Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Адвокат Скіць С.М, який діє в інтересах [PERSON] звенрувся до суду з позовом до [PERSON] про зняття арешту з нерухомого майна. Позов обґрунтовує тим, що у провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебувала справа №2-6388/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою суду від 30.12.2010 року за заявою [PERSON] позов залишено без розгляду. З Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу стало відомо про обтяження на квартиру [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності. З моменту накладення арешту на майно минуло майже 13 років, усі спірні питання вирішені, виконавчі провадження відсутні, тому підстав для існування арешту на квартиру відсутні. Існування обтяження на квартиру позивачки суперечить її праву на мирне володіння майном, користування та розпорядження на власний розсуд. Ухвалою суду від 18 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача адвокат Скіць С.М. та позивач [PERSON] не з`явилися. До початку розгляду справи адвокат подав заяву про розгляд справи без його участі та участі його довірителя. Позовні вимоги підтримав та просив задоволити в повному обсязі.. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала та проти задоволення позовних вимог не заперечувала. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи та усі забрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 04ю10.2014 року зареєстрували шлюб у ВДРАЦС по м.Черкаси РС Черкаського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1687. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 30.08.2010 року про забезпечення позову у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заборонено відчуження квартири [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . На виконання ухвали суду Першою Черкаською державною нотаріальною конторою накладено обтяження - арешт нерухоме майно, яке зареєстровано 31.08.2010 за №10191027, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. З Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається, що Першою Черкаською державною нотаріальною конторою 31.08.2010 зареєстровано за №10191027 обтяження у вигляді арешту нерухомого майна належне [PERSON] за адресо [ADDRESS] . Дане обтяження накладено згідно ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси 30.08.2010. Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом частин 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Пунктом 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах при зняття арешту з майна» встановлено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з частиною 1 статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.\~59\~ЗУ «Про\~виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Судом встановлено, що ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 30 грудня 2010 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду. Виконавче провадження в органах Державної виконавчої служби відсутнє. Також, у матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на володіння, користування та розпорядження майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved