Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] , позивач, орендодавець) звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаним позовом до приватного підприємства «Дар Ланів» (далі ПП «Дар Ланів», відповідач, орендар), про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником земельної ділянки, з кадастровим номером 4823683200:08:000:0044, площею 8,57 га ріллі, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Вказана земельна ділянки перебувала в користуванні (оренді) у ПП «Дар Ланів» на підставі договору оренди землі від 25.04.2016 року, який було укладено строком на 7 років. Державну реєстрацію право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.04.2016 року. Сирок дії договору закінчився 26.04.2023 року. В 2023 році від інших власників земельних ділянок вона дізналась про перереєстрацію ПП «Дар Ланів» нових договорів оренди землі (нова редакція договору) на новий строк. Звернувшись до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нею було отримано витяг, згідно з якого їй стало відомо про те, що 20.04.2021 року було проведено реєстрацію речового права - договору оренди (нова редакція) належної їй на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером 4823683200:08:000:0044, який було укладено строком на 10 років. Стверджує, що про існування нового договору оренди землі із строком дії 10 років вона не знала. Спірний договір оренди землі вона особисто не підписувала, не мала вільного волевиявлення на його укладання, так як бажала самостійно приступити до обробітку належної їй на праві власності земельної ділянки. Повноважень або доручень на підписання та вчинення реєстраційних дій зазначеного договору оренди іншій особі вона також не надавала. Вважає, що оскільки свого волевиявлення на укладання спірного договору оренди землі вона не надавала, було порушено її право як власника земельної ділянки на володіння та розпорядження її майном. Посилаючись на викладене просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4823683200:08:000:0044 (нова редакція) та скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. 20.01.2023 року ухвалою суду відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. 21.02.2023 року від відповідача ПП «Дар Ланів» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову, вважаючи позовні вимоги надуманими, безпідставними та необґрунтованими, посилаючись на наступне. Дійсно між ПП «Дар Ланів» та [PERSON] , 25.04.2016 року був укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4823683200:08:000:0044, який був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.05.2016 року. В 2021 році ПП «Дар Ланів» з усіма своїми орендодавцями, в тому числі з [PERSON] переуклали договори оренди земельних ділянок, виклавши договір у новій редакції. При цьому сторони узгодили між собою всі істотні умови договору, в тому числі строк договору та орендну плату. Реєстрацію договору оренди в новій редакції з [PERSON] в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було проведено 20.04.2021 року. Свідченням волевиявлення сторін щодо укладання договору є підписи сторін. Підтвердження добровільності укладання договору на думку відповідача є той факт, що [PERSON] особиста надала пакет документів, необхідний для вчинення реєстраційних дій - копію паспорта, номер облікової картки платника податків, правовстановлюючий документ на земельну ділянку, витяг з Державного земельного кадастру а також факт отримання нею орендної плати, в тому числі за 2022 - 2029 роки (тобто орендна плата була виплачена авансовими платежами наперед, за майбутній строк оренди земельної ділянки. Підтвердженням цього факту є особиста заява позивача, надана до ПП «Дар Ланів» про виплату орендної плати наперед за період часу з 2022 по 2029 роки а також розписка (Акт) про отримання нею особисто від ПП «Дар Ланів» орендної плати за 2022 - 2029 роки в сумі 60000 грн., підписані особисто позивачем два видаткові касові ордери, датовані 2022 роком на суму по 30000 грн. кожен. Таким чином вважають укладений договір в новій редакції від 20.04.2021 року дійсним та який виконається належним чином. На підставі викладеного просили в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. 09.03.2023 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у ПП «Дар Ланів» оригінал договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4823683200:08:000:0044 від 20.04.2021 року. 12.04.2023 року ухвалою суду (із змінами, внесеними ухвалою суду від19.06.2023 року) задоволено клопотання позивача та представника позивача та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу. Проведення експертизи доручено Миколаївському науково дослідному експертно криміналістичному центру МВС України, на вирішення якої поставлено питання: чи вчинено [PERSON] підпис у графі «Орендодавцеь» у договорі оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4823683200:08:000:0044 укладеного між [PERSON] та ПП «Дар Ланів», б/№, виданого та зареєстрованого 20.04.2021 року, чи підпис вчинено іншою особою. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 30.10.2023 року від Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надійшов висновок № СЕ-19/115-23/9465-ПЧ від 04.10.2023 року судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами справи. 31.10.2023 року ухвалою суду відновлено провадження по справі. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали до суду заяву в якій просили знову призначити по справі почеркознавчої експертизи. Зазначене клопотання просили розглядати за відсутності позивача та представника позивача. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Надали до суду клопотання, про врахування висновку експерта по проведеній по справі судово-почеркознавчої експертизи та просили справу розглядати без їх участі. Відповідно до ч. 2 \~ст. 247 ЦПК\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки позивач, представник позивача, відповідач та представник відповідача не з`явилися до зали судового засідання. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи в\~межах заявлених\~вимог та\~доведених обставин,\~оцінивши надані\~докази,\~приходить до такого висновку. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права разі його порушення, невизнання або оспорювання. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено п. 1 ч. 1\~ст. 11 ЦК України. Відповідно до частини 1\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. За змістом\~ст. 792 ЦК України\~майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення, майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства -\~Земельного кодексу\~України (далі ЗК України),\~Законом України «Про оренду землі». Частиною 4\~статті 124 ЗК України\~передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про оренду землі»\~оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч. 1\~ст. 6 Закону України «Про оренду землі»\~орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в поряду, передбачених\~ЗК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до\~статті 13 Закону України «Про оренду землі»\~(далі - Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтями 16 Закону «Про оренду землі»\~оренда земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із\~законом\~вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що [PERSON] є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 8,57 га ріллі, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Так, згідно витягу та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 4823683200:08:000:0044, площею 8,57 га ріллі. Державна реєстрація права власності проведена 04.10.2013 року. Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 319759310, сформованої 09.01.2023 року встановлено, що 26.04.2016 року було зареєстроване речове право (право оренди) земельної ділянки з кадастровим номером 4823683200:08:000:0044, на підставі договору оренди, укладеного між [PERSON] з однієї сторони, та між ПП «Дар Ланів»» з другої сторони, строком на сім років, б/№, виданого 25.04.2016 року. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 20.04.2021 року в Державному реєстрі речових прав було зареєстровано право оренди земельної ділянки, з кадастровим номером 4823683200:08:000:0044, площею 8,57 га. Підстава - договір оренди землі, нова редакція, Орендар - ПП «Дар Ланів», орендодавець - [PERSON] . Строк дії договору оренди - 10 років. Дата закінчення дії договору: 20.04.2021, з автоматичним продовженням дії договору. Статтею 16 ЦК України\~передбачено, що визнання правочину недійсним є одним з визначених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені\~статтею 215 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої\~статті 203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За змістом частини першої\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною третьою\~статті 215 ЦК України\~якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису ч. 1\~ст. 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у ч. 1\~ст. 215 ЦК України, так і у ст. ст. 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. Згідно ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України\~встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~і відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1\~ст. 638 ЦК України). З урахуванням приписів\~статті 203 ЦК України\~правочином є поєднання внутрішньої волі та волевиявлення сторін і воля учасників правочину полягає в їх обопільній, добровільній, усвідомленій згоді спільно досягти певної законної мети (набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки) шляхом прийняття на себе певних прав і обов`язків. Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Таким чином, підставою для визнання недійсним договору за частиною першою\~статті 215 ЦК України\~може бути встановлений судом дефект такого елемента правочину, як воля його учасника (учасників) - відсутність волі на укладення правочину або невідповідність волі та волевиявлення учасника (учасників) в момент вчинення правочину. В правовій позиції, висловленій в постанові від 18.12.2013 року № 6-127цс13, Верховний Суд України зазначив, що вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене\~статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Виключне право на підписання договору оренди землі належить лише власнику землі або уповноваженій ним у встановленому законом порядку особі, а підписання договору іншою, не уповноваженою власником землі особою свідчить про порушення законних прав орендодавця під час укладення та підписання договору оренди. Доводи позивача [PERSON] про те, що вона данний договір оренди не укладала та не підписувала, суд відхиляє, виходячи з наступного. Оскільки для вирішення питання щодо ідентичності підпису [PERSON] і підпису в спірному договорі оренди землі від імені позивача необхідні спеціальні знання, 12.04.2023 року судом по справі призначалась судова почеркознавча експертиза, проведення якої було доручено Миколаївському науково дослідному експертно криміналістичному центру МВС України, на вирішення якої поставлено питання: чи вчинено [PERSON] підпис у графі «Орендодавцеь» у договорі оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4823683200:08:000:0044 укладеного між [PERSON] та ПП «Дар Ланів», б/№, виданого та зареєстрованого 20.04.2021 року, чи підпис вчинено іншою особою. У наданому на виконання ухвали суду висновку експерта № СЕ-19/115-23/9465-ПЧ від 04.10.2023 року експертом категорично зазначено, що підпис від імені [PERSON] у графі орендодавець на зворотній стороні третього аркуша договору оренди земельної ділянки (нова редакція), укладеного між [PERSON] та ПП «Дар Ланів» (кадастровий номер земельної ділянки 4823683200:08:000:0044) виконаний [PERSON] . Вказаний висновок експерта зроблено не у вірогідній, а в категоричній формі. Експертом чітко дана відповідь на питання ким виконаний підпис у договорі оренди землі. Отже в судовому засіданні встановлено, що договір оренди земельної ділянки від кадастровий номер земельної ділянки 4823683200:08:000:0044 від 20.04.2021 року в графі «Орендодавець» підписаний особисто позивачем, доказів протилежного суду не надано. Згідно з дослідженої в судовому засіданні Заяви [PERSON] від 07.11.2022 року вбачається, адресованої до ПП «Дар Ланів», яка міститься в матеріалах справи вбачається, що [PERSON] звернулась до ПП «Дар Ланів» із заявою, про виплату орендної плати за договором оренди землі (нова редакція) від 20.04.2021 року за 2022 та 2023 - 2029 роки в грошовій формі шляхом надання готівки. Згідно з дослідженої в судовому засіданні Розписки/Акту про отримання орендної плати від 29.12.2022 року вбачається, що [PERSON] , яка є орендодавцем по договору оренди землі (нова редакція) від 20.04.2021 року, підтверджує отримання орендної плати від ПП «Дар Ланів» за 2022, 2023 - 2029 роки в розмірі 60000 грн. Згідно видаткового касового ордеру від 07.11.2022 року та від 29.12.2022 року за підписом бухгалтера підприємства та [PERSON] вбачається отримання [PERSON] в рахунок орендної плати за договором оренди (нова редакція) від 20.04.2021 року грошових коштів в загальній сумі 60000 грн. (по 30000 за кожним видатковим касовим орденом). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. ч. 1, 2\~ст. 89 ЦПК України). З урахуванням вище означеного, суд не визнає обставину, що підпис від імені орендодавця в договорі оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4823683200:08:000:0044 від 20.04.2021\~року виконаний не [PERSON] та приходить до висновку, що факт підписання позивачем [PERSON] вказаного спірного договору оренди землі не спростовано в судовому засіданні. У\~статті 204 ЦК України\~закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Позивачем не доведено в судовому засіданні обґрунтованості її позовних вимог. Суду не надано переконливих доказів фальсифікації підпису позивача у договорі оренди (нова редакція) від 20.04.2021 року, тому позовні вимоги, щодо визнання вказаного спірного договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4823683200:08:000:0044 недійсним, задоволенню не підлягають. Приймаючі до уваги те, що вимога позивача про скасування державної реєстрації права оренди є похідною і її задоволення можливе тільки при задоволенні основної позовної вимоги, позов не підлягає задоволенню повністю. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем за оплату судового збору та проведення судової експертизи, слід покласти на [PERSON] .

Outcome: dismissed