Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Бабіч Сергій Анатолійович, звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа - Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме: 3/5 частини магазину за адресою [ADDRESS] ; нежиле приміщення 14 підвалу літ. А-2 в буд. [ADDRESS] ; квартира за адресою: [ADDRESS] . Позивач є рідним братом померлого [PERSON] , що підтверджується відповідними документами, долученими до позовної заяви. Інших спадкоємців, у тому числі, передбачених ст. 1241 ЦК України, немає. На момент смерті спадкодавець у зареєстрованому шлюбі не перебував. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, позивач для збереження своєї сім`ї, тимчасово виїхав за межі України, що підтверджуються відмітками у закордонному паспорті. Із засобів масової інформації він дізнався, що з початку війни законодавцем було запроваджено зупинення перебігу вказаного 6-місячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, у зв`язку із чим, він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У серпні 2023 року позивач з метою пошуку документів, що підтверджують право власності на майно померлого, зайшов до квартири, де проживав останній ( [ADDRESS] ) та віднайшов заповіт на своє ім`я. 24.08.2023 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Алейніковою Н.О. було видано повідомлення, у якому зазначено, що у зв`язку із заведенням спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , було встановлено, що на час відкриття спадщини померлий проживав та його місце реєстрації було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Місце проживання [PERSON] зареєстровано за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . Таким чином, шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, [PERSON] пропущений. Проте, згідно зі ст. 1272 ЦК України, у нього є право продовжити встановлений для прийняття спадщини строк шляхом звернення до суду в порядку, визначеному чинним законодавством. Відтак, він просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Окрім того, позивач просить суд встановити факт родинних відносин між ним та його померлим рідним братом, адже у позивача в паспорті громадянина Азербайджану зазначено по батькові - [PERSON] , а у померлого в свідоцтві про смерть та довідці про народження - [PERSON] . Встановлення факту родинних відносин необхідне позивачеві для подальшого оформлення документів для прийняття спадщини після смерті його рідного брата. Від представника Запорізької міської ради - Мірошніченко О.О., надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про те, що при вирішенні даної справи територіальна громада покладається на розсуд суду у разі доведення позивачем всіх обставин. Ухвалою суду від 16.11.2023 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якого вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.12.2023 закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті. Від представника позивача - адвоката Бабіча С.А., надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представника Запорізької міської ради - Мірошніченко О.О., надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, при розгляді просила врахувати позицію, викладену у відзиві. Представник Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, пояснень не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, дослідивши наявні письмові докази, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 27). Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме: -3/5 частини магазину за адресою [ADDRESS] ; -нежиле приміщення 14 підвалу літ. А-2 в буд. [ADDRESS] ; -квартира за адресою: [ADDRESS] . Вищезазначене майно зареєстроване за спадкодавцем, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 343612116 від 21.08.2023 (а.с. 34-36). Позивач є рідним братом померлого [PERSON] , що підтверджується наступними документами: довідкою про народження [INFO] [PERSON] (а.с. 38-39) та свідоцтвом про народження [INFO] [PERSON] (а.с. 41-42), в яких їх батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Мати позивача та спадкодавця померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 29-30). Батько позивача та спадкодавця помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 31-33). У відповіді за № 609/32.21-24 від 07.09.2023 на адвокатський запит, Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі, зазначив, що актових записів про шлюб [PERSON] , [INFO] братів, сестер у [PERSON] не виявлено (а.с. 28). Інших спадкоємців, у тому числі, передбачених ст. 1241 ЦК України, немає. На момент смерті спадкодавець у зареєстрованому шлюбі не перебував. Відтак, позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлого. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, позивач для збереження своєї сім`ї, тимчасово виїхав за межі України, що підтверджуються відмітками у закордонному паспорті (а.с. 50-53). Із засобів масової інформації він дізнався, що з початку війни законодавцем було запроваджено зупинення перебігу вказаного 6-місячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, у зв`язку із чим, він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У серпні 2023 року позивач з метою пошуку документів, що підтверджують право власності на майно померлого, зайшов до квартири, де проживав останній ( [ADDRESS] ) та віднайшов заповіт на своє ім`я (а.с. 26). За цим заповітом померлий заповів позивачеві: кв. [ADDRESS] , нежиле приміщення 14 підвалу літ. А-2 в буд. [ADDRESS] ; 3/5 частини магазину за адресою [ADDRESS] . Належну померлому квартиру за адресою: [ADDRESS] , спадкодавець не заповідав, оскільки вона була придбана 21.08.2010, тобто після складеного ним заповіту. Крім того, вказана квартира була подарована позивачеві за життя [PERSON] (а.с. 54). 24.08.2023 позивач, як спадкоємець за заповітом, про наявність якого дізнався на початку серпня 2023 року з метою реалізації своїх спадкових прав звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Алейнікової Н.О. із заявою про видачу свідоцтва про право спадщини після смерті рідного брата [PERSON] . 24.08.2023 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Алейніковою Н.О. було видано повідомлення, у якому зазначено, що у зв`язку із заведенням спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , було встановлено, що на час відкриття спадщини померлий проживав та його місце реєстрації було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Місце проживання [PERSON] зареєстровано за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . Таким чином, шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, [PERSON] пропущений. Проте, згідно зі ст. 1272 ЦК України, у нього є право продовжити встановлений для прийняття спадщини строк шляхом звернення до суду в порядку, визначеному чинним законодавством (а.с. 25). Відтак, позивачем наразі пропущений строк для прийняття спадщини. Вирішити проблему, що постала перед ним, в позасудовому порядку він не може. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.07.2021 в рамках справи № 405/7058/19. З огляду на долучені та досліджені документи, враховуючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан, що існує і на момент розгляду даної цивільної справи, а також те, що про існування заповіту позивач не був обізнаний, суд доходить вмотивованого висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті рідного брата є обґрунтованими та документально підтвердженими, у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню. Щодо вимог про встановлення факту родинних відносин, суд зазначає наступне. В ході розгляду справи судом встановлено та документально підтверджено, що позивач є рідним братом померлого [PERSON] , що підтверджується наступними документами: довідкою про народження [INFO] [PERSON] (а.с. 38-39) та свідоцтвом про народження [INFO] позивача [PERSON] (а.с. 41-42), в яких їх батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Однак, при зверненні до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, позивачеві стало відомо, що у позивача в паспорті громадянина Азербайджану зазначено по батькові - Каракіши (а.с. 44-47), а у померлого в свідоцтві про смерть та довідці про народження - Гаракіши (а.с. 27, 38-39). У разі поновлення строку для прийняття спадщини, позивач зможе успадкувати майно що зазначено у заповіті, оскільки його ім`я по батькові там зазначено як і в його паспорті громадянина Азербайджану - Каракіши. Однак, прийняти у спадщину майно, що не було зазначено у заповіті позивач не зможе, адже його ім`я по батькові не співпадає з іменем по батькові спадкодавця [PERSON] однією буквою. У довідці про народження померлого його ім`я по батькові зазначено Гаракіши, у свідоцтві про народження позивача його ім`я по батькові також зазначено Гаракіши. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, оскільки вказані позивачем обставини знайшли своє підтвердження зібраними у справі доказами, суд вважає, що в цій частині позов також підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Outcome: approved