Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» - Савінський К.В. звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість згідно заяви №002-99930-120313 у розмірі 25865,17 грн., та понесені позивачем судові витрати, в тому числі витрати на сплату судового збору та витрати на професійну (правничу) допомогу. В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~зазначив,\~що 12.03.2013\~Публічне акціонерне\~товариство «ДЕЛЬТА\~БАНК» надав\~кредитні кошти\~відповідачу в\~розмірі 15000,00\~грн.\~ строком\~на 36\~місяців. Плата за користування кредитом (проценти) визначена в розмірі 9,99% річних. Плата за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 523,50 грн. (3,49% щомісячно від суми кредиту). Дана комісія розраховується як процент від суми кредиту, сплачується щомісячно у гривнях у складі ануїтетних платежів. 02.06.2020 між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» був укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги до позичальника відступлено позивачу. Станом на дату звернення до суду розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 25865,17 грн., в тому числі: - основна сума заборгованості 10884,11 грн; - заборгованість за нарахованими процентами по кредиту 3751.50 грн; - заборгованість по комісіях 10470,00 грн; - сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 564,86 грн.; - сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення відсотків 194,70 грн. Тому представник ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» - адвокат Савінський К.В. просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 25865,17 грн., а також сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу (правову) допомогу. Ухвалою судді від 27.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 24-26). 01.12.2023 до суду надійшов відзив відповідача в якому він зазначає, що позивачем не надано ні детального розрахунку заборгованості за сумою коштів, яка пред`явлена до стягнення, ні виписки по його рахунку, ні будь-яких інших документів, які б давали можливість перевірити правильність і достовірність нарахування заборгованості за нарахованими процентами по кредиту. Зі змісту позову і доданих до нього документів також неможливо встановити за який період нараховані заявлені до стягнення проценти. Не відомо чи враховане позивачем виконання відповідачем зобов`язань зі сплати боргу згідно квитанцій. Коли і які суми коштів вносились відповідачем на погашення кредиту, яка їх частина спрямовувалась на погашення процентів, а яка на погашення основної суми боргу чи інших нарахованих платежів. Зазначає що з поданих матеріалів з`ясувати це неможливо, отже вказане підтверджує недоведеність позовних вимог в цілому. Також, відповідач зазначає що із позовом про захист порушеного права позивач звернувся до суду лише у вересні 2023 року, тобто після початку перебігу строку позовної давності, тому просить поновити строк на подачу відзиву на позовну заяву, застосувати строк позовної давності до вимог ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» про стягнення заборгованості та відмовити у задоволенні позову (а.с. 40 - 61). Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. (а.с. 62). Відповідач в судове зсідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнав з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. (а.с.65). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 12.03.2013 [PERSON] звернувся до ПАТ «ДельтаБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №002-99930-120313. Підписана заява разом з Правилами надання банківських послуг і Тарифів банку складає договір, за умовами якого відповідачу [PERSON] було надано кредит у сумі 15000 грн. зі строком кредитування 36 місяців, сплатою процентів в розмірі 9,99 % річних за користування кредитом та комісії в розмірі 3,49 % в місяць за обслуговування кредитної заборгованості. (а.с. 12). 02.06.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Профіт Файненс» був укладений Договір №2253К про відступлення прав вимог, відповідно до якого право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором № 002-99930-120313 від 12.03.2013 року відступлено ТОВ «Профіт Файненс» (а.с. 7-11). Згідно зі статтею 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517\~ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК України). Згідно з ст.ст. 12, 13, 81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що банк повністю виконав умови кредитного договору та надав відповідачу кредит. Дата погашення кредиту згідно графіку платежів є 12.03.2016, тобто відповідач як позичальник зобов`язаний був повернути кредит в повному обсязі до вказаної дати. Однак, відповідачем заявлено вимогу про застосування наслідків спливу строків позовної давності. Відповідно до частини п`ятої статті 261\~ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частина 1 ст.261 ЦК України зазначає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частина 3 ст. 267 ЦК України встановлює, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно з ч.4 ст.267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Вирішуючи заяву відповідача про застосування строку позовної давності, суд враховує, що дійсно строк кредиту, відповідно до пункту 2.3 Частини 2 «Умови Договору» договору від 12.03.2013, становить 36 місяців. Строк договору окремо сторони не визначили, а погодили строк кредитування, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання. Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, надаючи позивачеві до кожного місяця кошти (щомісячний платіж) упродовж строку кредитування. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання. Таким чином, первісний кредитор, як сторона договору, був обізнаний щодо умов договору та строків виконання зобов`язання. Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів кожного місяця впродовж строку кредитування, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Таким чином, строк позовної давності щодо захисту своїх прав та законних інтересів первісним кредитором, сплив після 12.03.2019 року. Згідно зі статтею 266\~ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Позивач звернувся до суду з позовом 05 жовтня 2023 року, тобто після спливу строку позовної давності. Доказів переривання строку позовної давності та/або заяви про поновлення позовної давності позивачем не надано. Умови про збільшення строку позовної давності, встановленої законом, договір не містить. За таких обставин та з огляду на пропуск позивачем строку позовної давності до основних та додаткових вимог про стягнення заборгованості з відповідача, суд дійшов висновку про необхідність застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити з вказаних підстав у задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, судовий збір сплачений позивачем, суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: dismissed