Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

14.07.2023р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданого Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10 червня 2022 року. [PERSON] 14 грудня 2021 року відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толстіковою О. М., зареєстрованого в реєстрі за № 3839, заповів позивачці квартиру [ADDRESS] . У заповіті нотаріусом зазначено, що текст заповіту записаний зі слів та на прохання [PERSON] . У заповіті є відмітка [PERSON] : «З моїх слів записано вірно, мною прочитано вголос та підписано власноручно о 16 годині 30 хвилин». 11 листопада 2022 року позивачка звернулась до державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Супліченко М. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 11/100 (одинадцять сотих) часток квартири [ADDRESS] , що належали померлому [INFO] [PERSON] . Відповідно до Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі спадкова справа зареєстрована за № 69911689, номер у нотаріуса 1032/2022, місце заведення Перша київська державна нотаріальна контора, дата заведення 11.11.2022 року, місце зберігання: Перша київська державна нотаріальна контора, 01135, м. Київ, проспект Перемоги, 11, тел. (044) 234 65 63. Постановою від 27 квітня 2023 року державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори Супліченко М. В. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 11/100 часток квартири [ADDRESS] , що належала померлому [INFO] [PERSON] у зв`язку з розбіжністю у документах, а саме: в заповіті, посвідченому Толстіковою О. М., приватніш нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14 грудня 2021 року, зареєстрованим в реєстрі № 3839, спадкодавець [PERSON] заповів квартиру [ADDRESS] , а у документі, що посвідчує право спадкодавця - [PERSON] на належне йому майно зазначено, що йому належить на праві власності кімната [ADDRESS] , що становить 11/100 (одинадцять сотих) частини квартири [ADDRESS] згідно Договору дарування частини квартири, посвідченого Воловиченко В. В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14 жовтня 2000 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3750. Як зазначено у позовній заяві, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толстіковою О. М., було посвідчено заповіт зі слів спадкодавця, тобто, без пред`явлення правоустановчих документів. Крім того, позивачка зазначає, що при посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається. Водночас, заповідач [PERSON] , маючи похилий вік та, щиро вважаючи, що він проживає саме у квартирі (окремій квартирі), оскільки крім нього там ніхто не проживав (квартира окрема, окрема кухня, ванна кімната, санвузол), помилково у заповіті, як спадкове майно, вказав саме квартиру [ADDRESS] , замість кімнати [ADDRESS] , що становить 11/100 частини квартири [ADDRESS] - 18 кімната [ADDRESS] , що належить йому на праві власності згідно договору дарування частини квартири, посвідченого Воловиченко В. В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14 жовтня 2000 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3750. Виправити помилку у заповіті та вирішити питання в позасудовому порядку неможливо, оскільки заповідач помер. Отже, виходячи із вищенаведеного позивачка вважає, що під час укладення заповіту сталася помилка: заповідач невірно вказав об`єкт спадщини: замість кімната № [NUMBER] (чотирнадцять), яка становить 11/100 (одинадцять сотих) частини квартири [ADDRESS] вказав квартира [ADDRESS] . Оскільки дана обставина перешкоджає позивачці оформити спадщину, а в позасудовому порядку виправити помилку в заповіті неможливо, оскільки заповідач помер, позивачка і звернулася до суду за захистом своїх цивільних прав. Ухвалою суду від 19.07.2023 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого засідання(ас.20). 03.08.2023року від Першої Київської державної нотаріальної контори м. Києва надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (ас.26-47). 08.08.2023 року надійшов відзив від Київської міської ради, згідно якого останні просили розгядати справу у їх відсутності та винести рішення згідно чинного законодавства(ас.50-52). Ухвалою суду від 25.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового засідання(ас.59). В судовому засіданні представник позивачки- адвокат Бондар В.В. підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідач Київська міська рада надіслала клопотання в якому просила суд розгядати справу у їх відсутності та винести рішення згідно чинного законодавства(ас.50-52). Третя особа в судове засідання не з"явилася, про час та місце слухання справи судом повідомлялася належним чином. Суд, заслухавши представника позивачки та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданого Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10 червня 2022 року(ас.12). Судом встановлено, що [PERSON] 14 грудня 2021 року відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толстіковою О. М., зареєстрованого в реєстрі за № 3839, заповів позивачці квартиру [ADDRESS] (ас.13). Судом встановлено, що 11 листопада 2022 року позивачка звернулась до державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Супліченко М. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 11/100 (одинадцять сотих) часток квартири [ADDRESS] , що належали померлому [INFO] [PERSON] (ас.28). Судом встановлено, що постановою від 27 квітня 2023 року державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори Супліченко М. В. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 11/100 часток квартири [ADDRESS] , що належала померлому [INFO] [PERSON] у зв`язку з розбіжністю у документах, а саме: в заповіті, посвідченому Толстіковою О. М., приватніш нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14 грудня 2021 року, зареєстрованим в реєстрі № 3839, спадкодавець [PERSON] заповів квартиру [ADDRESS] , а у документі, що посвідчує право спадкодавця - [PERSON] на належне йому майно зазначено, що йому належить на праві власності кімната [ADDRESS] , що становить 11/100 (одинадцять сотих) частини квартири [ADDRESS] згідно Договору дарування частини квартири, посвідченого Воловиченко В. В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14 жовтня 2000 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3750(ас.15). Судом встановлено, що відповідно до Договору дарування від 14 жовтня 2000 року, посвідченого Воловиченко В. В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14 жовтня 2000 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3750 [PERSON] , що мешкав в [ADDRESS] подарував [PERSON] кімнату [ADDRESS] . Відчужувана частина квартири складається з 1 (однієї) жилої кімнати житловою площею 13, 0 (тринадцять цілих нуль десятих) кв. м, загальною площею 18, 5 (вісімнадцять цілих п`ять десятих) кв. м. Вся квартира складається з 11 (одинадцяти) жилих кімнат житловою площею 115, 30 (сто п`ятнадцять цілих тридцять сотих) кв. м, загальною площею 212, 10 (двісті дванадцять цілих десять сотих) кв. м.(ас.16). Судом встановлено, що в матеріалах спадкової справи є запит Першої Київської державної нотаріальної контори до Київського міського бюро технічної інвентаризації про надання інформації: «на підставі яких документів (коли та кіш виданих) та яка частка квартири [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] , а також вказати номер запису, номер в книзі та дату реєстрації в Київському міському бюро технічної інвентаризації»(ас.39). Судом встановлено, що в матеріалах спадкової справи є запит до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про надання відомостей про останню реєстрацію місця проживання померлого [PERSON] (з якого часу та по який час померлий був зареєстрований та інформацію про склад зареєстрованих разом з померлим осіб на дату смерті [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] .(ас.40). Судом встановлено, що на цей запит Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація надала відповідь від 28.02.2023 року № 394/26 та зазначила: На запит від 11.11.2022 року № 7084/02-14 щодо надання інформації про реєстрацію місяця проживання осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на 09.02.2022 року відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації додатково повідомляє: відповідно до відомостей відділу станом на 09.02.2022 року за вищевказаною адресою було зареєстровано місце проживання 1 (однієї) особи, про що надаємо Витяг з Реєстру територіальних громад міста(ас.43). Судом встановлено, що у Витягу з Реєстру територіальних громад міста про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , дата реєстрації 19.04.2001 року(ас.44). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень частини 1 статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи, що позивачка не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із помилкою при написанні заповіту, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Отже, виходячи із вищенаведеного суд вважає, що під час укладення заповіту сталася помилка: заповідач невірно вказав об`єкт спадщини: замість кімната № [NUMBER] (чотирнадцять), яка становить 11/100 (одинадцять сотих) частини квартири [ADDRESS] вказав квартира [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, не зачіпають прав та законних інтересів третіх осіб, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved