Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Зазначала, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . 22.10.2017 сталося залиття її квартири. Її чоловік одразу звернувся до сусідів з квартири [ADDRESS] , яка знаходиться безпосередньо над їхньою квартирою, і один із них, зайшовши, оглянув приміщення їх ванної кімнати. На запитання про причнину залиття пояснив, що у них вранці був витік води зі шлангу для відведення води пральної машини та пообіцяв подумати над розміром відшкодування. 23.10.2017нею було подано до КП «Керуючи компанії з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» заяву про проведення обстеження квартири та складання акту про залиття. 06.11.2017 складено акт про те, що ймовірною причиною залиття квартири [ADDRESS] є халатне поводження із сантехнічним обладнанням у квартирі [ADDRESS] , яка розташована поверхом вище, внаслідок чого сталося залиття належної їй квартири, про що було складено акт, який підписано комісією у складі майстрів технічної дільниці [PERSON] та [PERSON] . У результаті огляду було виявлено наслідки залиття, а саме: «у ванній кімнаті на стелі спостерігаються плями від залиття загальною площею 1,5 м.кв.» [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають у квартирі [ADDRESS] . 15.02.2018 судовим експертом складено висновок за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, відповідно до якого встановлено вартість ремонтно-будівельних робіт і застосованих матеріалів при проведенні робіт по усуненню пошкоджень, які виникли в наслідок залиття квартири [ADDRESS] у сумі 8 130,00 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на її користь 8 130,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди. У відзиві на позовну заяву [PERSON] вказав на те, що 23.10.2017 у квартиру, в якій він проживає, приходили майстри технічної дільниці [PERSON] та [PERSON] , які під час проведення огляду будь-яких ознак залиття не встановили. Про те, що у квартирі [ADDRESS] була комісія його не повідомляли та на огляд не запрошували. Також вказує, що акт огляду не відповідає вимогам законодавства і викладені в ньому факти нічим не підтверджені. У відповіді на відзив позивач, зокрема, вказала, що 22.10.2017 після повернення ввечері додому нею виявлено ознаки залиття та на наступний день подано до КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» заяву про проведення обстеження квартири та складання відповідного акту. Для участі у проведенні огляду вона неодноразово зверталася до власників квартири [ADDRESS] , але вони від участі в огляду відмовилися. У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності співвідповідачів. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] (т. 1 а.с. 4). У квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що не оспорювалося під час судового розгляду. Відповідно до акту, складеного комісією у складі майстрів технічної дільниці [PERSON] та [PERSON] , затвердженого заступником начальника Кравітз О.С., від 06.11.2017, проведено обстеження квартири [ADDRESS] з метою з`ясування причин залиття. Установлено, що залиття відбулося 22.10.2017 з вини власника квартири [ADDRESS] , що поверхом вище, по причині того, що ймовірною причиною залиття квартири є халатне поводження із сантехнічним обладнанням (т. 1 а.с. 8). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка підписувала акт огляду про залиття від 06.11.2017, вказала, що вона не була в жодній квартирі, вказаний акт тільки підписала, оскільки у них на підприємстві склалася практика, що один працівник проводить огляд, а комісія його підписує. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка складала та підписувала акт огляду про залиття від 06.11.2017, вказала, що нею було проведено візуальний огляд квартири [ADDRESS] , під час якого виявлено вологість на стелі. У квартирі [ADDRESS] також була та не виявила там будь-яких плям вологості, а тому складаючи акт вказала на те, що ймовірною причиною залиття є халатне поводження із сантехнічним обладнанням особами, які проживають у квартирі поверхом вище. Згідно висновку експерта № 15/02/18 від 15.02.2018 (т. 1 а.с. 9-18), складеного судовим експертом Стасюк Марією Юріївною, під час вирішення експертного будівельно-технічного дослідження встановлено вартість ремонтно-будівельних робіт і застосованих матеріалів при проведенні робіт по усуненню пошкоджень, які виникли в наслідок залиття квартири [ADDRESS] у сумі 8 130,00 грн. Разом з цим, при проведенні візуально-інструментального обстеження в квартирі [ADDRESS] експертом встановлено, що в санвузлі на поверхні стелі існують ознаки пошкоджень опоряджувального покриття, які виникли внаслідок залиття, а саме дії вологи з вище розташованого поверху. Головним інженером Будівельно-монтажної компанії «Будмонтаж» [PERSON]. № 2812 від 03.01.2019 було проведено оцінку підключення пральної машини у квартирі [ADDRESS] , відповідно до якого ним встановлені порушення вимог виробника під час її встановлення, а саме не недотримання вимог по монтажу та експлуатації від виробника, що може призвести до виходу виробу з ладу та заподіяння шкоди (т. 1 а.с. 73-80). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] вказав, що оцінка ним проводилася виключно по фотографіям, наданими [PERSON] , з яких ним встановлено механічні пошкодження зливового шлангу, що свідчить про його перегин та перетискання. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Пунктом 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частинами 1-5 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.. Згідно ст. 322 ЦК України тягар утримання майна лежить на власнику майна. Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З вказаного вбачається, що обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 203/2378/14-ц (провадження № 61-24495св18) та від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19 (провадження № 61-15575св20). Так, на підтвердження наявності вини відповідачів у залитті квартири позивачем долучено до позовної заяви акт, складений 06.11.2017 комісією у складі майстрів технічної дільниці [PERSON] та [PERSON] , згідно якого, залиття відбулося 22.10.2017 з вини власника квартири [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище, по причині халатного поводження із сантехнічним обладнанням. Отже, вказаний акт свідчить про наявність відповідачів у залитті квартири позивача, яке відбулося 22.10.2017, яка ними не спростована. Будь-яких доказів, які б підтверджували відсутність вини відповідачів у залитті квартири [ADDRESS] , яке відбулося 22.10.2017, відповідачами суду не надано, як і не надано доказів на спростування доводів позивача Враховуючи, що позивачем належними та допустимими доказами доведено матеріальну шкоду внаслідок залиття належної їй на праві власності квартири на суму 8 130,00 грн., наявні підстави для її стягнення з відповідачів на користь позивача, а відтак позов підлягає задоволенню у повному обсязі та стягненню солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] 8 130 грн. на відшкодування матеріальної шкоди. З урахуванням задоволення позову в повному обсязі та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів також підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору у розмірі 704,80 грн., тобто по 234,93 грн. з кожного. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved