Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Керівник Козелецької окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Куликівської селищної ради Чернігівської області як органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача [PERSON] , про витребування з незаконного володіння земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 7422785000:04:001:0206, яка розташована на території Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. Позовні вимоги мотивовано тим, що право власності Куликівської селищної ради на вказану земельну ділянку припинено за відсутності її волі, а реєстрацію права власності щодо неї за громадянином здійснено незаконно. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 17.07.2017 року №25-11041/14-17-сг, на підставі якого державним реєстратором 26.09.2022 року було проведено реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7422785000:04:001:0206 за [PERSON] , передано у власність громадянці [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 7422782500:03:002:1169. В той час, як наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки не приймався. У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Лисенко Н.Б. зазначену земельну ділянку [PERSON] відчужив на користь відповідача [PERSON] . Таким чином, вважає, що вказана земельна ділянка, яка з 2019 року перебуває у комунальній власності Куликівської селищної ради вибула з володіння власника поза його волею та всупереч встановленого законом порядку, а тому підлягає витребуванню на підставі ст. 388 ЦК України. Від представника відповідача адвоката Прокоф`єва Б.І. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого сторона відповідача позовні вимоги не визнає. Вважає, що [PERSON] у відповідності із вимогами чинного законодавства подав 02.11.2016 року до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області заяву про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, яка знаходиться на території Кладьківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області. Враховуючи відсутність правових підстав для відмови у задоволенні відповідної заяви [PERSON] , Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області прийняло наказ №25-19637/14-16-сг від 02.12.2016 року "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою". [PERSON] було замовлено та виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. 17.07.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області було прийнято наказ №25-11041/14-17-сг про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність. Саме на підставі вказаного наказу Ріпкинською селищною радою було зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку за [PERSON] , тому, на думку сторони відповідача, останній набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7422785000:04:001:0206 у порядку, передбаченому чинним законодавством. В подальшому між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі продажу земельної ділянки, за яким право власності перейшло до [PERSON] , при цьому, будь-яких перешкод до укладення даного договору нотаріусом встановлено не було. Посилається на ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на практику Європейського суду з прав людини щодо захисту права власності. Не вбачає підстав для застосування ст. 388 ЦК України, оскільки вважає, що майно (земельна ділянка) вибуло із волі власника. Крім того, вказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області не скасований, відсутні належні докази про підробку відповідного наказу, не встановлено способи підробки та особи, які це вчинили, тому вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову. У судовому засідання прокурор підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити із підстав, викладених у позові. Представник Куликівської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява за підписом Куликівського селищного голови про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за відсутності їх представника. Представник позивача заперечував проти задоволення позовних вимог з викладених у відзиві підстав, пояснив, що [PERSON] звернувся до органу Держгеокадастру, щоб реалізувати своє право на отримання земельної ділянки у власність. Провів першу процедуру отримав дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою. Потім було видано наказ про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки. Вважає, що докази недійсності даного наказу відсутні, земельна ділянка згодом була відчужена без порушень законодавства, тому [PERSON] є добросовісним набувачем. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 5-6 років тому його одногрупник познайомив його з [PERSON] , який сказав, що кожен громадянин має право за землю. Він та ще кілька його одногрупників надали [PERSON] копії своїх паспортів для отримання землі. Потім вже в 2022 році з ним зв`язався [PERSON] , вони зустрілися в нотаріуса, він підписав договір та продав йому земельну ділянку, отримавши за це 7-8 тисяч гривень, точну суму не пам`ятає. З даного приводу його викликали до слідчого і він надавав пояснення. На запитання, чи звертався він із заявами до органу Держземагенства чи до землевпорядних організацій, відповів заперечно. На запитання, чи звертався він до державного реєстратора в смт Ріпки, чи до будь-якого іншого реєстратора з метою реєстрації права власності на земельну ділянку, відповів заперечно. Стосовно позовних вимог висловився на розсуд суду. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини. 12.11.2016 року [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, яка знаходиться на території Кладьківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (а.с. 124). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області за №25-19637/14-16-сг від 02.12.2016 року вказану заяву [PERSON] було задоволено та надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою (а.с. 16). ПП «Десна-Експерт-М» на підставі заяви [PERSON] від 05.01.2017 року виготовило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовним розміром 2 га розташованої на території Кладьківської сільської ради (за межами населених пунктів) Куликівського району Чернігівської області (а.с. 121-134). 12.01.2018 року в Державному земельному кадастрі було відкрито поземельну книгу на земельну ділянку з кадастровим номером 7422785000:04:001:0206 (а.с. 33-37). Таким чином, лише 12.01.2018 року вказаній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер та здійснено державну реєстрацію земельної ділянки. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованому 12.06.2019 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7422785000:04:001:0206, інформація про зареєстроване право власності в Державному земельному кадастрі відсутня, датою державної реєстрації земельної ділянки зазначено 12.01.2018 року (а.с. 30-32). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області за №25-3495/14-19-сг від 23.05.2019 року, Куликівській селищній раді Куликівського району Чернігівської області було передано у комунальну власність Куликівської об`єднаної територіальної громади земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 391,9354 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Куликівської селищної об`єднаної територіальної громади згідно з актом приймання передачі (а.с. 17, 24). В додатку до акту приймання-передачі земельної ділянки від 23.05.2019 року під №9 значиться земельна ділянка з кадастровим номером 7422785000:04:001:0206 площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с. 25-29). Відповідно до рішення Куликівської селищної ради 25 сесії 7 скликання від 29.05.2019 року за №692, земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 391,9354 га було прийнято у комунальну власність Куликівської об`єднаної територіальної громади в особі Куликівської селищної ради (а.с. 38). Право власності на передану земельну ділянку, зокрема, з кадастровим номером 7422785000:04:001:0206, площею 2 га було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Куликівською об`єднаною територіальною громадою 27.06.2019 року держаним реєстратором Куликівської селищної ради Дерев`янко І.В. (а.с. 19-20). 26.09.2022 року на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 17.07.2017 року за №25-11041/14-17-сг державним реєстратором Ріпкинської селищної ради Кривенковою З.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було проведено реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7422785000:04:001:0206 за [PERSON] , з припиненням права власності Куликівської об`єднаної територіальної громади на даний об`єкт (а.с. 19-20; 180-182). В подальшому, 20.10.2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали Договір купівлі продажу земельної ділянки з кадастровим номером 7422785000:04:001:0206, площею 2 га, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Лисенко Н.Б., відповідні відомості було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ціна продажу земельної ділянки відповідно до умов договору складає 23000 грн (а. с.43-44). Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 10-25-0.3-306/2-23 від 19.01.2023 року, [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га на території Кладьківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області. За результатами розгляду якої Головним управління був виданий відповідний наказ про надання дозволу від 02.12.2016 року №25-19637/14-16-сг. Однак, стосовно затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області не звертався. Відповідний наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність та надання земельної ділянки у власність [PERSON] . Головним управлінням не видавався. Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області було видано наказ від 17.07.2017 №25-11041/14-17-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки прощею 2 га (кадастровий номер 7422782500:03:002:1169) для ведення особистого селянського господарства [PERSON] на території Горбівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області та надано земельну ділянку у її власність. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 7422785000:04:001:0206 у власність до місцевого фонду документації із землеустрою та оцінки земель не передавався(а.с. 23). Відповідно до листа від 13.02.2023 року Козелецька окружна прокуратура Чернігівської обласної звернулась до Куликівської селищної ради, в якому повідомила про наявність виявленого порушення щодо набуття [PERSON] земельної ділянки в порушення вимог Земельного кодексу України та, відповідно, припинення права власності Куликівської селищної ради за відсутності її волі, з метою з`ясування намірів Куликівської селищної ради скористатись своїм правом для звернення до суду з позовом для повернення земельної ділянки у власність (а.