Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 13 жовтня 2023 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на його користь різницю між фактичним розміром шкоди, заподіяної ДТП, і страховою виплатою в порядку суброгації у розмірі 20944,11 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 грудня 2019 року між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» був укладений Договір страхування транспортних засобів №1069557, відповідно до умов якого ПрАТ «Європейський страховий альянс» зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля Peugeor, д.н.з. [NUMBER] . 07.10.2020 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля Hyundai, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.12.2020 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Дана постанова не оскаржувалася відповідачем та набрала законної сили. Згідно наряда-замовлення СТО №17419 від 22.10.2020 року вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 99547,56 грн. Виплата страхового відшкодування сплачена ПрАТ «Європейський страховий альянс» склала 98047,56 грн., з вирахуванням суми безумовної франшизи у розмірі 1500,00 грн. Підтвердженням факту оплати є платіжне доручення №5007 від 15.04.2021 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» за полісом серії АР №7889416. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 130000,00 грн., розмір франшизи 0 грн. 11 травня 2021 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування. 25 серпня 2021 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило виплату страхового відшкодування частково у сумі 77103,45 грн. з урахуванням коефіцієнту зносу, що підтверджується виписками по рахунку. Тому відповідач [PERSON] , як винна особа у вчиненні ДТП, зобов`язаний відшкодувати ПрАТ «Європейський страховий альянс» різницю між завданою шкодою та виплатою ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у розмірі 20944,11 грн. З метою досудового врегулювання спору 18 липня 2022 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» звернувся до відповідача з претензією, проте оплати суми страхового відшкодування так і не було здійснено. Тому ПрАТ «Європейський страховий альянс» звернувся до суду з позовом про захист своїх майнових прав. Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.10.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позиції учасників справи. Представник позивача ПрАТ «Європейський страховий альянс» в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Проте [PERSON] не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280\~ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 23 грудня 2019 року між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» був укладений Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів №1069557, відповідно до якого страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку із пошкодженням, знищенням чи втратою транспортних засобів, зазначених в додатку до договору №1. Згідно зазначеного\~додатку №1\~було забезпечено\~транспортний засіб Peugeor New 301 Active 1.6 HDI, д.н.з. [NUMBER] . 07.10.2020 року о 13 год. 25 хв. на а/д Т1416 в м. Пустомити Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого транспортного засобу та транспортного засобу Hyundai, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення транспортним засобом, що рухався попереду. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.12.2020 року, яка набрала законної сили 28.12.2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП\~та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Відповідно до ч.6\~ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за діючим полісом серії АР №007889416 з лімітом відповідальності за шкоду майну в розмірі 130000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. 07 жовтня 2020 року представник страхувальника пошкодженого автомобіля ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» звернувся до ПрАТ «Європейський страховий альянс» із повідомленням про подію з транспортним засобом Peugeor, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до звіту №SOS_-201013-207714 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 10.11.2020 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Peugeor, д.н.з. [NUMBER] , становить 101082,31 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 77103,45 грн. Згідно рахунку-фактури ТОВ «Ілта» №17419 від 22 жовтня 2020 року вартість ремонтних робіт Peugeor, д.н.з. [NUMBER] , становить 99547,56 грн. За висновком ПрАТ «Європейський страховий альянс» розмір заподіяної шкоди визначено на підставі вищевказаного рахунку в розмірі 99547,56 грн. За розрахунком суми страхового відшкодування та страхового акту №1810/20/50/ТР25/00/2 від 26.02.2021 року до Договору (полісу) страхування транспортного засобу №1069557 від 23.12.2019 року страхова виплата становить 98047,56 грн. Позивач ТОВ «Європейський страховий альянс» сплатило ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» страхове відшкодування згідно страхового акту №1810/20 від 26.02.2021 року, що підтверджено платіжним дорученням №5007 від 15.04.2021 року. 11 травня 2019 року позивач звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», як страховика відповідача, із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 25 серпня 2021 року здійснило виплату страхового відшкодування частково в сумі 77103,45 грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу згідно звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 10.11.2020 року. З метою досудового врегулювання спору 18 липня 2022 року позивач ТОВ «Європейський страховий альянс» направило відповідачу [PERSON] претензію щодо сплати різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у розмірі 20944,11 грн., яку він отримав 25.07.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач [PERSON] не вчинив жодних дій направлених на відшкодування коштів. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.124 Конституції, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Статтею 6\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Правовідносини у сфері майнового страхування регулюються\~\~Законом України «Про страхування»,\~Цивільним кодексом України\~та іншими законодавчими актами. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до\~ст.\~3\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать\~закону\~і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). За приписами\~ст.993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.27 постанови №4 від 01 березня 2013 р., що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а також\~ст.993 ЦК України,\~ст. 27 Закону України «Про страхування». У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами\~ст. 1191 ЦК України. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України в справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року, згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,\~статтею 1191 ЦК), а також\~статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до\~статті 993 ЦК\~і\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~встановлено особливий правовий режим. У відповідності до ч. 4\~ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.06.2019 року у справі № 487/10128/14 звернула увагу на те, що згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Таким чином, до ПрАТ «Європейський страховий альянс» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на підставі\~ст.993 ЦК України\~в порядку суброгації. Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.2\~ст.1187 Цивільного кодексу України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку У відповідності до\~ст. 1188 Цивільного кодексу України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно зі\~ст. 1194 ЦК України: особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ від 03.10.2018 року по справі №686/17155/15-ц, який підтримав правовий висновок, викладений у постанові ВСУ у справі № 6-691цс15 та зазначив, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без врахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхова виплата). На підставі цього висновку Верховний суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає в межах ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Отже, оскільки страховик за полісом виплатив страхове відшкодування, він виконав своє зобов`язання перед потерпілим в повному обсязі, а різницю між фактичним розміром шкоди, завданої застрахованому транспортному засобу Peugeor, д.н.з. [NUMBER] , та сумою виплати, зобов`язаний відшкодувати саме відповідач. Доказів на спростування вказаних обставин, відповідачем у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, до суду не надано. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, так як вони є законними, обґрунтованими та такими, що підтверджені матеріалами справи. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень ст.141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved