Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики,вказуючи на те, що між ним та [PERSON] 05.11.2020 року укладено договір позики за яким, [PERSON] позичено 13800 злотих, що еквівалентно становить 120888 грн. (курс НБУ станом на 08.06.2023 року - 8 грн. 76 коп.), 500 доларів, що еквівалентно становить 18280 грн. (курс НБУ станом на 08.06.2023 року - 36 грн. 56 коп.) та 1500 євро, що еквівалентно становить 58770 грн. (курс НБУ станом на 08.06.2023 року - 39 грн. 18 коп.). Відповідач зобов`язався повернути вказані кошти йому до 28.02.2021 року виплачуючи по 4000 злотих кожного місяця. Саме на цих умовах вони уклали договір позики. На підтвердження передачі грошей відповідач власноруч написав йому розписку і отримав гроші. Станом на день подачі позовної заяви [PERSON] не віддав борг, чим порушив виконання свого зобов`язання. На усні звернення, з проханням повернути гроші, відповідач жодним чином не реагує, чим ухиляється від вирішення спору. У зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, він вимушений звернутись до суду з позовом за захистом своїх прав. Посилається на ст.ст.525, 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України, правові позиції ВС. Щодо не зазначення походження доларів вказаних у розписці просить врахувати висновки КЦС ВС від 19.07.2021 року у справі №522/31737/13 та вважати під доларами саме долари США, а не іншої іноземної держави. Просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики 13800 злотих, що еквівалентно становить 120888 грн. (курс НБУ станом на 08.06.2023 року - 8 грн. 76 коп.), 500 доларів США, що еквівалентно становить 18280 грн. (курс НБУ станом на 08.06.2023 року - 36 грн. 56 коп.) та 1500 євро, що еквівалентно становить 58770 грн. (курс НБУ станом на 08.06.2023 року - 39 грн. 18 коп.), судовий збір в розмірі 1979 грн. 39 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 20000 грн. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно письмової заяви представника позивача, просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позикичастково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно письмової розписки датованої 05.11.2020 року та підписаної відповідачем, [PERSON] взяв в борг в [PERSON] кошти в розмірі 13800 злотих, 500 доларів та 1500 євро, і зобов`язувався повернути до 28.02.2021 року, виплачуючи по 4000 тисячі злотих кожен місяць. Таким чином, судом встановлено, позивач за договором позики 05.11.2020 року надав відповідачу 13800 злотих, 500 доларів та 1500 євро, і зобов`язувався повернути до 28.02.2021 року, виплачуючи по 4000 тисячі злотих кожен місяць, що підтверджується письмовою розпискою у матеріалах справи. Враховуючи звичаї ділового обороту та сталу судову практику суд вважає під доларами зазначеними в розписці саме долари США. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.1051 ЦК України позичальник має права оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані ним від позикодавця. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України постанова від 11.11.2015 року у справі № 6-1967цс15, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Докази повернення відповідачем позивачу боргу за договором позики відсутні, як і відсутні докази неодержання насправді відповідачем вказаних грошових сум, а тому сума позики підлягаєь стягненню з відповідача на користь позивача з врахуванням курсу валют НБУ станом на 08.06.2023 року в розмірі 197938 грн., з яких: 120888 грн. (13800 злотих х 8 грн. 76 коп.), 18280 грн. (500 доларів США х 36 грн. 56 коп.), 58770 грн. (1500 євро х 39 грн. 18 коп.). Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1979 грн. 39 коп. Вимоги позивач про стягнення з відповідача витрат на правничу правову допомогу в розмірі 20000 грн. задоволенню не підлягають, так як не доведені належними доказами, а саме позивачем не доведено оплату правової допомоги адвокату в заявленому розмірі, до позову доданий лише попередній розрахунок судових витрат. Крім того, суд звертає увагу, що в описові частині позову позивач зазначає вказані витрати в розмірі 500 доларів США, що еквівалентно 18280 грн. Відповідно до п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Склад та розмір витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Outcome: partial