Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

11\~серпня 2023\~року, згідно\~поштового відправлення, адвокат Кушнеренко Є.Ю. звернувся в інтересах позивача [PERSON] до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовними вимогами про зменшення розміру аліментів. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 15\~лютого 2018\~року Деснянським\~районним судом\~м.\~Чернігова у\~справі №\~750/1042/18\~видано судовий\~наказ про\~стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу. Також, 27.12.2022 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області у справі №743/898/22 видано судовий наказ про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини усіх видів доходу позивача. Крім того, 21.07.2023 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області у справі №743/919/23 видано судовий наказ про стягнення з позивача аліментів на тримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини усіх видів його доходу. \~ \~ \~Позивач зазначає,\~що на\~даний час\~з нього\~відраховуються аліменти\~в розмірі\~ частин\~доходу,\~що становить\~0,75,\~та складає\~більше половини\~його доходу.\~Окрім стягнення\~аліментів,\~він також\~постійно несе\~додаткові витрати\~на свою\~сім`ю та\~на своє\~забезпечення та\~оздоровлення. З моменту прийняття судом рішення про стягнення аліментів на користь відповідачів, у позивача змінилося і матеріальне становище і сімейний стан. На його утриманні опинилася ще одна дитина. Отже, Позивач сплачує аліменти на трьох дітей та несе додаткові витрати. Враховуючи викладене, позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON] з 1/4 частини до 1/8 частини доходів на кожну дитину. Розпорядженням в.о. голови суду № 22 від 22.09.2023, дану справу передано на розгляд Чернігівському районного суду Чернігівської області. УхвалоюЧернігівського районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, ухвалено справу\~розглядати в\~порядку загального\~позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 01 грудня 2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. 29.11.2023 відповідачем [PERSON] подано відзив на позов із доказами направлення його сторонам по справі. В поданому відзиві [PERSON] просить в задоволенні позову відмовити, оскільки, звертаючись до суду позивач не зазначає з посиланням на відповідні докази про своє поточне матеріальне становище, або ж про будь-яку зміну матеріального становища з 15.02.2018 року. В той самий час позивач приховує від суду факт того, що аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , 2011 року народження, утримуються лише за основним місцем роботи позивача, а не з його грошового забезпечення як військовослужбовця. Тобто, з 2023 року у Позивача змінилося матеріальне становище в сторону покращення, але ця обставина жодним чином не вплинула на забезпечення малолітньої [PERSON] . Позивач при зверненні до суду не наводить жодними доказами про витрати, які він несе на свою сім`ю (до речі, не вказує і її склад), своє забезпечення та оздоровлення. Також Позивач не надає документального підтвердження погіршення свого матеріального становища чи стану свого здоров`я; не вказує (з документальним підтвердженням) які саме систематичні витрати зазнає, які можуть бути пов`язані із забезпеченням його життя чи здоров`я. Вважає, що копія судового наказу від 21.07.2023 року по справі № 743/919/23 про стягнення аліментів з позивача на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка додана до позову, не може бути доказом у цій справі, оскільки не містить обов`язкових реквізитів. Окрім того, за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження відсутні будь-які відомості про інші виконавчі провадження боржником за якими є Позивач, в тому числі, про стягнення аліментів на підставі судового наказу від 21.07.2023 по справі №743/919/23. Тобто, позивач навмисно вводить суд в оману про те, що на даний час він сплачує аліменти на утримання трьох дітей. Він має намір зменшити розмір аліментів на утримання лише двох своїх дітей (а не всіх), проявивши дискримінацію до своїх же дітей, що є неприпустимим в контексті статті 2 Конвенції ООН «Про права дитини», статті 52 Конституції України, відповідно до якої, діти є рівними у своїх правах, незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представником позивача подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить відмітка в рекомендованому поштовому повідомленні ( а.с. 71). Відзив на позов не подала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить відмітка в рекомендованому поштовому повідомленні ( а.с. 69). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено,\~що 15\~лютого 2018\~року Деснянським\~районним судом\~м.\~Чернігова у\~справі №\~750/1042/18\~видано судовий\~наказ про\~стягнення з [PERSON] на\~користь [PERSON] \~ аліменти\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 08 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. 27 грудня 2022 року Ріпкинським районним\~судом Чернігівської\~областіу\~справі №\~743/898/22\~видано судовий\~наказ про\~стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 10 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. 21 липня 2023 року Ріпкинським районним\~судом Чернігівської\~областіу\~справі №\~743/919/23\~видано судовий\~наказ про\~стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 29 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином,\~ після видачі 15 лютого 2018 року судового наказу про стягнення аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] , сімейний стан та матеріальне становище позивача змінилося у зв`язку з народженням доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів. Також\~ слід зазначити, що відповідно до п.3 ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів враховується така обставина, як\~наявність у платника аліментів інших дітей. Проте, дана обставина не була врахована при визначені розміру аліментів на утримання кожної дитини позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що\~ матеріальний та сімейний стан [PERSON] змінився, що є підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів на користь [PERSON] і [PERSON] з 1/4 на 1/6 частину. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем не доведено необхідність зменшення розміру аліментів на утримання двох дітей саме до розміру 1/8 частки від його доходів. В порядку ч. 1\~ст. 267 ЦПК України, з метою уникнення подвійного стягнення аліментів, суд вважає за необхідне ухвалити про припинення виконання судового наказу Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2018 року у справі № 750/1042/18, та судового наказу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2022 року у справі №743/898/22, з дати набрання цим рішенням законної сили. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: partial