с. 46). Листом від 16.02.2023 року за № 03-09/344 Куликівська селищна рада повідомила, що не буде вживати заходів щодо повернення зазначеної земельної ділянки та просить прокуратуру вжити заходи представницького характеру для повернення у власність громади вказаної земельної ділянки (а.с. 47). За інформацією, наданою прокурором Козелецької окружної прокуратури на розгляді в Чернігівському районному суді Чернігівської області перебуває кримінальне провадження №42023272130000001 від 25.01.2023 року за обвинуваченням [PERSON] за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.365-2 та ч. 3 ст. 362 КК України. Крім того, матеріали досудового розслідування про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України виділено в окреме провадження за №12023270340003713 (а.с. 234). Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Стаття 14 Конституції України чітко вказує, що земля перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями статті 81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Земельним законодавством визначено як підстави набуття права на землю громадянами та юридичними особами, так і певну процедуру передачі земельних ділянок. Зокрема, порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок регламентовано нормами статей 116, 118, 121 Земельного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Статтею 118 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Згідно із ч. 9 ст 118 Земельного кодексу (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Таким чином, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам здійснюється відповідним органом місцевого самоврядування або виконавчої влади на підставі заяв цих громадян, поданих ними до розпорядника земель за місцезнаходженням земельних ділянок після затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З викладеного слідує, що [PERSON] , отримавши дозвіл на розробку документації із землеустрою, розробивши проект землеустрою, розпочав процедуру передачі йому земельної ділянки у власність, однак не довів її до кінця, стосовно затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки йому у власність до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області не звертався, відповідний наказ про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] . Головним управлінням не видавався. Однак, право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за [PERSON] та в подальшому ним відчужено, тому вибуття з власності громади земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 7422785000:04:001:0206, площею 2 га відбулося за відсутності волі її власника - Куликівської об`єднаної територіальної громади та всупереч встановленого законом порядку. Оскільки право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7422785000:04:001:0206 було зареєстровано за [PERSON] без правових підстав, тому відсутні правові підстави і на відчуження зазначеної земельної ділянки [PERSON] . Факт незаконного відчуження та допущення продажу майна не може породжувати правових наслідків для добросовісного набувача, до такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 березня 2023 року по справі №725/1824/20. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з вимогами ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом. За змістом частини 5 статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Вказаний висновок підтвердив Верховний Суд у постанові від 23.12.2022 року по справі № 463/6249/16-ц. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16). Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів. Повернення у власність територіальної громади земельної ділянки, яка незаконно вибула з її володіння, а потім була незаконно відчужена переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів та відновлення законності під час розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення. З огляду на вищевикладене, загальний інтерес у збереженні земель сільськогосподарського призначення, контроль за їх використанням та розпорядження ними відповідно до закону переважає приватний інтерес [PERSON] у збереженні земельної ділянки у його власності. З урахуванням наведеного, мету втручання у право власності на спірну земельну ділянку для контролю за її використанням і розпорядження нею можна вважати легітимною. Враховуючи характер спірних правовідносин, втручання у право власності кінцевого набувача земельної ділянки відповідає критерію законності та буде пропорційним означеній вище легітимній меті. При цьому, не вбачається покладення на [PERSON] , який придбав земельну ділянку за відплатним договором індивідуального й надмірного тягаря, оскільки законодавством визначено механізм захисту майнових прав покупця, а саме відповідно до ч. 1 ст. 661 ЦК України у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Враховуючи вищевикладене, оскільки Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області не видавався наказ про передачу земельної ділянки з кадастровим номером 7422785000:04:001:0206 у власність [PERSON] , спірна земельна ділянка вибула з власності Куликівської об`єднаної територіальної громади всупереч вимог закону та волі власника, [PERSON] відчужив дану земельну ділянку без правової на те підстави, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог прокурора та витребування з незаконного володіння відповідача [PERSON] вказаної земельної ділянки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved