Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

04.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові зазначено, що 12.06.2019 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0676451672, відповідно до умов якого та Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами програми «MoneyBOOM» позикодавець надав позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами з максимальним лімітом 20000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,75% за кожен день користування позикою (638,75% річних), строк дії договору становить 36 місяців. Договір позики укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики №0676451672 від 12.06.2019, що акцептована відповідачем 12.06.2019, шляхом підписання електронним підписом. Пропозиція (оферта) на отримання 6 траншу згідно заявки-анкети №2628570684 від 19.02.2020 в рамках договору №0676451672 від 12.06.2019 підписано [PERSON] 19.02.2020 електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), якій було направлено СМС-повідомленням на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Після підписання даної оферти електронним цифровим підписом [PERSON] , на його рахунок ТОВ «Інфінанс» було перераховано грошові кошти у розмірі 5500 грн. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем [PERSON] , станом на 06.12.2022 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 63204,50 грн., з яких 5499,99 грн.\~заборгованість за кредитом, 43672,50 грн.\~заборгованість по процентах на дату відступлення права вимоги, 14032,01 грн. заборгованість за нарахованими відсотками.. 14.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та Товариством з обмеженою «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №14-07/21, відповідно до умов якого Клієнт відступив Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. Таким чином, внаслідок укладення Договору факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 року відбулася заміна кредитора, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора\~стягувача за Договором №0676451672 надання позики від 12.06.2019 року. Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 63204,50 грн. за Договором №0676451672 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 12.06.2019 року, та судові витрати. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.03.2023 позов ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0676451672 від 12.06.2019 в розмірі 63204,50 грн., з яких 5499,99 грн. -\~заборгованість за кредитом, 43672,50 грн .- \~заборгованість по процентах на дату відступлення права вимоги, 14032,01 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, а також судовий збір в розмірі 2481 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн. (т.1 а.с.112-116) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2023 замінено стягувача ТОВ «Вердикт\~Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому листі по справі №127/281/23. (т.1 а.с.180-182) 08.11.2023 представник відповідача [PERSON] - адвокат Стягайло О.П. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2023 р. у цивільній справі №127/281/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. (т.1 а.с. 195-199) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2023 заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Стягайло О.П. про перегляд заочного рішення було задоволено. Скасовано заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2023 р. у цивільній справі №127/281/23. Справу призначено до судового розгляду. (т. 1 а.с.213-214) 12.12.2023 представник відповідача [PERSON] - адвокат Стягайло О.П. надав суду відзив, в якому заперечує щодо нарахованого позивачем розміру заборгованості за відсотками, а саме - 43672,50 грн. - \~заборгованість по процентах на дату відступлення права вимоги, 14032,01 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, оскільки сторони у договорі узгодили строк кредитування - 30 днів і, відповідно, відсотки повинні нарахоуватися лише за вказаний період, у розмірі 2887,50 грн. Нарахування відсотків поза межами узгодженого сторонами строку є неправомірним, а тому вимога про стягнення відсотків, що були нараховані поза межами даного строку задоволенню не підлягають. У зв`язку з цим ,заборгованість відповідача перед позивачем становить 8387,50 грн., з яких: 5499,99 грн. тіло кредиту, 2887,50 грн. заборгованість за відсотками. На підставі викладеного, просить позов задовольнити частково, в сумі 8387,50 грн. та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати у розмірі 10000 грн. (т.1 а.с.224-228) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2023 задоволено заяву представника ТОВ «Дебт Форс» - Кузьменко О.В. та замінено позивача ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника - ТОВ «Дебт Форс». (т.2 а.с.3) 27.12.2023 представник позивача ТОВ «Дебт Форс» надав відповідь на відзив, в якому заперечував проти аргументів відповідача, викладених у відзиві. Стверджує, що відсотки відповідачу нараховані правомірно, оскільки нарахування здійснювалося під час строку дії кредитного договору. На підставі викладеного просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. (т.2 а.с.59-60) Представник позивача ТОВ «Дебт Форс» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, проте надав клопотання, в якому зазначив, що просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Представник відповідача [PERSON] адвокат Рябов Д.С. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, з підстав зазначених у відзиві. Не заперечував факт отримання [PERSON] коштів за кредитним договором. Зазначив, що сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 8387,50 грн., з яких: 5499,99 грн. тіло кредиту, 2887,50 грн. заборгованість за відсотками. Повідомив, що докази розміру витрат на правничу допомогу будуть подані у встановлений законом строк. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частин другої та третьої статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12.06.2019 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] був укладений договір №0676451672 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого та Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. (т.1 а.с.7-12) Згідно п.1.1 договору Товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», які є невід`ємною частиною Договору, а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами. Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн, в межах строку дії Договору\~36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у додатку №1 та додатку №2 до договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим тавизначається відповідно до умов договору: додатку №1 та додатку №2 до договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. (п.1.2 договору) В рамках дії даного договору сторони погодили наступні загальні умови, а саме: до умов даного договору застосовується фіксована процентна ставка. Порядок обчислення процентної ставки встановлюється цим пунктом договору та правилами. Сторони узгодили: максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом (траншем) 30 календарних днів, діючий ліміт (сума) кредиту (в національній валюті) 20 000 грн., максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,75%.(п.1.6 договору) Протягом 36 календарних місяців з дня укладення договору позичальнику надається право користуватися кредитними коштами, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках надання кредиту на умовах договору і правил. (п.1.7) Дія цього договору вважається продовженою на наступні 36 календарних місяців, якщо до закінчення строку дії договору жодна з сторін письмово не повідомила іншу сторону про його припинення у зв`язку з закінченням строку дії договору. (п.1.9) 19.02.2020 [PERSON] звернувся до ТОВ «Інфінанс» з Заявкою-Анкетою на отримання кредиту у сумі 5500 грн., термін кредиту (днів) 30. (т.1 а.