Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

До Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, в якій позивачка просить суд постановити рішення, про стягнення аліментів на її користь з [PERSON] [INFO] , уродженця м. Баку Азербайджан, пенсіонера щомісячно у розмірі 1 / 4 части з усіх видів доходу відповідача до закінчення їх повнолітньою донькою [PERSON] [INFO] навчання в Сілезькому медичному університеті у Катовіце Республіка Польша за напрямком медсестринство, форма навчання денна, до 30 вересня 2025 року, або до зміни матеріального стану сторін. Згідно ст. 430 п.1 ЦПК України просить суд допустити негайне виконання рішення у межах сум платежу за один місяць. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до матеріалів справи заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до матеріалів справи заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 27 листопада 1982 року сторони по справі зареєстрували шлюб в Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 991. 28 грудня 2016 року рішенням Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб сторін було розірвано, що підтверджується копією рішення суду. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO] , яка [INFO] досягла повноліття, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. У теперішній час донька сторін є студенткою на факультеті наук про здоров`я в Сілезькому медичному університеті у Катовіце Республіка Польша за напрямком медсестринство, форма навчання денна, рівень навчання: перший ступень, дата початку навчання 01.10.2022 року, тривалість навчання 3 роки, запланована дата випуску 30 вересня 2025 року, що підтверджується довідкою . Донька мешкає у гуртожитку, за користування яким потрібно сплачувати кошти, позивачка щомісячно висилає їй кошти для прожиття, на придбання одягу, їжі, сплати за гуртожиток, на придбання необхідних канцтоварів та підручників від 100 до 150 доларів США, це все за рахунок виключно заробітної плати позивачки, яку вона отримую працюючи на підприємстві, що підтверджується довідкою. Донька сторін повністю знаходиться на утриманні матері. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча є фізично здоровою людиною, на утриманні інших непрацездатних та неповнолітніх осіб не має, не несе ніяких обов`язків перед третіми особами, він має стабільне джерело доходу - отримує пенсію. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 року) - «Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Виходячи з норм ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно роз`яснень викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Із врахуванням матеріального становища позивача, відповідача, інших обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що аліменти на утримання повнолітньої доньки сторін [PERSON] [INFO] , на час її навчання слід стягувати з відповідача щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до закінчення донькою навчання, до 30.09.2025 року, та не довше ніж до досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з дати подання позову, тобто з 16.03.2023 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1073,60 грн. по сплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved