Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 10.10.2023 ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за Договором №С02.187.75930 від 10.01.2017 в розмірі 69772,40 грн., понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн. та по оплаті судового збору в сумі 2684 грн. Вказує, що 10.01.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Угоду № С02.187.75930 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Відповідно до п. 2. договору,банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску Максимальний ліміт кредитної лінії 200000 грн, ліміт кредитної лінії встановлює у розмірі 20000 грн. на момент укладення договору, процентна ставка становить 48% річних. Банк на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 20000 грн. строком до 10.01.2021, а позичальник зобов`язався повернути його разом іншими платежами згідно з умовами цього Договору. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 03.12.2020 між АТ «Ідея Банк та позивачем було укладено Договір факторингу№ 12/90, згідно з умовами якого відступлено право грошової вимоги за кредитним договором до відповідача. Відповідач не\~виконав покладені\~обов`язки,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~03.12.2020 утворилася заборгованість, яка становить у розмірі 59172,61 грн., з яких: 20000 заборгованість за основним боргом, 39172,61 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, крім цього у зв`язку з простроченим виконанням зобов`язання просить стягнути 8421,33 грн. інфляційних втрат та 2178,46 грн. 3% річних. Заяви, клопотання учасників справи. \~ \~ \~ \~ В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно поштового повідомлення, а.с. 53-54, а також за допомогою оголошень про виклик відповідача, які було опубліковано на сайті Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а.с. 49, 52, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надавав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-00 год. 28.11.2023, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 17.01.2024 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2017 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Угоду № С02.187.75930 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Відповідно до договору, банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 20000 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його з процентними платежами (проценти та платою за обслуговування кредитної заборгованості). Згідно п. 2. банк надає кредит строком на 2 роки (термін дії картки), та за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 48 % (а.с. 5-6). Відповідно до наданої довідки-розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на 03.12.2020 утворилася заборгованість, яка становить у розмірі 59172,61 грн., що складається з: 20000 заборгованість за основним боргом, 39172,61 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с. 14). Згідно наданого позивачем розрахунку, інфляційні втрати в період з 03.12.2020 по 23.02.2022 складають 8421,33 грн., 3 % річних складають 2178,46 грн. (а.с. 15) Відповідно до виписки по рахунку, відповідач [PERSON] в період з 12.01.2017 по 02.07.2018 здійснював часткове погашення заборгованості (а.с. 8-13). 03.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу №12/90, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 21-23). Згідно Реєстру Боржників до Договору факторингу №12/90 від 03.12.2020, ТОВ «ФК «Профіт капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором С02.187.75930 від 10.01.2017 в розмірі 59172,61 грн., з яких: 20000 заборгованість за основним боргом, 39172,61 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с. 25). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як видно з матеріалів справи, 10.01.2017 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Угоду № С02.187.75930 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Відповідно до договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується одержати його та повернути разом із процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості. Сторонами обумовлено, що кредит надається у розмірі 20000 грн. на строк дії картки, 2 роки, з процентною ставкою 48 % річних від, за користування кредитом, який підписано особистим підписом відповідача (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, відповідно до яких істотними умовами кредитного договору, щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Так, судом встановлено, що 10.01.2017 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Угоду № С02.187.75930 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, на умовах визначених у вказаному договорі [PERSON] надано кредит, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, та зі встановленими строками їх повернення. Як вбачається, з п.п. 2. 3.1., 3.2 Договору укладеного 10.01.2017 банк відкриває клієнту поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня та випускає міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску, максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн., ліміт на момент укладання угоди становить 20000 грн. Згідно п. 3.3. процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48 % річних. В п. 4 вказано, що підписанням угоди клієнт підтверджує, що ознайомлений з типовим графіком і розрахунком сукупної вартості кредиту. Пунктом 5. регулюється, що клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згодний. позичальник заявляє та гарантує, що вся інформація, відомості та документи, які повідомлені та надані ним банку з метою одержання кредиту є достовірними і відповідають дійсності, кредит одержується ним на поточні потреби та не пов`язаний із підприємницькою діяльністю. Банк перед укладенням кредитного договору повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомився з тарифами банку і згоден з ними, належний примірник оригіналу даного договору йому вручено банком при підписанні даного договору, умови договору він вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам (а.с. 5). Тому суд звертає увагу, що згідно Угоди № С02.187.75930 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, АТ «Ідея Банк» 10.01.2017 відкрило поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, та надало [PERSON] грошові кошти у сумі 20000 грн, на строк дії картки 2 роки (а.с. 5-6). У відповідності до положень ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2\~ст. 625 ЦК України) . Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Крім того, 03.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу №12/90, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 21-23). Згідно Реєстру Боржників до Договору факторингу №12/90 від 03.12.2020, ТОВ «ФК «Профіт капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором С02.187.75930 від 10.01.2017 в розмірі 59172,61 грн., з яких: 20000 заборгованість за основним боргом, 39172,61 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с. 25). Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач в повному обсязі не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитних заборгованостей по Договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. З довідки-розрахунку заборгованості -а.с. 14, вбачається, що загальна сума боргу станом на 03.12.2020 складає 59172,61 грн., що складається з: 20000 заборгованість за основним боргом, 39172,61 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, який і підлягає стягненню з відповідача. Оскільки ТОВ\~«ФК «Профіт\~Капітал» є\~правонаступником всіх\~прав та\~зобов`язань\~АТ «Ідея\~Банк»,\~та враховуючи,\~що відповідач\~взятих на\~себе зобов`язань\~по поверненню\~кредитних коштів\~та сплаті\~відсотків не\~виконав в\~ повному\~обсязі,\~в строки,\~передбачені графіком\~погашення кредиту,\~кредит та\~відсотки за\~його користування\~не сплатив\~в повному\~обсязі,\~чим порушив\~умови кредитного\~договору,\~тому суд\~вважає необхідним\~позов задовольнити\~і стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал»\~заборгованість за Угодою № С02.187.75930 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 10.01.2017, яка станом на 03.12.2020 становить 59172,61 грн. Крім того, згідно зі ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При визначенні розміру інфляційних витрат та 3% річних, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача, суд виходить з наступного. Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п. 2 Методологічних положень щодо організації статистичних спостережень за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, що затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді у порівнянні з базовим. Суму стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, має розраховуватися на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця. Також Указом ПрезидентаУкраїни від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Пунктами 18, 19 Прикінцевих таперехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Таким чином, інфляційні втрати та 3% річних за ч. 2 ст.625ЦК України з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) грошового зобов`язання не підлягають стягненню на період дії військового стану. Отже, суд вважає, що період з 03.12.2020 по 23.02.2022, є таким за який має бути стягнута інфляційна складова та 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на те, що відповідач порушив зобов`язання з повернення кредитних коштів, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України в період з 03.12.2020 по 23.02.2022, а тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, та погоджується з розрахунком позивача, у зв`язку з чим слід стягнути з відповідача 8421,33 грн. інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 2178,46 грн. Щодо стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано Договір про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ», пунктами 3.1., 3.3.2, 3.3.5. якого передбачено, що за надання правової допомоги відповідно до даного договору, клієнт сплачує на користь об`єднання винагороду за надані послуги, що відображаються в акті прийому-передачі наданої правової допомоги, та виплачується у грошовій одиниці України шляхом безготівкового перерахування клієнтом на поточний рахунок об`єднання, протягом 7 банківських днів від дати підписання сторонами акту. Згідно Додаткової угоди № 6 до Договору від 12.06.2023, сторони дійшли згоди щодо сплати винагороди за Договором про надання правової допомоги, в розмірі 7000 грн. за проведену консультацію, вивчення документів та підготування проекту позовної заяви для направлення до суду. Відповідно до Акту № 16 прийому-передачі від 12.06.2023 за Договором про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021, та Акту № 1 від 11.09.2023, передано адвокатському об`єднанню на оброблення інформацію щодо [PERSON] та відповідно до платіжної інструкції №265 від 14.09.2023 адвокатське об`єднання «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» одержало від ТОВ «ФК «Профіт Капітал» кошти в сумі 112000 грн. з призначенням платежу: оплата правової допомоги за договором №28092021-1 від 28.09.2021, відповідно до акту №1 від 11.09.2023 (а.с. 29-32, 33, 34-36, 37). Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як роз`яснено в п. 47 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, право на правову допомогу гарантовано ст. 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013). Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивачем документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн., та відповідно до вимог ч.4 ст.137, ч.ч.2,3 ст.141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 7000,00 грн. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн. (а.с.4) , який сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612, 625, 626, 628, 633, 634, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved