Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~24.07.2023 року [PERSON] в особі представниці адвоката Сотської С.О. звернувся\~до\~суду\~із позовом\~до\~відповідачки [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Селявіна С.В., про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом і за законом та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який за життя заповів усе належне йому майно доньці [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Позивач зазначає, що він є інвалідомом І групи, досяг 62 років, тому вважає, що він має право на обов`язкову частку у спадщині. Він та відповідачка звернулись до приватного нотаріуса Селявіної С.В. із заявами про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] 30.06.2022 року йому було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на обов`язкову частку в розмірі 1/6 частки квартири [ADDRESS] , а відповідачці видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 частки квартири. Позивач з таким поділом не погоджується і вважає, що нотаріус неправильно визначив частки і повинен був видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на обов`язкову частку у спадщині в розмірі 1/4 частки квартири, а відповідачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки квартири, оскільки в разі спадкування за законом після смерті батька він би мав право на 1/2 частки квартири. Крім того, представниця позивача адвокат Сотська С.О. просила стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 15\~000 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 27.07.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання на 16.08.2023 року. Ухвалою суду від 28.07.2023 року клопотання представника позивача адвоката Сотської С.О. про витребування копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , задоволено; в задоволенні клопотання про витребування свідоцтва про смерть [PERSON] та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого на ім`я [PERSON] відмовлено. \~ \~ \~ \~14.08.2023 року на виконання ухвали суду від приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Селявіної С.В. надійшла копія спадкової справи № 47/2022, заведеної після смерті [PERSON] , а також письмові пояснення, в яких вона просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , та дружина [PERSON] , 1938 року народження, яка померла до спадкодавця, тому що якби дружина спадкодавця була живою на час відкриття спадщини, її частка при спадкуванні за законом складала б 1/3 частину, тому розмір обов`язкової частки становить 1/6 частину, а саме 1/2 від 1/3. Зазначила, що такий висновок наведений у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», в якому роз`яснено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги. Крім того, зазначила, що Верховний Суд дійшов висновку щодо практики у справах про застосування ст. 1241 ЦК України та правильного вирахування обов`язкової частки у спадщині у постанові від 25.11.2020 року в аналогічній справі № 292/389/17. \~ \~ \~ \~Підготовче судове засідання відкладено на 09.10.2023 року за клопотанням представника відповідачки адвоката Шалару О.І. для підготовки відзиву на позовну заяву. \~ \~ \~ \~05.10.2023 року представник відповідачки адвокат Шалару О.І. надав до суду відзив на позовну заяву разом з доказами направлення позивачу, його представниці та третій особі, в якому просив повністю відмовити в задоволенні позову, посилаючись на ті ж обставини, що і третя особа в своїх письмових поясненнях. Крім того, представник відповідачки просив стягнути з позивача на користь відповідачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Одночасно з поданням до суду відзиву на позовну заяву представник відповідачки - адвокат Шалару О.І. заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому просив повністю відмовити позивачу в стягненні таких витрат, мотивуючи тим, що на підтвердження витрат позивач не надав жодного документу, який би підтвердив понесені витрати та склад наданих послуг. Крім того, зазначив, що розмір витрат в сумі 15\~000 грн. є завищеним відносно до складності справи. 09.10.2023 року представниця позивача адвокат Сотська С.О. надала суду заяву, в якій просила провести підготовче судове засідання в її та позивача відсутність, проти призначення справи до судового розгляду не заперечувала. Представник відповідачки - адвокат Шалару О.І. надав заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, зазначив, що позов повністю не визнає, проти призначення справи до судового розгляду не заперечував. Третя особа - приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Селявіна С.В. надала заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність та врахувати її письмові пояснення, у вирішенні справи поклалась на розсуд суду. Ухвалою суду від 09.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 08.11.2023 року. 08.11.2023 року представник відповідачки - адвокат Шалару О.І. надав заяву, в якій просив розглянути надану справу в його відсутність та відсутність відповідачки. Судове засідання відкладено на 08.12.2023 року за клопотанням представниці позивача адвоката Сотської С.О. у зв?язку із зайнятістю в іншій кримінальній справі. \~ \~ \~ \~08.12.2023 року представниця позивача адвокат Сотська С.О. подала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть дружини спадкодавця - [PERSON] , договір про надання правової допомоги від 17.07.2023 року, акт прийняття-передачі наданих послуг від 08.12.2023 року, додатковий договір до договору про надання правової допомоги від 17.07.2023 року та квитанцію про сплату витрат на правову допомогу. Також представниця надала заяву, в якій просила долучити до матеріалів справи докази направлення клопотання представнику відповідачки та провести судове засідання 08.12.2023 року у відсутність позивача та представника, позовні вимоги повністю підтримала. Судове засідання відкладено на 08.01.2024 року з метою забезпечення права відповідача на ознайомлення з поданими позивачем доказами. Представник відповідачки - адвокат Шалару О.І. 05.01.2024 року подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, яке ідентичне клопотанню від 05.10.2023 року. Представниця позивача - адвокат Сотська С.О. 08.01.2024 року надала заяву, в якій просила розглянути справу у відсутність її та позивача. Сторонами, їх представниками не подано будь-яких інших заяв і клопотань по суті позовних вимог. Вирішуючи справу на основі наданих сторонами та отриманих на запит суду письмових доказів, враховуючи позиції сторін, викладені в адресованих суду письмових заявах по суті спору, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого у статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно до пункту 4 частини 2\~статті 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до\~ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу,\~ст. 80 ЦПК України\~передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підстави вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування покладено на сторони спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду\~від 08 серпня 2019 року у справі № 450/1686/17). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Первомайську Первомайського району Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 12.09.2022 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00037138856 від 11.10.2022 року (а.с.45, 46-47). [PERSON] 11.10.2022 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька - [PERSON] і повідомила, що спадкодавець залишив заповіт, відповідно до якого заповів їй квартиру [ADDRESS] , та зазначила про наявність спадкоємця за законом, сина спадкодавця [PERSON] , який є інвалідом першої групи і має право на обов?язкову частку у спадщині (а.с.44). [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження [NUMBER] , виданого Міським ЗАГС Миколаївської області 06.10.1963 року, та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00040340954 від 30.06.2023 року (а.с.68, 69-70). [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00040341272 від 30.06.2023 року (а.с.72). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] , виданого 20.06.1996 року Первомайським г/РАГС Миколаївської області, 21.05.1996 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 71). Після розірвання шлюбу відповідачка залишила шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00040341272 від 30.06.2023 року (а.с.72-73). Приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Селявіна С.В. 12.10.2022 року повідомила [PERSON] про те, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 47/2022 та зазначила, що йому належить обов?язкова частка у спадщині, у зв?язку з чим йому необхідно повідомити про своє рішення щодо прийняття спадщини (а.с.58). 18.10.2022 року [PERSON] , [INFO] , подав заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.59). [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією його свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Міським ЗАГС Миколаївської області 12.02.1960 року, та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00040340895 від 30.06.2023 року (а.с.65, 66-67). \~ \~ \~ \~ 30.06.2023 року від імені позивача за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Цихонєю В.А. від 18.10.2022 року за реєстровим № 3382 (а.с.76), звернулась до нотаріуса Приходько Олена Вікторівна із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька довірителя - [PERSON] і повідомила, що довіритель є інвалідом І групи та має право на обов?язкову частку у спадщині (а.с.43). З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 276681 від 26.01.2018 року вбачається, що [PERSON] має першу Б групу інвалідності (а.с.12). Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] 30.06.2023 року до приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Селявіної С.В. (далі нотаріус) звернулась [PERSON] (а.с.42). \~ \~ \~ \~З копії заповіту від 24.06.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Селявіною С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 353 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , заповів належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] (а.с.48). \~ \~ \~ \~ [PERSON] квартира [ADDRESS] , належала на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 13.05.2013 року державним нотаріусом Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Сіраченко Т.П., зареєстрованого у реєстрі за № 2-104 (а.с.82). Зазначене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4165189 від 30.05.2013 року (а.с.83) та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна від 30.06.2023 року (а.с.85-90). Дружина спадкодавця [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 06.12.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (а.с.159). Саме за таких обставин приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Селявіною С.В. було здійснено розподіл часток між спадкоємцями та видано їм свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом\~Первомайського районного\~нотаріального округу\~Миколаївської області\~Селявіною С.В.\~30.06.2023\~року,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 659,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на підставі\~ст.\~1241\~ЦК України\~належить 1/6\~частки квартири\~ [ADDRESS] (а.с.7,\~102),\~а згідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Селявіною С.В. 30.06.2023 року, зареєстрованого в реєстрі за № 660, [PERSON] , [INFO] , належить 5/6 частки у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.101). З витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73039335 та № 73039371 від 30.06.2023 року вбачається, що за [PERSON] зареєстрована 1/6 частка квартири [ADDRESS] , а за [PERSON] 5/6 частки квартири [ADDRESS] (а.с.103, 104). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частина 1 статті 1222 ЦК України зазначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Офіційне тлумачення положення ч.1 ст.1241 ЦК України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині, викладене в рішенні Конституційного Суду України від 11.02.2014 року № 1-рп/2014 у справі № 1-1/2014. Конституційний Суд України, розкриваючи зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти», що використовується в п.1 ч.1 ст. 1241 ЦК України щодо права на обов`язкову частку у спадщині, ґрунтується на положеннях ч.3 ст. 75 СК України, який відносить до категорії «непрацездатних» інвалідів I, II та III групи, а також базується на нормах пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття «непрацездатний». Згідно до ч.4 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» до осіб, які втратили працездатність, зокрема, відносяться особи, які визнані інвалідами в установленому порядку. Абзацом 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що непрацездатні громадяни це особи, які в тому числі, визнані інвалідами. Непрацездатність підтверджується пенсійним посвідченням, у разі коли особа досягла пенсійного віку, встановленого чинним законодавством, або довідкою медико-соціальної експертної комісії про надання фізичній особі статусу інваліда будь-якої групи. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні визначено Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон), а порядок вчинення нотаріальних дій передбачено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5 (далі - Порядок). Згідно до ч.1 ст. 66 Закону майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 67 Закону свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Згідно до ст. 69 Закону нотаріус або в сільських населених пунктах-посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус або посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. У п.4.9. Глави 10 розділу ІІ Порядку зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч.2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Відповідно до п.4.10. Порядку видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Підпунктом 5.5, 5.6, 5.9. п.5 Глави 10 розділу ІІ Порядку передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус має обов`язково з`ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у ст. 1241 ЦК України. Коло спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначається на день відкриття спадщини. Право на обов`язкову частку у спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців, волі спадкодавця та не пов`язане зі спільним проживанням спадкодавця й осіб, які мають право на обов`язкову частку. Право на обов`язкову частку у спадщині має особистий характер та не може переходити в порядку спадкової трансмісії. Нотаріус має пояснити спадкоємцю, який має право на обов`язкову частку у спадщині, його право на одержання належної частки спадщини. В п.5.10. Порядку зазначено, що при визначенні розміру обов`язкової частки нотаріусу слід враховувати, положення ч.1 ст. 1241 ЦК України. При визначенні розміру обов`язкової частки у спадщині нотаріус враховує всіх спадкоємців за законом, які могли б бути закликані до спадкування, якби порядок спадкування не було змінено заповідачем. Відповідно до п.5.15. Порядку визначивши розмір обов`язкової частки, нотаріус видає спадкоємцю, який має право на обов`язкову частку у спадщині, свідоцтво про право на спадщину за законом, а спадкоємцеві за заповітом - свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Суд зазначає, що право позивача на обов?язкову частку у спадщині відповідно до наведених вище норм законодавства підтверджене доказами щодо його непрацездатності і відповідачкою не оспорюються. Спадкодавець визначив коло спадкових прав своєї доньки [PERSON] заповітом, однак, враховуючи право на обов?язкову частку у спадщині непрацездатного сина спадкодавця [PERSON] , незалежно від змісту заповіту він повинен спадкувати половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом. Щодо твердження третьої особи про можливість спадкування померлими на час відкриття спадщини особами з посиланням на постанову Верховного Суду України від 25.11.2020 року у справі № 292/389/17, суд зазначає, що в наведеній справі були встановлені інші фактичні обставини і вони не є аналогічними з наданими. Зокрема, у зазначеній постанові ВС України мова йде про спадкоємця, який має право на обов?язкову частку у спадщині, який прийняв її, але не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину на відповідну обов?язкову частку. Тобто такий спадкоємець помер після відкриття спадщини. Зазначена позиція узгоджується зі змістом ст. 25 ЦК України, відповідно до якої здатність мати цивільні права та обов?язки (цивільна правоздатність) мають усі фізичні особи. Вона виникає з моменту народження і припиняється в момент смерті особи. Отже, враховуючи те, що дружина спадкодавця - [PERSON] померла [INFO] , тобто до відкриття спадщини після смерті [PERSON] , вона не є спадкоємцем після його смерті в силу ст. 1222 ЦК України. Спадкоємцями за правом представлення відповідно до ст. 1266 ЦК України є внуки, правнуки, прабаба, прадід, племінники, двоюрідні брати та сестри. Оскільки, в наданій справі спадкоємцями є діти спадкодавця, то норми ст. 1266 ЦК України на зазначені правовідносини не поширюються і наведена постанова ВС України не є належною у застосуванні в даному випадку. За таких обставин спадкоємцями після смерті [PERSON] є його син [PERSON] та донька [PERSON] . Тож для визначення розміру обов?язкової частки у спадщині необхідно враховувати двох спадкоємців. [PERSON] в даному випадку належить половина від 1/2 частки спадщини, це складає 1/4 частки, а [PERSON] - 3/4 частки спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що позивач та відповідачка є єдиними спадкоємцями після смерті свого батька [PERSON] , своєчасно прийняли спадщину, однак нотаріусом було неправильно визначено розмір їхніх часток у спадщині як за законом, так і за заповітом, тобто право позивача є порушеним і підлягає захисту. В даному випадку визнання свідоцтва про право на спадщину недійсними є неналежним способом захисту (постанова ВС України від 31.01.2023 року у справі № 206/5272/20). Однак визнання повністю недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого відповідачці, порушить її права. В даному випадку, відповідно до ст. 3 ЦПК України, застосовуючи засади справедливості, розумності та добросовісності, слід визнати таке свідоцтво лише частково недійсним в частці, яка перевищує належну до спадкування. При цьому,

Outcome: partial