Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

07 червня 2023року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Студенянської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якому просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на цілий житловий будинок з погосподарськими будівлями по [ADDRESS] загальною площею 85,2 кв.м, житловою площею 48,6 кв.м., до складу якого входить: "А"- житловий будинок, "а"- веранда, "а1"- вхідний майданчик, "а2" - вхідний майданчик, "Б" - літня кухня, "б" - веранда, "б1" - вхідний майданчик, "б2" - сарай, "В" - сарай, "в" - навіс, "в1" - сарай, "Г" - господарська будівля, "Д" - сарай, "П" - погріб, "К" - колодязь, "К1" - колодязь, "1-3" - огорожа. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] у селі Кукули Піщанського району Вінницької області помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2.2750 га, вартістю 90858,48 гривень, на території на той час Кукулівської сільської ради, Піщанського району, Вінницької області, після реорганізації громад на території Студенянської сільської ради, Тульчинського району, Вінницької області, кадастровий номер 0523281600:02:001:0186, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН 089744; а також житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] загальною площею 85,2 кв.м, житловою площею 48,6 кв.м. Позивач вказує, що являється єдиним спадкоємцем за заповітом на все майно спадкодавця [PERSON] , що підтверджується заповітом, посвідченим 09 квітня 2003 року секретарем виконавчого комітету Кукулівської сільської ради Піщанського району Вінницької області. Крім того, зазначає, що відповідно до ст.1261 ЦК України він є спадкоємцем першої черги за законом, та крім нього, спадкоємцем є також його сестра [PERSON] . Позивач вказує, що з приводу оформлення права на спадщину на земельну ділянку після смерті батька він звернувся до Піщанської державної нотаріальної контори, а в подальшому до Піщанського районного суду Вінницької області. Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 03 серпня 2021 року, справа № 142/287/21, задоволено його позов до Студенянської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] про поновлення терміну звернення до суду з питання прийняття спадкового майна та визнання права власності на майно та визнано за ним право власності внаслідок спадкування на спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на земельну ділянку з кадастровим номером 0523281600:02:001:0186, площею 2,2750 га, з нормативною грошовою оцінкою 90858,46 грн., яка розташована на території Студенянської сільської ради Тульчинського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначеним рішенням встановлено, що він є таким, що прийняв спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на день відкриття спадщини. Постановою державного нотаріуса Піщанської державної нотаріальної контори Шигиди І.В. № 78 від 19.05.2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , а саме на на житловий будинок по [ADDRESS] , через пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно з довідкою Студенянської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 59 від 27 лютого 2023 року [PERSON] дійсно на день смерті, помер [INFO] , а/з № 2 від 21.01.2019 року, проживав та був зареєстрований одноособово за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Студенянської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 60 від 27 лютого 2023 року станом на 15.04.1991 року житловий будинок, який належав [PERSON] , знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відноситься до суспільної групи господарства - колгоспного двору. Право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстровано, що підтверджується інформацією з державних реєстрів (номер інформаційної довідки: 333771443 від 29.05.2023). У зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок по [ADDRESS] за спадкодавцем не зареєстровано, правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, позивач не може оформити своє право власності на спадкове майно та змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня 2023 року її було передано на розгляд судді Щербі Н.Л. Ухвалою суду від 09 червня 2023 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Піщанського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2023 року витребувано у державного нотаріуса Піщанської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Кукули Піщанського району Вінницької області, витребувано у Піщанського районного суду Вінницької області матеріали цивільної справи ЄУН 142/287/21 для огляду в судовому засіданні. 17 серпня 2023 року на виконання вимог ухвали сулу від 07 серпня 2023 року від державного нотаріуса Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шигиди І. В. надійшов лист за вих.. № 160/01-16 від 17 серпня 2023 року, в якому повідомляється, що за наявними в нотаріальній конторі відомостями, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не відкривалася, на підтвердження чого надано інформаційну довідку із спадкового реєстру. Також з архіву Піщанського районного суду Вінницької області було передано цивільну справу № 142/287/21 за позовом [PERSON] до Студенянської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] про поновлення терміну звернення до суду з питання прийняття спадкового майна та визнання права власності на майно. