Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що вона з відповідачем з 2009 року по 2013 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від цих відносин мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки та сина у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 10.07.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Гливук М.І. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2009 року по 2013 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від фактичних шлюбних відносин мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю (а.с. 6 копія акту, а.с. 10, 11 - копії свідоцтв про народження). 11.06.2021 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу позивач набула прізвище [PERSON] (а.с. 7 копія свідоцтва про шлюб). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою(ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.\~11\~ЗУ "Про\~охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 3 ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183\~СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду. Нормами ч. 1 ст.\~191\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 21.06.2023. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1\~073,60 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved