Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, стягнення заборгованості по аліментах, стягнення пені, стягнення аліментів та додаткових витрат. Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 21.07.20 роз`єднано кілька поєднаних в одному провадженні позовних вимог та виділено в самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Обґрунтовуючи позов про визначення місця проживання дитини [PERSON] зазначала, що вона з відповідачем з 30.04.11 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 08.02.18. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON] . 21.02.19 між ними було укладено договір про сплату аліментів на дитину та участь у її вихованні. Відповідно до зазначеного договору сторони, зокрема, домовилися, що дитина буде проживати разом з нею. Відповідач умови договору не виконує, що свідчить про його односторонню відмову від виконання умов договору. Визначення місця проживання дитини за договором не дає можливості їй виїхати за кордон з дитиною без нотаріальної згоди батька, що ускладнює процес організації оздоровлення дитини. З метою захисту інтересів дитини, позивач просила визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з нею. У відзиві на позов, відповідач, заперечуючи проти позову вказав на наступне. Обґрунтовуючи позов, позивачка вказала на те, що метою подачі позову є можливість виїзду дитини за кордон без згоди батька. Таким чином, метою позову є усунення його як батька дитини від можливості бути проінформованим про місце перебування дитини та мету виїзду дитини за кордон. Натомість позивачка систематично чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Посилаючись на зазначені обставини, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У подальшому [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини. Обґрунтовуючи позов, зазначав, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин [PERSON] почала неправомірно обмежувати його у спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим, він змушений був звернутися до служби у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації з заявою про забезпечення його участі у вихованні з дитиною. Посилаючись на зазначені обставини, просив зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з сином, визначити спосіб його участі у вихованні дитини: кожного першого та третього тижня місяця з п`ятниці 17 год. 00 хв. по неділю 19 год. 00 хв. він проводитиме час з сином за його місцем проживання; кожного другого та четвертого тижня місяця у четвер з 18 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. він проводитиме час з сином за місцем проживання сина за попередньою домовленістю з матір`ю дитини; два тижні у кожному півріччі з метою відпочинку та оздоровлення дитини він проводитиме час з сином. Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 24.02.21 об`єднано зустрічний позов [PERSON] в одне провадження з первісним позовом [PERSON] . У відзиві на зустрічну позовну заяву [PERSON] вказала на те, що вона не чинить [PERSON] перешкод у спілкуванні та вихованні сина, жодних доказів на підтвердження зазначених у зустрічній позовній заяві обставин [PERSON] не надав, а тому просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] вказав, що саме систематичне обмеження його у спілкуванні з дитиною зі сторони [PERSON] стало підставою для розірвання договору про сплату аліментів на дитину та участі у її вихованні. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, її представник подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 08.02.18 (а.с. 20-22). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). 21.02.19 між сторонами у справі було укладено договір про сплату аліментів на дитину та участь у її вихованні (а.с. 25-26). Згідно з п. 2 зазначеного договору батьки домовилися, що дитина буде проживати разом з матір`ю. 15.04.20 [PERSON] звернувся до [PERSON] з заявою про припинення зазначеного договору через невиконання останньою пункту 12 договору (а.с. 141). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 08.06.21 а в інтересах дитини, вирішено за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] ; за доцільне встановити [PERSON] час спілкування зі своїм малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , враховуючи психоемоційний і фізичний стан здоров`я дитини, особисту прихильність до кожного з батьків, вікові потреби дитини та її розпорядок дня, з дотриманням графіку роботи навчальних закладів, в яких дитина отримує відповідну освіту та додаткове навчання (секції, гуртки тощо), з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька та ночівлею у нього, із завчасним повідомленням та домовленістю з матір`ю (засобами телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку), наступним чином: кожної першої та кожної третьої суботи місяця з 12 год 00 хв до 19 год 00 хв відповідної неділі батько проводитиме час з сином за місцем проживання батька, без присутності матері; будь-який будній день, що завчасно погоджений між батьками з 18 год 30 хв до 20 год 00 хв, батько проводитиме час з сином за місцем проживання дитини; необмежене спілкування батька з малолітнім [PERSON] , [INFO] , особисто засобами: телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку (Viber, Skype тощо); спільний відпочинок, дні канікул та святкові дні, а також дні народження з сином, батьки вирішують самостійно між собою порівну, враховуючи рівність їх прав та обов`язків, а також виходячи з якнайкращих інтересів дитини; у разі хвороби малолітнього [PERSON] , [INFO] , якщо це припадає на день зустрічі з батьком, перенести зустріч на іншу погоджену з ним дату, враховуючи інтереси дитини, її стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку (а.с. 188-191). Як установлено судом, дитина проживає разом з позивачкою. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. (ч.ч. 1, 2 ст. 160 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Частинами 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 08.06.21 орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Ураховуючи висновок органу опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 08.06.21, вік дитини, сумлінне ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Згідно з ч. ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року (далі - Конвенція про права дитини) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 СК України на батьків покладені рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Частинами 1-2 ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Враховуючи норми ст. ст. 19, 159 ЦК України та те, що між сторонами існує спір щодо участі батька у спілкуванні з сином, а також висновок органу опіки та піклування, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визначення наступного способу участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] : кожної першої та кожної третьої суботи місяця з 12 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. спілкування батька з сином за місцем проживання батька, без присутності матері дитини; у будні дні, за погодженням між [PERSON] та [PERSON] з 18 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. [PERSON] проводитиме час з сином за місцем проживання дитини; необмежене спілкування батька з малолітньою дитиною особисто засобами: телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку (Viber, Skype тощо); спільний відпочинок, дні канікул та святкові дні, а також дні народження з сином, батьки вирішують самостійно між собою порівну, враховуючи рівність їх прав та обов`язків, а також виходячи з якнайкращих інтересів дитини; у разі хвороби малолітнього [PERSON] , [INFO] , якщо це припадає на день зустрічі з батьком, перенести зустріч на іншу погоджену з ним дату, враховуючи інтереси дитини, її стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку. Крім того, суд, враховуючи встановлені обставини по справі, дійшов висновку по зобов`язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з дитиною [PERSON] .

Outcome: approved