Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Акціонерне товариство «Райфайзен Банк» (надалі позивач) звернулось до Путивльського районного суду Сумської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/2563/82/695686 від 25.10.2019 у сумі 107553,41 грн., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом 93090,00 грн. та заборгованості за не дозволеним овердрафтом 14463,41 грн., а також стягнення судових витрат. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 18.10.2019 відповідач звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» і підписав заяву № СМDPI-728422. Відповідно до цієї угоди відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку. 25.10.2019 між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено заяву про відкриття Карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/2563/82/695686. Згідно умов договору АТ «Райффайзен Банк Аваль» зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти на умовах кредитного договору у межах поточного ліміту 10000,00 грн. та максимального ліміту 50000,00 грн. на 48 місяців під 48,0 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строк, визначені договором. Свої зобов`язання АТ «Райффайзен Банк Аваль» виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Відповідач свої договірні зобов`язання перед позивачем належним чином не виконав, а саме не здійснював сплату банку обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 26.07.2023 заборгованість останнього перед АТ «Райффайзен Банк» становить 107553,41 грн., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 93090,00 грн., заборгованості за не дозволеним овердрафтом у розмірі 14463,41 грн. В тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску у розмірі 27572,88 грн. 23.10.2023 ухвалою Путивльського районного суду Сумської області відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Від представника позивача надійшла до суду заява, в якій зазначено, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач відповідно до ст.128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В судові засідання не з`явився, про наявність поважних причин своєї неявки відповідно до вимог ч.3 ст.131 ЦПК України суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання відповідач не надав, відзиву на позов не направив, проте направив на адресу суду письмові пояснення, у яких просив залишити позовну заяву без задоволення. При цьому, свою позицію відповідач обгрунтовував тим, що: 1) позивачем надано розрахунок заборгованості, зі змісту якого неможливо встановити розмір заборгованості; 2) розрахунок заборгованості, а також додані до позовної заяви додатки, котрі надано відповідачеві, не містять відмітки про засвідчення та відповідності до оригіналу, що ставить під сумнів відповідність цих копій; 3) копія заяви № СМDPI-728422 про акцепт Публічної пропозиції, а також паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування "Кредитна картка" містить істотні недоліки, а саме: текст є нечітким, майже нечитабельним, зі змісту вказаних документів неможливо встановити розташування підпису відповідача; 4) у відповідності до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, на підставі вищевикладеного позивачеві заборонено нарахування штрафних санкцій у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком. У запереченнях на вказані письмові пояснення представник позивача зазначив, що позиція відповідача не грунтується на вимогах закону, а також звертав увагу суду на ту обставину, що предметом даного позову не є стягнення з відповідача штрафних санкцій за кредитним договором. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. Позивач надає банківські послуги відповідно до Закону України «Про банки та банківську діяльність» на підставі ліцензії Національного банку України від 18.06.2018 № 10, виданої Акціонерному товариству «Райфайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райфайзен Банк» (а.с.114). Судом встановлено, що 18.10.2019 між позивачем та відповідачем була укладена Заява № СМDPI - 728422 про акцепт Публічного пропозиції/Угода, згідно умов якої відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку, висловив повну та безумовну згоду з її умовами (а.с.8). 25.10.2019 між позивачем та відповідачем була укладена Заява про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/2563/82/695686, за якою Кредитор відкрив картковий рахунок на ім`я відповідача та встановив розмір поточного ліміту у розмірі 10000,00 грн. та максимального ліміту 50000,00 грн. строком на 48 місяців з фіксованою процентною ставкою 48,0 % річних. Картку відповідач отримав, про що свідчить розписка про отримання картки. Також, 25.10.2019 відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» (а.с.9,10). Відповідно до умов п. 3.1. та п. 3.2. Кредитного договору, проценти нараховуються та сплачуються в порядку, визначеному підпунктами 2.5.1. - 2.5.4. пункту 2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил. Позичальник зобов`язався сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом у розмірі 5 % від власної заборгованості перед Банком, але не менше 30 гривень або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менша за зазначену суму. Окрім того, відповідно до п. 7. Кредитного договору, позичальник підтвердив, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт зобов`язався дотримуватись умов Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування карткових рахунків, а також надання Банком Кредитів. Підписанням цієї Заяви Клієнт підтвердив, що до відносини Сторін за цією Заявою застосовуються всі положення Договору, в тому числі Розділів 2, 6 Правил так само як би текст Правил був би власноруч підписаний Клієнтом. Відповідно до ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зокрема, приписами ст.634 ЦК України передбачена можливість сторін укласти договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах. Такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг, суд дійшов висновку про те, що він містить в собі елементи як договору банківського рахунку так і кредитного договору, тобто має правову природу змішаного договору. Відносини, пов`язані з укладанням та виконанням договору банківського рахунку, регулюються параграфом 1 глави 72 ЦК України. Так, статтею 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (стаття 1067 ЦК України). Відповідно до ч.1 та ч.2 статті 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відносини, пов`язані з укладанням та виконанням кредитного договору регулюються параграфом 2 глави 71 ЦК України. Так, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість згідно наданого позивачем розрахунку у розмірі 107553,41 грн. Факт використання кредитних коштів також підтверджується випискою по рахунку, розпискою про отримання картки. Статтею 1049 ЦК України передбачений обов`язок позичальника повернути позику позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за користування. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Відповідач, всупереч умов кредитного договору, не здійснює належним чином платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 Цивільного кодексу України перебачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове виконання грошового зобов`язання за кредитним договором Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, не забезпечив своєчасне повернення позивачеві запозичених коштів. Такі дії порушують права та законні інтереси позивача, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частин 1 та 3 статті 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконує, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості за кредитним договором, яка згідно наданого банком розрахунку у розмірі 1075539,41 грн., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 93090,00 грн., заборгованості за не дозволеним овердрафтом у розмірі 14463,41 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі суд покладає судовий збір на відповідача.

Outcome: approved