с.13) Відповідно до пропозиції надання 6 траншу згідно Заявки-анкети від 19.02.2020 в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0676451672 від 12.06.2019 (оферти), ТОВ «Інфінанс» пропонує [PERSON] отримати 6 транш кредиту в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0676451672 від 12.06.2019 за основними умовами: розмір кредиту (траншу) 5500 грн.; строк користування кредитом 30 днів; строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0676451672 від 12.06.2019 3 роки.; відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 638,75%; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні 2888 грн.; реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) 638,75%. (т.1 а.с.15) Відповідно до Акцепту оферти від 19.02.2020 на отримання 6 траншу згідно Заявки-анкети від 19.02.2020 в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0676451672 від 12.06.2019, [PERSON] погоджується з умовою оферти ТОВ «Інфінанс» за наступними умовами: розмір кредиту (траншу) 5500 грн.; строк користування кредитом 30 днів; строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0676451672 від 12.06.2019 3 роки.; відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 638,75%; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні 2888 грн.; реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) 638,75%. [PERSON] надав згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора в якості аналога власноручного підпису. (т.1 а.с.14) Після підписання [PERSON] акцепту електронним цифровим підписом, на його рахунок ТОВ «Інфінанс» було перераховано грошові кошти у розмірі 5500 грн., що підтверджується квитанцією №49071124. (т.1 а.с.37). Факт отримання відповідачем коштів не заперечувався представником відповідача. 14.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та Товариством з обмеженою «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до умов якого Клієнт відступив Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. Таким чином, внаслідок укладення Договору факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 року відбулася заміна кредитора, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора\~стягувача, у тому числ, і за договором №0676451672 від 12.06.2019 року про надання позики відповідачу, що вбачається з додатку до договору факторингу (т.1 а.с. 44-57). Як вбачається із розрахунку заборгованості, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем [PERSON] , станом на 06.12.2022 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 63204,50 грн., з яких 5499,99 грн.\~заборгованість за кредитом, 43672,50 грн.\~заборгованість по процентах на дату відступлення права вимоги, 14032,01 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. (т.1 а.с. 43, 90-92). 09.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №09-03/23, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу ТОВ «Кампсіс Фінанс» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» приймає належні ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаними у додатку до договору. (т.1 а.с.136-138) Відповідно до витягу з Додатку № 3 до Договору №09-03/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.03.2023, до ТОВ «Кампсіс Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №0676451672, позичальником за яким є [PERSON] (т.1 а.с. 141) 08.05.2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №08-05/23, відповідно до умов якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступає шляхом продажу ТОВ «Дебт Форс» належні ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Дебт Форс» приймає належні ТОВ «Кампсіс Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Додатку до Договору. (т.1 а.с.142-143) 08.05.2023 між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було підписано акт приймання-передачі реєстру боржників за Договором №08-05/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 08.05.2023. (т.1 а.с.144) Відповідно до витягу з Додатку № 3 до Договору №12-05/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 08.05.2023, до ТОВ «Дебт Форс» перейшло право вимоги за кредитним договором №0676451672, позичальником за яким є [PERSON] (т.1 а.с.145) Відповідно до\~статті 509 ЦК України\~між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з частини першої\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною першою\~статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2\~статті 639 ЦК України). Відповідно до абзацу 2 частини другої\~статті 639 ЦК України\~договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного Кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Як вбачається із матеріалів справи, договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0676451672 від 12.06.2019 укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 січня\~2021\~року у справі № 524/5556/19,\~від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Відповідно до пунктів 1, 6 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частиною третьою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною шостою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно частини першої\~статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа; правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до частин першої, другої\~статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Нормою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до частини першої\~статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікацій системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій сторонні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 Цивільного Кодексу України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст. 514 Цивільного Кодексу України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1ст.516 Цивільного Кодексу України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором. Згідно з частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі\~статтею 523 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте, відповідач умови договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0676451672 від 12.06.2019 своєчасно і в повному обсязі не виконував, кредит не сплачував. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України, умов договору і станом на 06.12.2022 року виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 5499,99 грн. Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 5499,99 грн. та заборгованості за відсотками є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. При цьому, суд не погоджується з розміром нарахованої відповідачу заборгованості за відсотками, а саме - 43672,50 грн. - \~заборгованість по процентах на дату відступлення права вимоги, 14032,01 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, з огляду на наступне. Позивач, здійснивши нарахування вказаних відсотків посилався на те, що він нараховував поза межами узгодженого строку кредитування, визначеного сторонами в 30 календарних днів, оскільки сторони узгодили, що строк дії договору становить 36 місяців. Таким чином, на думку позивача, відсотки протягом строку дії договору нараховувались правомірно. Суд вважає таке твердження позивача необгрунтованим, оскільки поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4ст. 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані уст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. Суд звертає увагу, що сторони в договорі надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0676451672 від 12.06.2019 узгодили максимальний строк користування кредитом (траншем) у 30 календарних днів. Цей самий строк зазначено в анкеті-заяві на отримання кредиту від 19.02.2020, в пропозиції надання 6 траншу кредиту згідно анкети-заявки №2628570684 від 19.02.2020 та в акцепті оферти від 19.02.2020 на отримання 6 траншу кредиту. Таким чином, сторони узгодили строк кредитування (строк виконання зобов`язання), який є відмінним від строку дії договору, а тому нарахування відсотків поза межами узгодженого сторонами тридцятиденного строку кредитування є неправомірним. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом у сумі 2887,50 грн. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а сума яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 8387,49 грн., з яких 5499,99 грн. -\~заборгованість за кредитом, 2887,50 грн. - \~заборгованість по процентах.

Outcome: partial