Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

В серпні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 09 липня 1998 року між ним та [PERSON] , було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 6.11.2017 року. [INFO] в\~них народилася\~донька,\~ [PERSON] ,\~яка після\~розірвання шлюбу\~проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] . Власником якого є її батько. Він здійснює на даний час утримання доньки, оплачує витрати щодо відвідувань секцій карате, купує одяг, шкільне спорядження, організовує відвідування [PERSON] з поглиблено вивчення іноземних мов, математики. Також позивач зазначив, що він має постійний дохід, має у приватній власності житло, в якому облаштована кімната доньки, яка там постійно проживає, під час навчального періоду завозить дитину в НВК №10 де [PERSON] відвідує 5-ий «Б» клас. [PERSON] після розірвання шлюбу, протягом 2 років, займалась власними питаннями участі у вихованні та розвитком дитини фактично не займалась, на даний час вона придбала житло, але квартира для житла не облаштована, постійного заробітку не має. Інколи на день народження та на свята дарує подарунки доньці. Згоди щодо проживання дитини разом із ним та офіційного оформлення договору про стягнення аліментів [PERSON] не досягнуто не зважаючи на те, що донька фактично проживає разом з ним. З врахуванням наведеного, позивач просить: визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на користь [PERSON] [INFO] на утримання малолітньої доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 від всіх видів доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Ухвалою суду від 12.10.2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради замість Служби у справах дітей Хмельницької міської ради. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задоволити, суду пояснили, що з 2020 року дитина проживає з батьком за адресою [ADDRESS] , знаходиться на повному утриманні батька, її вихованням та забезпеченням займається батько. Вирішити вказане питання з відповідачем в позасудовому порядку не вдалось. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечила проти визначення місця проживання доньки з батьком, суду пояснила, що після розлучення в 2017 році вона з донькою два роки проживала в квартирі по [ADDRESS] . Потім вона поїхала на роботу за кордон і за домовленістю з чоловіком донька залишилась проживати з ним. Коли вона повернулась, то продала квартиру. На даний час вона придбала квартиру в новобудові, але квартира не облаштована, проводиться ремонт, тому вона не заперечує щодо визначення місця проживання доньки з батьком. В частині позовних вимог про стягнення аліментів, позовні вимоги визнала частково в сумі 2000грн., оскільки вона офіційно не працевлаштована. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, подала до суду лист, в якому просить справу розглядати без представника органу опіки та піклування Хмельницької міської ради, при ухваленні рішення підтримує висновок органу опіки та піклування. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06.11.2017 року в справі № 686/14561/17 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №Б-8609 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.03.2018р. №117398764, та Договору про виділ нерухомого майна зі складу усього майна колишнього подружжя від 16.03.2018р. земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , площею 0,16га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на праві приватної власності належить [PERSON] [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, від якої отримує дохід, що підтверджується податковою декларацією за 2022р. Згідно листа ФОП [PERSON] від 04.08.2023р., послуги з вивчення англійської мови [PERSON] оплачує її батько [PERSON] з 2020р. який і приводить доньку на курси. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 10.11.2023 року, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] . Згідно з частинами 2, 8, 9\~статті 7 СК України\~сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~ Статтею 160 СК України\~передбачено, що \~місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до 161\~СК України, \~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно ст.19 ч.ч.5,6 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Статтею 51 Конституції України\~гарантовано, а ст.180\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України,\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18) зроблено висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту потрібно встановити, які саме права (правомірні інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного права чи неправомірність або неефективність вибраного позивачем способу захисту прав, які суд за результатами вирішення спору вважатиме порушеними, невизнаними або оспорюваними, є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові. Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання. При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] відсутній спір щодо місця проживання їхньої малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки вони обоє, як батьки, погоджуються на проживання дитини з батьком. Крім того, з висновку органу опіки та піклування вбачається, що і сама дитина - [PERSON] висловила бажання проживати з батьком. Ні позивач, ні відповідачка не заперечують проти того, щоб їх дитина і надалі залишалися проживати з батьком [PERSON] .. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності спору між сторонами, порушення чи оспорювання його прав відповідачем щодо визначення місця проживання їх спільної дитини. За встановлених обставин у суду відсутні підстави вважати, що на час звернення позивача до суду з позовом існував спір про визначення місця проживання дитини. Зі слів позивача дитина фактично проживала і проживає разом з ним, при цьому мати дитини не вимагає від батька дитини змінити її місце проживання та не заперечила щодо подальшого такого проживання дитини з батьком. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини задоволенню не підлягають. В частині позовних вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд враховуючи встановленні судом обставини, те що відповідач частково визнала позовні вимоги, являється особою працездатного віку, а також вік дитини, виходячи з її мінімальних потреб для належного забезпечення, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.08.2023 року і до повноліття дитини. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн..

Outcome: partial