Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без шлюбу, за участю третьої особи приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л.. В позові зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , з яким позивачка проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з травня 2002 року по день його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з діючим законодавством позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, позивачка не може оформити своє право на спадщину, оскільки не може підтвердити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем як чоловіка і жінки без шлюбу. Позивачка просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , як чоловіка і жінки без шлюбу в період з травня 2002 року по 03 березня 2019 року. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, жодних заперечень проти задоволення позову не зазначено. В судове засідання третя особа не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно з свідоцтвом про смерть, виданим 05 березня 2019 року Виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, [PERSON] помер [INFO] , про що 05 березня 2019 року складено відповідний актовий запис № 17. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно житловий будинок [ADDRESS] , який належав йому на підставі акта переселенця від 21 серпня 1978 року, та земельна ділянка, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 3097859, зареєстрованого 25 грудня 2009 року у Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010912007429. Згідно з довідкою від 09 вересня 2019 року, виданою Виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, на день смерті [INFO] цивільного чоловіка [PERSON] в спадковому будинку [ADDRESS] ніхто не був зареєстрований, але фактично проживала [PERSON] , з якою [PERSON] проживав однією сім`єю та вели спільне господарство. Згідно з постановою приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 листопада 2019 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , так як не підтверджується факт проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем. Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] .. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачка це її мати, яка тривалий час проживала разом з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та дружина. Вони проживали за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, у них був спільний побут і спільний сімейний бюджет. Коли [PERSON] захворів, позивачка доглядала за ним та піклувалася про нього до самої його смерті. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що померлий [PERSON] та позивачка це його сусіди. Вони проживали у цивільному шлюбі однією сім`єю більше десяти років, вели спільне господарство. Всі знали, що вони чоловік і дружина. Таким чином, зі свідчень допитаних в судовому засіданні свідків вбачається, що позивачка тривалий час проживала однією сім`єю з [PERSON] як жінка і чоловік без шлюбу. Суд вважає, що відсутні підстави не довіряти свідченням допитаних в судовому засіданні свідків, їх свідчення не суперечать одне одному, жодного противоречивого факту ними в судовому засіданні надано не було. V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Судом встановлено, що позивачка дійсно тривалий час проживала однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , як чоловік і жінка без шлюбу, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, а також взаємні права і обов`язки, притаманні подружжю. Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини. Однак, оформити своє право на спадщину позивачка не може, оскільки не може підтвердити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем як чоловіка і жінки без шлюбу. Разом із цим, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу може бути встановлено судом лише з 01 січня 2004 року (після набрання чинності СК України), оскільки КпШС України не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу. Таким чином, суд вважає доведеним факт проживання однією сім`єю позивачки та [PERSON] , який помер [INFO] , як чоловіка і жінки без шлюбу у період з 01 січня 2004 року по 03 березня 2019 року, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, що надасть позивачці можливість оформити своє право на спадщину за законом. На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову та встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без шлюбу у період з 01 січня 2004 року по 03 березня 2019 року, а в іншій частині позову відмовити.

Outcome: partial