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 вересня 2023 року вказану справу передано для розгляду судді Нестеруку В.В. Ухвалою судді Піщанського районного суду Вінницької області Нестерука В.В. від 11 вересня 2023 року було прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Студенянської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, розгляд цивільної справ за позовом [PERSON] до Студенянської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітомвирішено здійснювати спочатку зі стадії підготовчого провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 13 годину 00 хвилин 05 жовтня 2023 року. Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Глушкової О.І. про втебування доказів, витребувано у Студенянської сільської ради Вінницької області для огляду в судовому засіданні оригінали погосподарських книг по Кукулівській сільській раді Піщанського району Вінницької області за 1990 - 2019 рік щодо будинку по [ADDRESS] , в підготовчому засіданні в даній цивільній справі оголошено перерву до 11 години 00 хвилин 01 листопада 2023 року. Ухвалою суду від 01 листопада 2023 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Глушкової О.І. про втебування доказів, витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області пенсійну справу [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у селі Кукули Піщанського району Вінницької області, за місцем її зберігання у Відділі обслуговування громадян № 11 (сервісний центр), що знаходиться за адресою смт.Теплик, вул. І. Франка, буд. 1; витребувано у державного нотаріуса Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шигиди І.В. спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Кукули Піщанського району Вінницької області Витяг (інформаційну довідку) зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Кукули Піщанського району Вінницької області, в підготовчому засіданні в даній цивільній справі оголошено перерву до 11 години 00 хвилин 28 листопада 2023 року. 03 листопада 2023 року на адресу суду надійшли витребувані відповідно до ухвали суду від 05 жовтня 2023 року виписки з погосподарських книг по Кукулівській сільській раді Піщанського району Вінницької області за 1990 - 2019 рік щодо будинку по [ADDRESS] . 17 листопада 2023 року на виконання вимог ухвали суду від 01 листопада 2023 року від державного нотаріуса Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шигиди І.В. надійшов лист за вих. № 241/01-16 від 16 листопада 2023 року про відсутність заповіту посвідченого від імені [PERSON] та спадкової справи після її смерті, про що надала інформаційні довідки із спадкового реєстру. 28 листопада 2023 року після закінчення підготовчого засідання на адресу суду від Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшла архівна пенсійна справа [PERSON] , 1932 року народження № 517/4827, який проживав в с. Кукули Піщанського району. Ухвалою суду від 27 грудня 2023 року було закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13 годину 00 хвилин 23 січня 2024 року. Позивач [PERSON] в судове засідання 23 січня 2024 року не з`явився. Представник позивача [PERSON] - адвокат Глушкова О.І. в судове засідання 23 січня 2024 року не з`явилась, подала на адресу суду, заяву, в якій просить розгляд справи здійснюват без їхньої з позивачем участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач Студенянська сільська рада Вінницької області в підготовче засідання 24 січня 2024 року повноважного представника не направив, проте в матеріалах справи наявний відзив, який надійшов від представника відповідача, яка діє на підставі довіреності Каневської Л.В. , в якому вона просить справу розглядати за відсутності представника Студенянської сільської ради, викладені [PERSON] вимоги задовольнити на його користь. Також на адресу суду від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» 23 січня 2024 року надійшло клопотання про розгляд справи без участі, в якому просить розглядати справу без представника Студенянської сільської ради, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] в судове засідання 23 січня 2024 року не з`явилася, проте в матеріалах справи наявна її заява від 19 липня 2023 року, посвідчена приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області, в якій позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, суд, вважає за можливе, здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та, враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Судом встановлено, що [INFO] в с. Кукули Піщанського району Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Кукулівської сільської ради Піщанського району Вінницької області (а.с.9). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] являється сином [PERSON] (а.с.8). Крім того, судом встанволено, що померлий [PERSON] являвся також батьком [PERSON] , що слідує зі змісту рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 03 серпня 2021 року та письмової заяви [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької област (а.с.10-12, 47) Відповідно до довідки Студенянської сільської ради Вінницької області № 59 від 27 лютого 2023 року, [PERSON] на день смерті [INFO] , проживав та був зареєстрований одноособово за адресою : [ADDRESS] (а.с.22) Згідно довідки Студенянської сільської ради Вінницької області № 60 від 27 лютого 2023 року, станом на 15 квітня 1991 року житловий будинок, який належав [PERSON] та знаходиться за адресою [ADDRESS] , відноситься до суспільної групи господарства - колгоспного двору (а.с.23) Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 333771443 від 29 травня 2023 року відромості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на об`єкт, який знаходиться по [ADDRESS] відсутні (а.с.24) Згідно даних технічного паспорту на будинок садибного типу за адресою [ADDRESS] , виготовленого 19 березня 2023 року, житловий будинок, зазначений в технічному паспорті під літ. «А», веранда під літ «а», вхідний майданчик під літ «а1», вхідний майданчик під літ «а2» споруджені в 1973 році, літня кухня, зазначена в технічному паспорті під літ. «Б», веранда під літ «б», вхідний майданчик під літ. «б1», споруджені в 1950 році, сарай під літ «б2», сарай під літ. «В», навіс під літ. «в», сарай під літ «в1», господарська будівля під літ. «Г», сарай під літ. «Д». погріб під літ «П», споруджені в 1980 році (а.с.13-16) Середньо-ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 85,2 кв. м., станом на 17 березня 2023 року складає 2000 доларів США, що еквівалентно 73137,00 грн, що підтверджується оцінкою об`єкта, наданою незалежним оцінювачем Гнатюком О. П. (а.с.17-21) На підставі досліджених судом матеріалів цивільної справи № 142/287/21 за позовом [PERSON] до Студенянської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] про поновлення терміну звернення до суду з питання прийняття спадкового майна та визнання права власності на майно, а саме з відомостей, які зазначені в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори ) № 65422670 від 02 липня 2021 року судом було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , було складено заповіт, який посвідчений 09 квітня 2003 року секретарем Кукулівської сільської ради Піщанського району Вінницької області та зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 40477753, та який зберігається у Кукулівській сільській раді Піщанського району Вінницької області (Цивільна справа № 142/287/21, а.с.40-48). З копії заповіту від 09 квітня 2003 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кукулівського сільської ради Піщанського району Вінницької області, наданого на виконання ухвали суду, встановлено, що [PERSON] на випадок смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом на день смерті матиме право заповів своїм дітям: дочці [PERSON] та сину [PERSON] в рівних долях (Цивільна справа № 142/287/21, а.с.62-63) 19 травня 2023 року державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шигидою І. В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті його батька [PERSON] через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.25). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73617982 від 17 серпня 2023 року, наданої державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконання вимог ухвали суду, встановлено, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.59) Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В пункті 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, зазначено, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1 та 3 статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, які виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на спадкові правовідносини, які виникли після його смерті поширюється дія ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Тобто, до предмету доказування за даним позовом налажать і обставини прийняття чи неприйняття спадщини позивачем після смерті свого батька [PERSON] . Під час судового розгляду судом було встановлено, що в рішенні Піщанського районного суду Вінницької області від 03 серпня 2021 року, яке набрало законної сили 03 вересня 2021 року, судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на майно померлого [PERSON] та є таким, що прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки постійно проживав із спадкодавцем на день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, позивач [PERSON] є таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його батька [PERSON] . Також під час судового розгляду встановлено, що спадкоємцем за заповітом на майно померлого [PERSON] є його дочка [PERSON] . Разом з тим, факт прийняття спадкоємцем [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON] не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки судом встановлено, що [PERSON] вимоги ст. ст. 1269, 1270 ЦК України не виконала та не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, а також постійно не проживала із спадкодавцем на день його смерті, тобто [PERSON] є такою, що не прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , що слідує із заяви [PERSON] від 10 липня 2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області, зареєстрованою в реєстрі за № 1832 про відмову від спадщини (а.с.47), а також відомостями, що містяться в матеріалах наданої з архіву Піщанського районного суду Вінницької області цивільної справи № 142/ 287/21, де міститься також заява [PERSON] від 28 липня 2020 року, посвідчена приватним нотаріусом Новоселецького районного нотаріального округу Чернівецької області, з якої слідує, що [PERSON] спадщину не прийняла (справа № 142/287/21, а.с.7) Тобто [PERSON] є неналежним відповідачем за позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, в звязку з чим у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, слід відмовити. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких законних підстав набуття права власності на майно є спадкування. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановивши місце відкриття спадщини та коло спадкоємців, які прийняли спадщину, суд вирішуючи питання про законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна суд враховує, що після смерті спадкодавця [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , побудовані в період з 1950 року по 1980 рік. Відповідно до наданих Кукулівським старостинським округом №2 Студенянської сільської ради Вінницької області виписок з погогосподарських книг № 2 за 1986-1990 року, № 5 за 1991-1995 роки, №5 за 1996-2000 роки, № 2 за 2001-2005 роки, № 2 за 2006-2010 роки, №2 за 2011-2015 роки Кукулівської сільської ради Піщанського району Вінницької області домогосподарство з реєстрацією місця проживання на території ради по [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , відносилося до суспільної групи домогосподарств колгоспних дворів, головою якого вказано [PERSON] , [INFO] , а в списках членів господарства зазначено його доружину [PERSON] , [INFO] (а.с.103-104, 107-110) Відповідно до наданої Кукулівським старостинським округом №2 Студенянської сільської ради Вінницької області виписки з погогосподарської книги № 2 за 2016-2020 роки Кукулівської сільської ради Піщанського району Вінницької області домогосподарство з реєстрацією місця проживання на території ради по [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , головою домогосподарства вказано [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.111) Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , належав колгоспному двору, головою якого був спадкодавець, а членом колгоспного двору, яка постійно проживали за вказаною адресою була лише його дружина [PERSON] . Відповідно до абзацу другого пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно з положеннями ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-V майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5, а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. Відповідно до ст.120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п.«г» своєї постанови №20, за правилами ст.563 ЦК України 1963 року, спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. З відомостей, що містяться в матеріалах витребуваної судом спадкової справи [PERSON] встановлено, що він був членом колгоспу з 1947 року та працював колгоспником з 1958 року по 1990 рік. Виходячи з обставин справи, житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , станом на 30.06.1990 року належав до колгоспного типу двору, а станом на 15.04.1991 року головою колгоспного двору був [PERSON] , а його членом була [PERSON] , то відповідно кожному з них належало по 1/2 частині даного колгоспного типу двору. Відповідно до довідки виданої Селянським фермерським господарством «Вид» № 94 від 03 листопада 2023 року [PERSON] була членом колгоспу ім. ХХІІ з`їзду КПРС с. Кукули Піщанського району Вінницької області з 1958 року по 1985 рік (а.с.112) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.87) З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74777059 від 16 листопада 2023 року, наданої державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконання вимог ухвали суду, встановлено, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.118) Таким чином, єдиними спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті дружини належним чином був чоловік [PERSON] - [PERSON] , який проживав разом з нею на день смерті, беручи до уваги, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину, в тому числі тих, які мають право на обов`язкову частку в спадщині судом не встановлено. За таких умов, враховуючи, що померлій [PERSON] за життя належала 1/2 частина колгоспного двору, який знаходиться по [ADDRESS] , а [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину після її смерті у встановленому законом порядку оскільки проживав разом з нею на день смерті, однак не оформивши спадкових прав на належне померлій дружині майно помер, спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв його син [PERSON] , беручи до уваги, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину, в тому числі тих, які мають право на обов`язкову частку в спадщині судом не встановлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності внаслідок спадкування за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька [PERSON] , а саме: на цілий житловий будинок з погосподарськими будівлями по [ADDRESS] загальною площею 85,2 кв.м, житловою площею 48,6 кв.м., до складу якого входить: "А"- житловий будинок, "а"- веранда, "а1"- вхідний майданчик, "а2" - вхідний майданчик, "Б" - літня кухня, "б" - веранда, "б1" - вхідний майданчик, "б2" - сарай, "В" - сарай, "в" - навіс, "в1" - сарай, "Г" - господарська будівля, "Д" - сарай, "П" - погріб, "К" - колодязь, "К1" - колодязь, "1-3" - огорожа, підлягають задоволенню, у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем Студенянською сільською радою Вінницької області за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі наведеного та

Outcome: partial