Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

Представник позивача адвокат Ілющенко А.А. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Позовну вимогу мотивує тим, що позивач [PERSON] , [INFO] , виїхала 10 березня 2022 року до Німеччини у зв`язку з воєнним вторгненням РФ в Україну, та на сьогоднішній день проживає та навчається у м. Штутензее у Торгівельно-навчальній інституції. Відповідач є батьком позивачки, залишився проживати в Україні, з донькою не спілкується, та не надає їй жодної фінансової допомоги, має можливість її надавати, оскільки отримує щомісячні страхові виплати у зв`язку з втратою працездатності, та пенсію по інвалідності, загальна сума доходів на місяць становить приблизно 19000,00 грн. Позивачка навчається, та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, бо не має змоги працювати. Просить стягнути з відповідача на користьпозивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходів) щомісяця, на весь час її навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, та судові витрати по справі. Позивач в судове в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Представник позивача адвокат Ілющенко А.А. в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В попередньому судовому засіданні суду пояснила, що позивач також навчається в КЗ «Павлоградський фаховий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, термін навчання до 30 червня 2025 року, форма навчання денна, бюджетна. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд вважає за необхідне розглянути справу за його відсутності. В попередньому судовому засіданні суду пояснив, що заперечує проти задоволення позову та витрат на правову допомогу, оскільки позивачна даний час мешкає у Німеччині, її дохід є достатнім для забезпечення себе та навчання. Він є пенсіонером, має поганий стан здоров`я, через що вимушений постійно лікуватися. Його пенсія складає 12000,00 грн., щомісячні страхові виплати складають 17000,00 грн. З травня 2023 року він не сплачував аліменти на утримання позивача. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 128 від 03 червня 2005 року. Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Відповідно до довідки щодо відвідання школи, переведеної з німецької мови офіційно уповноваженою Вищого земельного суду м. Кобленць, [PERSON] навчається у Торгівельно-навчальній інституції м. Штутензее з 25 квітня 2022 року, закінчення навчання 20 липня 2023 року. Відповідно до довідки про доходи, наданої [PERSON] , [PERSON] за період з грудня 2023 року по січень 2024 рік отримала 462,00 Євро. Відповідно до довідки КЗ «Павлоградський фаховий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради від 07 вересня 2023 року, [PERSON] навчається на 3 курсі КЗ «Павлоградський фаховий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, денної форми навчання, бюджет, закінчення навчання 20 червня 2025 року. Відповідно до довідки КЗ «Павлоградський фаховий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради від 01 листопада 2023 року, [PERSON] навчається на 3 курсі КЗ «Павлоградський фаховий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, денної форми навчання, бюджет, закінчення навчання 20 червня 2025 року. Навчається за дистанційною формою навчання, згідно наказу КЗ «ПФМК» ДОР № 105-ос від 08 вересня 2023 року «Про організацію дистанційного навчання». Відповідно до довідки про доходи, виданої КЗ «Павлоградський фаховий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, студент [PERSON] отримала дохід у жовтні 2023 року 1780,00 грн., у листопаді 2023 року 890,00 грн., у грудні 2023 року 890,00 грн. На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано суду договір №10/23 від 23 червня 2023 року про надання правової допомоги [PERSON] , ордер про надання правничої допомоги, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу від 23 червня 2023 року на суму 1500,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера від 23 червня 2023 року на суму 1500,00 грн., розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу від 30 жовтня 2023 року на суму 2000,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера від 30 жовтня 2023 року на суму 2000,00 грн., розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу від 25 вересня 2023 року на суму 2500,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера від 15 серпня 2023 року на суму 2500,00 грн. Відповідно довідки про доходи № 9507565780631560 від 25 грудня 2023 року, [PERSON] перебуває на обліку в Павлоградському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком у розмірі 11466,33 грн. Відповідно до інформації відділу обслуговування громадян №23 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 25 грудня 2023 року, [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області і отримує страхові виплати у розмірі 14669,99 грн. Відповідачем надано суду довідки щодо стану його здоров`я, з яких вбачається, що останній протягом 2020 року - 2023 року перебував на лікуванні за хронічними та професійними захворюваннями. Крім того, відповідачем надано суду план виконаних робіт від 24 жовтня 2023 року щодо лікування та протезування ротової порожнини у ТОВ «Дентал Клінік Дніпро» на суму 112600,00 грн., акт виконаних робіт № 40109 від 20 вересня 2023 року ТОВ «Дентал Клінік Дніпро» на суму 10200,00 грн. та чек про оплату 20 вересня 2023 року 10200,00 грн., акт виконаних робіт № 43878 від 11 жовтня 2023 року ТОВ «Дентал Клінік Дніпро» на суму 9850,00 грн. та чек про оплату 11 жовтня 2023 року 9850,00 грн., акт виконаних робіт № 40063 від 20 вересня 2023 року ТОВ «Дентал Клінік Дніпро» на суму 9800,00 грн. та чек про оплату 20 вересня 2023 року 9800,00 грн., акт виконаних робіт № 36849 від 31 серпня 2023 року ТОВ «Дентал Клінік Дніпро» на суму 5700,00 грн. та чек про оплату 31 серпня 2023 року 5700,00 грн., акт виконаних робіт № 35500 від 23 серпня 2023 року ТОВ «Дентал Клінік Дніпро» на суму 150,00 грн. та чек про оплату 23 серпня 2023 року 5350,00 грн., акт виконаних робіт № 35508 від 23 серпня 2023 року ТОВ «Дентал Клінік Дніпро» на суму 500,00 грн., акт виконаних робіт № 35563 від 23 серпня 2023 року ТОВ «Дентал Клінік Дніпро» на суму 10700,00 грн., акт виконаних робіт № 34651 від 18 серпня 2023 року ТОВ «Дентал Клінік Дніпро» на суму 8100,00 грн. та чек про оплату 18 серпня 2023 року 8100,00 грн., акт виконаних робіт № 34630 від 18 серпня 2023 року ТОВ «Дентал Клінік Дніпро» на суму 2650,00 грн. та чек про оплату 18 серпня 2023 року 2650,00 грн., акт виконаних робіт № 34622 від 18 серпня 2023 року ТОВ «Дентал Клінік Дніпро» на суму 1400,00 грн. та чек про оплату 18 серпня 2023 року 1400,00 грн., акт виконаних робіт від 24 жовтня 2023 року ТОВ «Дентал Клінік Дніпро» на суму 53700,00 грн. та чеки про оплату 24 жовтня 2023 року 30150,00 грн., 23550,00 грн., 20700,00 грн. 33000,00 грн. