Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Обухівського районного суду Київського області із позовом до Акціонерного товариства «Альфа Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, у якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню - виконавчий напис № 13766 від 28.10.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором № 384/118/07-1 від 22.11.2007 року в сумі 3 940 569 (три мільйони дев`ятсот сорок тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 97 коп. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що на її адресу надійшов лист приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул І.І. з Постановою про відкриття виконавчого провадження, з якого їй вперше стало відомо, що 28.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено вищевказаний виконавчий напис. Зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушенням чинного законодавства, оскільки стягнута з неї заборгованість не є безспірною. При цьому, право кредитодавця нараховувати проценти за кредитом припинилося внаслідок ухвалення заочного рішення Обухівського районного суду Київської області у справі № 372/1342/14 від 12 червня 2014 року за позовом кредитора про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 2 275 362 грн. 76 коп. Крім того, з дня виникнення у банку права вимоги минув термін, що перевищує три роки. Таким чином, позивач просила суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 01.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.08.2023 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Кондратова М.І., та витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. належним чином засвідчені копії усіх документів, що були подані АТ «Альфа-Банк» разом із заявою про вчинення 28.10.2021 року спірного виконавчого напису за № 13766, а також належним чином засвідчену копію спірного виконавчого напису. Ухвалою суду від 08 листопада 2023 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Кондратова М.І. про витребування доказів, витребувано у АТ «Сенс-Банк» належним чином засвідчені копії усіх документів, що були подані заявником разом з заявою АТ «Альфа-Банк» про вчинення 28.10.2021 року спірного виконавчого напису № 13766, в т.ч. засвідчену належним чином копію вказаного виконавчого напису № 13766 від 28.10.2021 року. Також витребувано у Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул І.І належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 13766 від 28.10.2021 року, виданого Приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О.М. про стягнення з позивачки заборгованості на користь АТ «Альфа-Банк». Ухвалою суду від 14.12.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, що ухвалення заочного рішення не заперечив. Представник відповідача АТ «Сенс Банк» (АТ «Альфа-Банк») належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов до висновку про розгляд справи у заочному порядку та задоволення позовних вимог. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що 22 листопада 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач, та [PERSON] укладено кредитний договір №384/118/07-1, за умовами якого банк надав, а позичальник отримала кредитні кошти у сумі 1 484 700,00 грн. на споживчі цілі зі сплатою за користування кредитом 15% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніш 21 листопада 2017 року. Вказані обставини підтверджуються копією кредитного договору №384/118/07-1 від 22 листопада 2007 року, укладеного між банком та [PERSON] . У зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань банк звернувся до суду з відповідним позовом. Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 червня 2014 року солідарно стягнуто з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №384/118/07-1 від 22 листопада 2007 року в розмірі 2 275 362 грн.76 коп. Копія зазначеного заочного рішення є наявною у справі та досліджена судом. Вказане заочне рішення у встановленому порядку набуло законної сили та на його виконання 05.12.2014 року банку видано виконавчий лист, який пред`явлений до примусового виконання. У зв`язку з реорганізацією АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та просив замінити його як стягувача у відповідному виконавчому провадженні . Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 25 лютого 2020 року замінено сторону виконавчого провадження, у рамках якого на виконання заочного рішення Обухівського районного суду Київської області від 12.06.2014 року 15.04.2020 року реалізовано предмет іпотеки, належний боржнику, про що 06 травня 2020 року складено відповідний Акт, копія якого є наявною у справі та досліджена судом. Також постановою від 04.09.2018 року Приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що підтверджується копією вказаної постанови, наявною у справі . З урахуванням цього суд приходить до висновку, що банком ще у 2014 році реалізовано право на дострокове стягнення заборгованості з позичальника за кредитним договором і отримано відповідне рішення суду, яке виконувалося у встановленому порядку. Суд також бере до уваги, що сума заборгованості в такому ж самому розмірі 1 564 271,16 грн. за тілом кредиту зазначена банком і в Розрахунку заборгованості, що наданий ним суду і відображений у заочному рішенні Обухівського районного суду Київської області від 12 червня 2014 року. У той же час, 28 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. вчинено спірний виконавчий напис за № 13766 про стягнення з позивачки на користь на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 384/118/07-1 від 22.11.2007 року у сумі 3 940 569 грн. 97 коп. При цьому вказана сума заборгованості включає в себе прострочену суму заборгованості за сумою кредиту - 1 564 271,16 грн., щодо стягнення якої вже існує відповідне судове рішення. Також, до вказаної суми стягнення входять нараховані банком проценти за користування кредитом. Із спірного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підп. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підп. 2.2 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підп. 2.3 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Доказів направлення та отримання позичальником такого повідомлення відповідачем суду не надано. Крім того, підп. 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. 26.11.2014 року в зазначений Перелік внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою доповнено Перелік п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Проте, вказану постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, зокрема, в частині доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року в справі № 826/20084/14. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові по справі № 910/13233/17 від 29.01.2019 року. Крім того, у Постанові № 158/2157/17 від 15.04.2020 року Верховний Суд, спираючись на те, що виконавчий напис було вчинено після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, а також на те, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, дійшов висновку про те, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Із матеріалів справи вбачається, що Приватним нотаріусом Сазоновою О.М. при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 3 940\~569,97 грн. При цьому судом встановлено, що строк повного дострокового повернення кредиту настав ще в 2014 році внаслідок звернення банка до суду про стягнення заборгованості з [PERSON] , та у подальшому банк не мав права нараховувати проценти щомісячно. Так, за виконавчим написом з позивача стягнуто суму заборгованості, яка складається з заборгованості за тілом кредиту та процентами за період з 01.02.2018 року по 01.02.2020 року , що в свою чергу свідчить про безпідставне та неправомірне нарахування банком процентів після реалізації ним вже свого права на повне дострокове погашення кредиту. Одночасно, відповідачем також не доведено наявність та відповідність поданих Приватному нотаріусу Сазоновою О.М. документів вимогам пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у редакції, чинній на момент вчинення спірного виконавчого напису, а саме на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору. Крім того, відповідно до підп. 3.1 гл. 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються нотаріусом з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Вказане підтверджується також правовими позиціями, викладеним в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/3033/17 та від 06.06.2018 у справі №640/10523/16-ц. Судом встановлено, що за спірним виконавчим написом від 28.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. стягнута заборгованість за період з 01.02.2018 року по 01.02.2021 року. При цьому також стягнута заборгованість за сумою кредиту у розмірі 1 564 271,16 грн., щодо стягнення якої вже існує відповідне судове рішення та сплив також і 3 річний строк для її стягнення. З урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими доводи позивачки про те, що з дня виникнення у банку права вимоги, в т.ч. щодо стягнення відсотків минув термін, що перевищує три роки. Доказів зворотного, відповідно до положень ст. ст. 76-81 ЦПК України відповідачем не надано. Зазначене свідчить про порушення пп.3.1 гл. 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, що також є підставою для задоволення позову. За таких умов вчинення спірного виконавчого напису не ґрунтується на нормах закону, а вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження його заперечень проти позову.

Outcome: approved