Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

07.11.2023 представник позивача Калінін С.\~К. через систему "Електронний суд", в\~інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ\~"СІРОКО ФІНАНС" з наступними вимогами: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №\~182826 від 16.06.2021,\~який\~вчинений приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" заборгованості в розмірі 20 984 грн 50 коп.; стягнути з ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5\~000 грн 00\~коп. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. вчинено виконавчий напис №\~182826 про стягнення [PERSON] на користь ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" заборгованості в розмірі 20 984 грн 50 коп. Виконавчий напис мотивований тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 1093724 від 28.09.2020, який укладено між [PERSON] та ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", правонаступником якого є ТОВ "СІРОКО ФІНАНС". Стягнення заборгованості в розмірі 20 984 грн 50 коп. проводиться за період з 22.02.2021 по 31.05.2021. Водночас, цей нотаріус не діє. Отже, вважав, що виконавчий напис є протиправним та вчинений з порушенням вимог законодавства України та не підлягає виконанню. Вчинення виконавчого напису повинно відбуватися на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Сам [PERSON] не підписував кредитний договір з ТОВ\~"ЛІНЕУРА УКРАЇНА", а примірник кредитного договору, що наданий нотаріусу не був посвідчений нотаріально. На час вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус керувався не чинним пунктом 2 розділу ІІ Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, що є порушенням ст. 87 ЗУ "Про нотаріат", Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" № 296/5 від 22.02.2012 Крім того, копія кредитного договору є неналежним доказом, оскільки не підтверджує факт підписання договору за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису, який відповідав вимогам Закону України "Про електронну комерцію". [PERSON] не вчиняв дії, спрямовані на підписання договору за допомогою ЕЦП. На підставі викладеного вважав, що ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" не було доведено факт укладання кредитного договору з [PERSON] , у зв`язку з чим є всі підстави для визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості з [PERSON] таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08.11.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому\~судовому засіданні\~в залі\~суду на 05.12.2023. Крім того, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08.11.2023 за заявою представника позивача [PERSON] про забезпечення позову зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП № 67863593, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Д. О. на підставі виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком\~Є.\~М., №\~182826, від 16.06.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" заборгованості в розмірі 20 984 грн 50\~коп. 05.12.2023 судовий розгляд відкладено, у зв`язку з першою неявкою представника відповідача. 10.01.2024 належним чином повідомлені учасники цивільного процесу повторно в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Калінін С.\~К. через систему "Електронний суд" подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СІРОКО ФІНАНС" про причини повторної неявки не повідомив, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко\~Д. О. на судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд не має відомостей про причину повторної неявки представника відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за відсутності представника відповідача, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивач. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №\~361/8331/18.) У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії договору № 1093724 від 28.09.2020, графіку платежів вбачається, що між ТОВ\~"ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] був укладений кредитний договір на отримання останнім 5\~500 гривень на строк 30 днів. Стосовно підпису зазначено, що [PERSON] підписав їх електронним підписом 28.09.2020 17:23:21 (а. с. 27-30). 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком\~Є.\~М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №\~182826, за яким пропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , місце народження: невідомо; місце роботи: невідомо; зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ "СІРОКО ФІНАНС", місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул.\~Митрополита Василя Липківського, буд. 45, оф. 510А, код платника податків згідно з ЄДРПОУ 42827134, реквізити IBAN [NUMBER] АТ "ОТП БАНК", МФО 300528, якому ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", код платника податків згідно з ЄДРПОУ 42753492, відступлено права вимоги на підставі Договору факторингу № 015-220221 від 22.02.2021 року, за Договором № 1093724 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 28.09.2020, укладеного між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] . Пропоновано задовольнити вимоги ТОВ "СІРОКО ФІНАНС", стягнути з [PERSON] за період з 22.02.2021 року по 31.05.2021 включно, суму у розмірі: 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 14 734 (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять чотири) гривні 50 копійок - заборгованість за відсотками; за вчинення цього виконавчого напису, стягнуто зі стягувача плати на підставі ст. 31 Закону України "Про нотаріат". Загальна заборгованість ставить 20 984 (двадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 50 копійок (а. с. 30 зворот, 31). 29.11.2021 директор ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" Матухно С. П. звернувся до приватного виконавця Ніколаєнка І. Р. з заявою про примусове виконання рішення про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 20 984 грн 50 коп. (а. с. 26). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ніколаєнка\~І.\~Р. від 13.12.2021 відкрите виконавче провадження № 67863593 на підставі виконавчого напису № 182826, виданого 16.06.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" заборгованості в розмірі 20\~984 грн 50\~коп. (а. с. 21, 22). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка\~Д.\~О. від 21.02.2022 прийнято виконавче провадження № 67863593, у зв`язку з зупиненням діяльності приватного виконавця Ніколаєнка І. Р. Кошти з [PERSON] в межах виконавчого провадження № 67863593, не було стягнуто (а. с. 20, 23, 24). Відповідно до листа Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 33812/9.1-23/вх. 32928/9-23 від 30.06.2023, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко\~Є.\~М. з 31 грудня 2021 року припинив нотаріальну діяльність (а. с. 16). Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. У відповідності до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ №\~1172 від 29.06.1999, доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №\~826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017\~року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та не чинною у вказаній частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та не чинною постанови №\~662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та не чинною постанови №\~662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06\~березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №\~826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав без спірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, у цьому випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчиняючи 16.06.2021 виконавчий напис № 182826, приватний нотаріус не мав підстав керуватися пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №\~826/20084/14. За загальним правилом, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, відповідач мав надати оригінал нотаріально посвідченого договору з позивачем, однак такого договору не існує. За таких обставин, слід визнати, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений на порушення вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Визначаючись щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. За таких обставин, оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору, враховуючи положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 1\~610 грн 40 коп. Крім того, документально підтвердженим є розмір витрат на правову допомогу в сумі 5\~000 грн 00коп. (а. с. 8, 9, 32-37, 85). Зазначений розмір витрат на правову допомогу є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по оплаті правової допомоги адвоката.

Outcome: approved