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] станом на 17 листопада 2023 року має заборгованість за кредитним договором у сумі 46051,79 грн. Відповідно до довідки АТ «ПУМБ» [PERSON] станом на 17 листопада 2023 року має заборгованість за кредитним лімітом у сумі 50174,32 грн. Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» від 05 січня 2024 року [PERSON] станом на 10 березня 2022 року має заборгованість за кредитним договором у сумі 19507,84 грн. Відповідно до дублікатів чеків АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] за період з 2022 року по 2023 рік включно сплачувалися кошти за житлово-комунальні послуги. Натомість, судом не береться до уваги надані відповідачем пенсійне посвідчення [PERSON] , свідоцтво про смерть [PERSON] , свідоцтво про укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON] , свідоцтво про укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON] , оскільки відповідач не надає жодного належного та допустимого доказу того, що [PERSON] є його матір`ю, перебуває на його утриманні, та потребує матеріальної допомоги. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Зазначена постанова підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року по справі № 754/866/18. Судом приймається до уваги та обставина, що відповідач отримує пенсію за віком у розмірі 11466,33 грн. та страхові виплати у розмірі 14669,99 грн., що загалом складає 26136,32 грн. Отже, матеріалами справи доведена обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: походження [PERSON] від відповідача, досягнення нею 18 років, але її вік є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу (оскільки він отримує пенсію за віком у розмірі 11466,33 грн. та страхові виплати у розмірі 14669,99 грн., що дозволяє йому утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання). Крім того, судом не приймається до уваги та обставина, що на утриманні відповідача перебуває [PERSON] , яка є пенсіонером, оскільки відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги та є його матір`ю. Натомість, суд бере до уваги доводи відповідача про те, що він на даний час хворіє на ряд хронічних та професійних хвороб, а тому потребує постійного прийому медичних препаратів, здійснення медичних процедур, реабілітацію, оскільки він перебуває на обліку в ПФУ в Дніпропетровській області, отримує щомісячні страхові виплати на лікування (придбання ліків, тощо) та реабілітацію. Суд бере до уваги, що відповідач оплатив за лікування та протезування ротової порожнини у 2023 році 160450,00 грн., має непогашені кредити. Судом також враховується, що позивач отримує стипендію з КЗ «Павлоградський фаховий медичний коледж» в розмірі 890,00 грн. та отримує допомогу у Німеччині 462 Євро, що по курсу НБУ станом на 12 січня 2024 року складає 19283,88 грн. Отже дохід позивача загалом складає 20173,88 грн. При визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймається до уваги та обставина, що відповідач позовні вимоги не визнає, отримує пенсію та страхові виплати в загальному розмірі 26136,32 грн., тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, та яка отримує стипендію та допомогу у Німеччині в загальному розмірі 20173,88 грн., а тому,з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, у суду є всі підстави для частково задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у зв`язку з продовженням нею навчання, в розмірі 1/10 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 26 червня 2023 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. Представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу надано договір №10/23 від 23 червня 2023 року про надання правової допомоги [PERSON] , ордер про надання правничої допомоги, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу від 23 червня 2023 року на суму 1500,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера від 23 червня 2023 року на суму 1500,00 грн., розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу від 30 жовтня 2023 року на суму 2000,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера від 30 жовтня 2023 року на суму 2000,00 грн., розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу від 25 вересня 2023 року на суму 2500,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера від 15 серпня 2023 року на суму 2500,00 грн. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція узгоджується із постановою ВС від 13.01.2021 по справі № 596/2305/18. Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною: в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19); у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 18 листопада 2020 року у справі № 922/3706/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19. Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідач позовні вимоги не визнав. Крім того, в позовній заяві позивач просила стягнути з стягнути з відповідача на користьпозивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходів) щомісяця, на весь час її навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача пропорційно до задоволених вимог. На підставі вище зазначеного, враховуючи критерії реальності та розумності адвокатських витрат та фінансового стану обох сторін, дослідивши всі надані докази у їх сукупності на підтвердження здійснення таких послуг, а також не визнання відповідачем позовних вимог, та з урахуванням того, що суд задовольнив позовні вимоги частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial