Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~ [PERSON] , звернулася з позовом до відповідача Державного підприємства\~«Вугільна компанія\~«Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позовних вимог вказала, що в період з 01.04.2003 року по 29.03.2022 року вона працювала у Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська». 29.03.2022 року її було звільнено. При звільненні відповідач своєчасно не провів з нею повний розрахунок за період роботи з 01.04.2003 по 29.03.2022 року,\~чим порушив\~вимоги ст.ст.47,\~116\~КЗпП України\~щодо повного\~розрахунку в\~день звільнення.\~В день\~звільнення вона\~перебувала на\~підприємстві відповідача,\~отримала трудову\~книжку,\~однак відповідач\~не провів\~з нею\~повний розрахунок.\~Просить суд\~стягнути з\~відповідача на\~її користь\~заборгованість по\~заробітній платі за період з 01.04.2003 по 29.03.2022 року. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду відзив, в якому просила задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягнути з \~відповідача \~на \~користь \~позивача заборгованість\~ з\~ нарахованої,\~ але\~ не\~ виплаченої\~ при\~ звільненні\~ заробітної\~ плати,\~ у\~розмірі \~39106,59\~ грн.\~ без\~відрахування з\~цієї суми\~обов`язкових до\~сплати сум\~податків та\~зборів,\~а саме\~за періоди:\~за грудень\~2019\~року -\~15,45\~грн,\~за січень\~2020\~року -\~1514,80\~грн,\~за лютий\~2020\~року -\~7890,54\~грн,\~за березень\~2020\~року \~ \~ 6500,01грн,\~за квітень\~2020\~року -\~ 4862,45\~грн,\~за квітень\~2021\~року -\~788,10\~грн,\~за \~травень 2021\~року -\~3002,22\~грн,\~за червень\~2021\~року -\~ 150,98\~грн,\~за липень\~2021\~року -\~342,00\~грн,\~за серпень\~2021\~року -\~148,20\~грн,\~за березень\~2023\~року -\~10191,84\~грн,\~з яких\~ 2717,50\~грн \~ заробітна\~плата,\~7474,34\~грн - компенсація за невикористану відпустку, посилаючись на наступне. У позовній заяві позивач просить стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі за період роботи з 01.04.2003 року по 29.03.2022 року та просить суд витребувати у відповідача відомості про розмір заборгованості по заробітній платі. Позивачем не було подано жодного належного та допустимого доказу його тверджень, вищезазначений період затримки виплат заробітної плати зазначений на розсуд позивача (без доказів), чим вводить суд в оману недостовірністю тверджень своїх позовних вимог. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, тобто кожна сторона зобов`язується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зі змісту позовної заяви вбачається те, що позивач лише зробив припущення про наявність вини відповідача. Відповідно п.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зазначені періоди та обставини, викладенні в позовній заяві, не відповідають дійсності та не підтверджені ніякими доказами. Позовні вимоги позивача суперечливі і незрозумілі. Наявна інформація, вказана позивачем в позові, викликає обґрунтований сумнів у законності дій та вимог і створює уяву про бажання позивача вирішити свої фінансові питання за рахунок відповідача без належних на те підстав. Отже, позивач заводить суд в оману, надаючи недостовірні відомості стосовно стягнення на її користь заборгованості по заробітній платі за період роботи з 01.04.2003 року по 29.03.2022 року, що не відповідає дійсності. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено,\~що позивач\~з \~01.04.2003 року по 29.03.2022 року знаходилася у трудових відносинах з відповідачем, працювала медичною сестрою, була звільнена за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію (а.с. 6-7). Згідно наказу відповідача №735/к від 29.03.2022 року, [PERSON] звільнилася з підприємства відповідача за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. Згідно довідки\~відповідача від\~15.01.2024\~року заборгованість\~по заробітній\~платі [PERSON] \~за період\~з грудня\~2019\~року по\~березень 2022\~року станом\~на дату\~складання довідки\~становить 39106,59\~ грн\~після утримання\~з цієї\~суми обов`язкових\~до сплати\~сум податків\~та зборів,\~з яких\~за грудень 2019\~року -\~15,45\~грн,\~за січень\~2020\~року -\~1514,80\~грн,\~за лютий\~2020\~року -\~7890,54\~грн,\~за березень\~2020\~року \~ \~ 6500,01грн,\~за квітень\~2020\~року -\~ 4862,45\~грн,\~за квітень\~2021\~року -\~788,10\~грн,\~за \~травень 2021\~року -\~3002,22\~грн,\~за червень\~2021\~року -\~ 150,98\~грн,\~за липень\~2021\~року -\~342,00\~грн,\~за серпень\~2021\~року -\~148,20\~грн,\~за березень\~2022\~року -\~10191,84\~грн,\~з яких\~ 2717,50\~грн \~ заробітна\~плата,\~7474,34\~грн - компенсація за невикористану відпустку. Відповідно до ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, оскільки відповідачем повний розрахунок з позивачем станом на дату ухвалення судового рішення не було проведено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі після утримання податків та інших обов`язкових платежів в сумі 39106,59 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн, оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду. На підставі ст.ст.47, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved