Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ТОВ «Бізнес Позика», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог представником позивача вказано, що в жовтні 2023 року [PERSON] від свого роботодавця ФОП [PERSON] дізналася що з неї будуть утримуватися грошові кошти на підставі постанови державного виконавця Шаган О.А.. До цього часу [PERSON] жодних рішень суду, виконавчих документів та постанов за адресою своєї реєстрації : [ADDRESS] не отримувала. З відкритого доступу реєстру виконавчих проваджень стало відомо що стягнення проводиться по виконавчому провадженню № [NUMBER], що перебуває на виконанні у приватного виконавця Шаган О.А.. На адвокатський запит від 17.11.2023 року приватним виконавцем Шаган О.А. на адресу адвоката 20.11.2023 року було надано копії матеріалів виконавчого провадження. З матеріалів виконавчого провадження стало відомо що це виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. 22.06.2021 року зареєстрованого в реєстрі за № 14710. Так вищевказаний виконавчий напис видано на підставі кредитного договору № 137333-КС-001 від 01.09.2020 року. Згідно з кредитним договором № 137333-КС-001 від 01.09.2020 року [PERSON] нібито отримала від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» якісь грошові кошти проте в договорі не зазначено порядок їх перерахування та підтвердження отримання та порядок повернення. Кредитний договір № 137333-КС-001 від 01.09.2020 року що міститься в матеріалах виконавчого провадження не містить підпису [PERSON] , не містить він також і інших основних умов договору, зокрема строк дії, порядок перерахування (отримання), сума, та інші. Відсутні також і інші документи що підтверджують що [PERSON] будь-яким чином отримувала хоча б якісь грошові кошти, що ще раз підтверджує відсутність у [PERSON] будь-яких зобов`язання, та й заборгованість не є безспірною. оскільки навіть самі відсотки викликають сумнів так як не зрозуміло яким чином останні нараховані, окрім того строк позовної давності за даним спором станом на сьогодні сплив. Згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. від 22.06.2021 р. зареєстрованого в реєстрі за № 14710 [PERSON] є боржником перед ТОВ «Бізнес Позика», Код ЄДРПОУ 41084239 за кредитним договором № 137333-КС-001 від 01.09.2020 року укладеним з ТОВ «Бізнес Позика». Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.10.2020 р. по 31.05.2021 р. 04.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексієм Анатолійовичем на підставі оскаржуваного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. 31.10.2023 року приватним виконавцем Шаган О.А. по зведеному 33.30.2023 року виконавчому провадженні № [NUMBER] винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, яку було направлено на виконання по місцю роботи позивача, а саме до ФОП [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У листопаді 2023 року ФОП [PERSON] повідомила [PERSON] що буде розпочато стягнення з заробітної плати на підставі постанови приватного виконавця по виконавчому проваджені № [NUMBER]. Вищевказаний виконавчий напис вчинений з численним порушенням законодавства, та суперечить фактичним обставинам, а тому є таким, що не підлягає виконанню в зв`язку з наступним: - нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис за кредитним договором 137333- КС-001 від 01.09.2020, так як відповідно до законодавства, що діяло на момент укладення договору, у нотаріуса відсутнє право на вчинення виконавчого напису відносно договорів, які не посвідчені нотаріально; - також у виконавчому написі відсутнє посилання на документ, який підтверджує розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором та безспірність вказаної суми. Тобто у самому виконавчому написі відсутнє посилання на будь-який документ, який може підтверджувати законність та повноту розрахунку вказаної заборгованості, яка стягується за спірним виконавчим написом. - [PERSON] не визнає суму стягнення, вважає, що всі суми не відповідають дійсним обставинам справи, а тому виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Загальна сума заборгованості складає 30 205,10 грн. За виконавчим написом стягувач (відповідач) стверджує, що розмір заборгованості розрахований за період з 12.10.2020 по 31.05.2021; - у виконавчому написі не вказано момент, коли саме позивач прострочив виконання свого зобов`язання, і відповідно від якого моменту почався перебіг строку позовної давності, який на сьогодні вже сплив; - виконавчий напис містить посилання на заборгованість за відсотками 8705,62 грн., які були нараховані за незрозумілий період. Також, незрозуміло за якою процентною ставкою відбувалося нарахування процентів, та на яку суму заборгованості. Також до тексту виконавчого напису не надано відповідного розрахунку заборгованості, що унеможливлює встановлення його належності і правомірності; - покладення плати за вчинення виконавчого напису на боржника також є незаконним і така сума не має включатися у загальну суму заборгованості, на яку складається виконавчий напис. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу визнав частково, в іншій частині позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович в судове засідання не з`явився. Надав заяву щодо розгляду справи за його відсутності. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович в судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення про дату та час розгляду справи. Про поважні причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 14710, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика», що є правонаступником АТ "Альфа-банк" заборгованості в розмірі 30 205,10 грн.. Постановами приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. № [NUMBER] від 04.08.2021 року та 31.10.2021 року було відкрито виконавче провадження та звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] .. Згідно ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Ст.87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст.88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 не передбачає можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. При цьому ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Саме така правова позиція сформульована в постанові ВСУ від 05 липня 2017 року за результатами касаційного перегляду цивільної справи №754/9711/14-ц. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем [PERSON] заперечується безспірність грошових вимог кредитора до боржника. Представник відповідача ТОВ «Бізнес Позика» визнав позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1, 3 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до частин 4-6 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено, що 16.11.2023 року між адвокатом Білогруд Д.О. та [PERSON]. укладено Договір №7753/23 про надання правової допомоги, за умовами якого адвокат Білогруд Д.О. на підставі усного чи письмового звернення клієнта приймає зобов`язання з надання юридичних послуг, перелік якої наведено у п. 1 Договору, вартість та умови сплати яких зазначені в п.5 цього договору та Додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №7753/23 від 16.11.2023 року. Крім того, матеріали справи містять Акт виконаних робіт №7753/23 від 16.11.2023 року та Квитанцію до прибуткового касового ордеру №7 від 16.11.2023 на суму - 3750 грн. 00 коп.. А отже відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги підлягає задоволенню. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1 610,40 грн..

Outcome: approved