Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

У грудні 2023 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Циганок А. В. засобами поштового зв`язку звернулася до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] в обґрунтування якого посилався на те, що 22 червня 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого спільних дітей у них немає. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, постійні сварки, у зв`язку з чим почуття любові, взаєморозуміння та поваги один до одного втрачено. У зв`язку з зазначеним, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем були припинені з вересня 2023 року та позивач проживає окремо від відповідача. Позивач вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву (а.с. 15). У зв`язку з реєстрацією відповідача на тимчасово окупованій території Луганської області, де поштова кореспонденція у відділення не доставляється та відділення Укрпошти тимчасово не функціонують, останнього повідомлено про розгляд справи відповідно до ст.\~121 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просила проводити розгляд справи за відсутності позивача та представника. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з таких обставин. Суд установив, що сторони зареєстрували шлюб 22 червня 2001 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 312 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 22 червня 2001 року (а.с.\~3). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, ураховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З урахуванням указаних обставин справи, суд приходить висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved