бажання його відновлення на дошлюбне у зв`язку із розірванням шлюбу, з огляду на що підстави для застосування ст. 113 СК України відсутні. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутність неповнолітніх дітей у подружжя та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved