Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просив зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання вказаних дітей у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги\~ [PERSON] мотивує тим, що вони з відповідачкою мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких він зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття. Поряд з цим, 09.08.2023 він уклав шлюб із [PERSON] , яка має двох власних дітей і цих дітей вони виховують та утримують. Крім цього, родина проживає в орендованій квартирі, а дружина на даний час ніде не працює. Позивач вважає, що зазначені обставини підтверджують зміну його сімейного стану, а саме в нього є інша сім`я, дружина та її неповнолітні діти на утриманні, що в сою чергу є підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь відповідачки. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідачка проти задоволення вимог [PERSON] заперечила, оскільки вважає, що підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів відсутні. Заслухавши представника позивача, відповідачу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є батьком дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 12, 13), на утримання яких за судовим рішенням зобов`язаний сплачувати аліменти на користь колишньої дружини [PERSON] у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття, починаючи стягнення з 19.07.2022 (а.с. 16). Позивач зазначає, що з часу ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, змінився його сімейний стан, оскільки він одружився. Його теперішня дружина має двох власних дітей, які виховуються в їх сім`ї і він зобов`язаних їх утримувати. Зауважує, що дружина на даний час ніде не працює, сім`я проживає в орендованому помешканні. Посилаючись на вказані обставини [PERSON] вважає, що наявні підстави для змінити розміру аліментів, які він сплачує на користь відповідачки на утримання синів [PERSON] та [PERSON] . Однак, суд не погоджується з такими доводами позивача, з огляду на таке. Статтею 51 Конституції України\~встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. На думку суду, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, не є істотними та достатніми для зменшення розміру аліментів. Так, [PERSON] зазначає, що на даний час він створив нову сім`ю і його теперішня дружина [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) має дох неповнолітніх дітей, які проживають разом з ними, у зв`язку з чим він несе витрати по утриманню дітей дружини. Однак, такі його доводи суд вважає необґрунтованими, оскільки закон покладає обов`язок по утриманню дитину на її батьків, тоді як позивач біологічним батьком дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не являється, що доводиться свідоцтвами про народження (а.с. 18, 19). Обов`язок по утриманню цих дітей несуть їх батьки: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] [PERSON] в свою чергу зобов`язаний утримувати своїх рідних дітей, а саме [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , і проживання відповідача окремо від дітей та укладення іншого\~шлюбу не\~звільняє його\~від такого\~обов`язку. Щодо посилань позивача на те, що [PERSON] на даний час не працює, то такі його доводи суд також не приймає, зважаючи на те, що остання за віком є працездатною особою, у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не перебуває, доказів того, що за станом здоров`я [PERSON] є непрацездатною суду не надано, а тому вона має можливість своєю працею здобувати самостійний дохід для свого забезпечення, забезпечення своїх дітей та сім`ї в цілому. Обставини щодо проживання сім`ї позивача в орендованій квартирі суд не розцінює як підставу для задоволення позову. До того\~ж орендарем\~за наданим\~позивачем договором\~оренди квартири\~(житлового\~приміщення)\~(а.с.\~23-26)\~є [PERSON] , а не [PERSON] і строк оренди на даний час за цим договором закінчився. Поряд з цим позивач має власне житло, право власності на яке за ним зареєстроване (а.с. 54). При ухваленні рішення, суд також звертає увагу на те, що за довідкою (а.с. 27) теперішнє матеріальне становище позивача в порівнянні й його матеріальним становищем до одруження не погіршилося, а навпаки встановлено збільшення доходів останнього. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов, що [PERSON] не довів\~підстави позову\~про зменшення\~розміру аліментів, а тому вважає необхідним відмовити у задоволенні заявлених ним вимог у повному обсязі. На підставі вище наведеного,

Outcome: dismissed