Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в Сокирянський районний суд із вказаною вище заявою, в якій просив встановити факт догляду ним за своєю матір`ю [PERSON] , яка є інвалідом ІІ групи. В поданій заяві вказував, що він є єдиним сином та проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] , в [ADDRESS] та здійснює за нею постійний догляд, адже матір є інвалідом ІІ групи, не здатна до самообслуговування, пересування та трудової діяльності. Інші особи, які б могли здійснювати такий догляд, відсутні, адже його рідний брат, помер [INFO] . Встановлення даного юридичного факту необхідно йому для отримання соціальних пільг та виплат, визначених Законом України від 19.06.2003 року №966-ІV «Про соціальні послуги» та Постановою КМУ від 29.04.2004 року №588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги». Заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилися, натомість 18.01.2024 року звернулися до суду з письмовими заявами провести розгляд справи без їх участі. Подану заяву підтримали, просили її задовольнити. Вивчивши та дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, у відповідності до вимог ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] заявник [PERSON] є сином [PERSON] . Згідно витягів з реєстру Сокирянської територіальної громади від 25.10.2023 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають в [ADDRESS] . Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААГ №350956 [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІ групи безтерміново. Згідно форми індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видається МСЕК від 23.06.2023 року [PERSON] , [INFO] , не здатна до самообслуговування, пересування та трудової діяльності. Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання №503 від 17.10.2023 року комісією, в складі старости Михалківського старостинського округу Білоткач А.І., головного спеціаліста з питань діловодства Олійник Т.В. встановлено, що в житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані та на час перевірки дійсно проживають [PERSON] , 1960 року народження та [PERSON] , 1989 року народження. Згідно п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема перебування фізичної особи на утриманні. Окрім цього, згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З досліджених судом письмових доказів встановлено, що [PERSON] проживає разом зі своєю мамою [PERSON] та здійснює за нею постійний догляд. Окрім цього судом також встановлено, що будь-які інші особи, які б могли здійснювати такий догляд за [PERSON] , відсутні адже її інший син - [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У спірних правовідносинах суд виступає у ролі арбітра, який уповноважений всебічно сприяти розгляду справи та, за результатом такого розгляду, постановити рішення. При цьому, одним з головних аспектів здійснення цивільного судочинства є принцип диспозитивності, за яким суд зобов`язаний розглянути справу в межах заявлених позивачем вимог та не уповноважений виходити за їх межі. Тобто, цивільний процесуальний закон не передбачає право суду, під час розгляду справи по суті, ініціювати на власний розсуд розгляд позовних вимог, відмінних від заявлених позивачем, та не вправі змінювати їх формулювання, викладене в прохальній частині позову. Таким чином, із врахуванням наведених вище вимог закону та встановлених обставин суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному об`ємі.

Outcome: approved