Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

23.01.2023 року [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування\~позову вказав,\~що звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про зменшення\~розміру аліментів,\~що стягуються\~на підставі\~рішення Пологівського\~районного суду\~Запорізької області\~№ 2/324/446/2015\~на користь\~ [PERSON] \~на утримання\~неповнолітньої дитини\~ [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Станом на 01.09.2020 року борг по аліментам відсутній. 13.02.2016 року позивач уклав шлюб з [PERSON] , від якого [INFO] народились двоє дітей [PERSON] та [PERSON] 02.12.2022 року Октябрським районним судом м. Полтави було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 30.11.2022 року та до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з народженням ще двох дітей та стягнення з нього аліментів, [PERSON] просить суд зменшити розмір аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2023 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. 08.02.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від позивача надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цій справі, оскільки єдиним останнім відомим місцем реєстрації відповідача є: [ADDRESS] . Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, оскільки суддею було встановлено, що згідно із відповіддю № 4756 від 29.03.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] , з 03.12.2020 року остання є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини передано за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, оскільки судом було встановлено, що згідно з отриманою відповіддю з Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та взята на облік у Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району як внутрішньо переміщена особа з 05.10.2022 року, фактично адреса проживання: [ADDRESS] , що є територію Комунарського району м. Запоріжжя. 19.07.2023 року з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа № 335/640/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями вказану справу було розподілено судді Кулик В.Б. 19.07.2023 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до провадження, призначено розгляд справи порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, свої інтереси в суді довірив представляти адвокату Переверзєву О.О., який подав заяву, у якій просить розглянути справу за їх відсутності, вимоги позову про зменшення розміру аліментів підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку за адресою місця проживання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції відповідачу. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Пологівського районного суду Запорізької області № 2/324/446/2015 на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Згідно з інформацією № 47786746/632 від 09.01.2023 року Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області станом на 01.09.2020 року борг у позивача по сплаті аліментів відсутній (а.с. 11). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин. Як встановлено судом, як підставу для зменшення розміру аліментів позивач вказує, що в нього народилася ще двоє дітей [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Враховуючи зміст ст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 року в справі № 6-143 цс 13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Отже, з урахуванням викладеного, позивач повинен зазначити про зміну матеріального становища в бік погіршення і надати докази про зміну свого матеріального становища, однак суду не надано жодного належного доказу, щоб підтверджувало обставини, викладені в позовній заяві, окрім копії свідоцтв про народження дітей та копію судового наказу, враховуючи ту обставину, що з позивача стягуються аліменти в розмірі, визначеному на одну дитину, таким чином, суд не вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, що відповідно до положень ст. 192 СК України не є підставою для зменшення розміру аліментів. Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позові посилався на те, що в нього народилось ще двоє дітей, про що позивачем надано копію свідоцтв про народження, та довідку про його доходи позивача відсутня, а доказів, що за період до звернення до суду із позовною заявою у позивача погіршилось матеріальне становище позивачем не надано. Таким чином, доказів, що з часу 02.12.2022 року ухвалення Октябрським районним судом м. Полтави судового наказу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , відбулася у позивача зміна сімейного стану та погіршення його матеріального становища, чи погіршився стан здоров`я суду не надано. Враховуючи те, що позивач працездатний, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів, про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача інших дітей, яких він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed