Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

24.07.2023 [PERSON] звернулася з вказаним позовом, у якому просить: - скасувати постанову державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Шатило Юлії Валеріївни від 14.10.2014 (ЄДРВП 45064980) про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження (номер запису обтяження № 7330851 в Державному реєстрі нерухомого майна); - зняти арешт, накладений на майно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що вона є дружиною військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби [PERSON] , [INFO] . Після відкриття спадщини до майна померлого [PERSON] було встановлено, що на належне йому майно накладено арешт, що унеможливлює прийняття спадщини. Встановлено, що на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження відносно [PERSON] суми боргу у сумі 7936, 03 грн на користь ПАТ "УКРГАЗБАНК". 14.10.2014 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 45064980 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (номер запису обтяження № 7330851). 26.11.2014 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції 1999 року). Відповідно до довідки АБ "УКРГАЗБАНК" від 04.10.2021 [PERSON] повністю виконав зобов`язання по кредитному договору, заборгованості не має. Начальник Бердичівського відділу ДВС позивачці відмовив у скасуванні постанови державного виконавця про накладення арешту на майно [PERSON] та наданні копій постанов про накладення арешту на майно та постанов про закінчення виконавчого провадження. Їй було надано лише письмову відповідь про підстави накладення арешту та закінчення виконавчого провадження. Позивачка вважає, що її право на вступ у спадщину після чоловіка та користування належним йому майном порушено. У відзиві на позовну заяву головний державний виконавець Олександр Мазур вказав, що на виконанні у Бердичівському відділі ДВС у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 45064980 з виконання виконавчого листа №274/2569 виданого 29.09.2014 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "УКРГАЗБАНК" боргу у сумі 7936, 03 грн. 14.10.2014 державним виконавцем накладено арешт на все нерухоме майно боржника номер запису про обтяження 7330851. Виконавче провадження було завершене на підставі п. 10. ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення за належністю виконавчого документа в старій редакції закону № 606-XIV). Борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуті не були. Представник відповідача, посилаючись на ч. 1 ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження" у старій редакції) та ч. 1 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження" (у новій редакції) зазначає, що при направленні виконавчого листа за належністю підстави для зняття арешту з майна боржника у державного виконавця були відсутні. Крім того, посилаючись на ст. 15 ЗУ "Про виконавче провадження" у редакції чинній на час розгляду заяви, статті 608, 1216, 1218, 1268, 1270, 1282 ЦК України, головний державний виконавець вказує, що у разі смерті боржника, за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника у зобов`язанні. Тому обов`язок спадкодавця [PERSON] щодо сплати боргу ПАТ "УКРГАЗБАНК" не припинився внаслідок його смерті та перейшов до його спадкоємців. Враховуючи, що суд не має права зобов`язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно з вимогами ЗУ "Про виконавче провадження" можуть здійснюватись лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби у задоволенні позову просить відмовити (а.с. 37-38). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 27.07.2023 відкрито провадження у справі. До участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено Акціонерне товариство комерційний банк АБ "УКРГАЗБАНК". Ухвалою суду від 23.11.2023 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивачка у позовній заяві просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. 28.11.2023 на адресу суду надійшли письмові пояснення в.о. начальника Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Олександра Більського, у яких він позовні вимоги не визнає з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просить відмовити у задоволення позову. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом встановлено, що [INFO] у с. Андріївка Бахмутського району Донецької області помер чоловік позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про смерть (а.с. 10, 12). З Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованої 20.06.2023, 02.10.2023 та витягу і спецрозділу АСВП від 21.09.2023 вбачається, що, головним держаним виконавцем Бердичівського МРУЮ Житомирської області 13.10.2014 відкрито виконавче провадження ВП № 45064980 з виконання виконавчого листа № 274/2569 від 29.09.2014, виданого Бердичівським міськрайонним судом та накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Державну реєстрацію обтяження проведено 14.10.2014. Номер запису про обтяження 7330851 Особа в інтересах якої встановлено обтяження АБ «УКРГАЗБАНК». 26.11.2014 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 45064980 відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС) (а. с. 13, 40-43, 44, 68). Відповідно до копії довідки від 04.10.2021 [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) повністю виконав зобов`язання по кредитному договору № 2018/ОВР/042/001546 від 13.09.2018 укладеному з АБ "УКРГАЗБАНК". Претензії банку по даному кредитному договору АБ "УКРГАЗБАНК" до [PERSON] не має (а.с. 19). З повідомлення Бердичівського відділу ДВС у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 04.07.2023 адресованого на ім`я [PERSON] вбачається, що, у відділі ДВС у Бердичівському районі Житомирської області на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження відносно [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення боргу у сумі 7936, 03 грн на користь АБ "УКРГАЗБАНК" Станом на 03.07.2023 виконавчі документи про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на повторне виконання до відділу не пред`являлися (а. с. 17-18). Норми права, застосовані судом, аналіз доводів сторін, висновки суду Відповідно до змісту статей 11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (частина перша, друга статті 77 ЦПК України). Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків дії принципу змагальності у цивільному процесі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. На порушення наведених норм, [PERSON] вказавши у позовній заяві, що після смерті чоловіка [PERSON] , під час відкриття спадщини їй стало відомо, що на майно спадкодавця державним виконавцем накладено арешт та цим порушується її право на вступ у спадщину після смерті чоловіка, позивачка не долучила доказів, які б доводили факт спадкування нею майна після смерті чоловіка. Жодного письмового доказу, що позивачка є спадкоємцем після [PERSON] до позову не долучено. Тобто, позивачка не довела доказами, що її права як власника майна порушуються Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Крім того, пунктом 10 частини першої статті 49 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції на час винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Статтею 50 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Тобто, направляючи виконавчий лист за належністю державний виконавець не був наділений повноваженнями скасування арешту майна. Судом також не встановлено, що накладаючи арешт на майно [PERSON] 10.10.2014 у рамках виконавчого провадження 45064980, державний виконавець не дотримався вимог закону. Частиною другою статті 25 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції чинній на дату відкриття виконавчого провадження визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Отже, відсутні підстави для скасування постанови державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Шатило Юлії Валеріївни від 14.10.2014 (ЄДРВП 45064980) про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження (номер запису обтяження № 7330851 в Державному реєстрі нерухомого майна). Щодо позовних вимог, в частині зняття арешту із нерухомого майна, суд зазначає наступне. При вирішенні питання скасування арешту майна, має бути дотримано законної процедури. Статтею 59 ЗУ «Про виконавче провадження» урегульовано питання скасування арешту майна. Зазначеною нормою визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим\~Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої\~статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим\~Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі\~закону\~чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~має бути\~залучено відповідний\~орган державної\~виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених\~законом, виконують судові рішення (стаття 3\~Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~(у редакції\~Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI). Крім того, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) орган державної виконавчої служби у справах за позовами осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, може залучатися судом як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Отже, у разі звернення особи до суду в порядку позовного провадження з вимогою про звільнення майна з-під арешту (зняття арешту з майна) вказані позовні вимоги можуть бути пред`явлені до особи, в інтересах якої накладено арешт, - стягувача у виконавчому провадженні. Таким чином, зважаючи, що арешт накладено у рамках виконавчого провадження в ході виконання рішення суду в інтересах АБ "УКРГАЗБАНК", відповідачем у даній справі має бути особа, в інтересах яких накладено арешт на майно, тобто стягувач за виконавчим провадженням, а не державний виконавець, який є ні боржником у справі, ні особою, в інтересах якої накладено арешт, а отже, є неналежним відповідачем у цій справі. Суд зазначає, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно\~ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (стаття 13 ЦПК України). Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача та суд не наділений правом самостійно проводити заміну відповідача на належного та залучати співвідповідача. Суд, виключно за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених\~ЦПК України. Разом із тим, у цій справі суд був позбавлений можливості роз`яснити позивачці її право на заміну відповідача на належного, або ж залучення співвідповідача, оскільки позивачка не прибула до суду та ініціювала розгляд справи за її відсутності. Тому, беручи до уваги, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, позивачкою не надано доказів на підтвердження порушення її майнових прав накладенням арешту на майно її покійного чоловіка (на надано доказів спадкування майна), не встановлено порушень державним виконавцем прав позивачки, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову. Суд роз`яснює, що відмова в позові не перешкоджає [PERSON] пред`явити позов про зняття арешту з майна до належного відповідача - стягувача за виконавчим провадженням, у рамках якого такий арешт накладався. Розподіл судових витрат У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивачку.

Outcome: dismissed