Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

В обґрунтування позову представник позивача вказував, що з відповідачем 12 вересня 2016 року був укладений кредитний договір № Б/Н (далі за текстом Кредитний договір). За цим договором відповідачу був наданий кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідачем [PERSON] зобов`язання за Кредитним договором порушувались, внаслідок чого станом на 26 жовтня 2023 року виникла заборгованість за договором в загальному розмірі 27248,64 грн. Саме тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Ухвалою від 29 листопада\~ 2023 року провадження в справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Копії ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви з доданими до неї документами відповідач [PERSON] отримала поштою 06 грудня 2023 року. Однак у встановлений судом для відповідача 15-денний строк для подання відзиву, уразі виникнення заперечень проти нього, [PERSON] не скористалася своїм правом на подання відзиву. Представником відповідача [PERSON] 08 січня 2024 року через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позов. З огляду на відсутність у тесті відзиву відомостей про виникнення та існування для відповідача [PERSON] у період строку на подання такого відзиву поважних причин, судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати про залишення поданого представником відповідача відзиву без розгляду та вирішення справи за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Представник позивача Шкапенко О.В. в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві він просив справу розглядати без участі представника банку та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, та у вступному слові пояснила, що відповідач не погоджується з тим, між нею і позивачем був укладений кредитний договір на тих умовах, про які вказано у позовній заяві. Відповідач [PERSON] дійсно подавала до Банку анкету-заяву, на підставі якої їй була видана кредитна карта, якою вона користувалася для задоволення власних потреб. Але у такій анкеті-заяві не було визначено умови користування кредитом, зокрема, обов`язок сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Тому підстав для нарахування і заявлення вимоги про стягнення процентів у позивача немає. Також представник відповідача звернула увагу на зміст на розрахунок заборгованості та виписку по рахунку, в якому відображені операції по зарахування відповідачем грошових коштів на власну банківську картку. Якщо врахувати ті грошові кошти, які позивачем були зараховані на погашення процентів за користування кредитом, та спрямувати їх погашення заборгованості по тілу кредиту, то виявиться, що з боку відповідача маж місце переплата грошових коштів по кредиту. І тому в задоволення позову слід відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. Між позивачем і відповідачем 12 вересня 2016 року був укладений договір №Б/Н, який складається з таких документів: Анкети-Заяви, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів Банку. За цим договором [PERSON] були надані кредитні кошти у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,40% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами укладеного договору про надання банківських послуг (п.п. 1.1.2.2.6, 2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг) [PERSON] зобов`язувалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим цим договором, та в разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконання зобов`язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплата неустойки (штрафу), яка є грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 626 ч. 1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідачем [PERSON] у встановлений для неї строк та у визначеному ЦПК України порядку докази на спростування доводів позивача та оспорювання умов укладеного кредитного договору не надалі. Тому суд виходить з того, що такий кредитний договір є дійсним. Прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору [PERSON] належним чином не виконувала, про що свідчать відомості, викладені у розрахунку заборгованості станом на 26 жовтня 2023\~ року. В результаті цього з боку відповідача виникла заборгованість перед Банком по тілу кредиту в розмірі\~ 27248, 64 грн., яка складається з наступного: 16780,46 грн. заборгованості за кредитом; 10468,18 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Отже, суд задовольняє позов повністю і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту в розмірі 16780,46 грн. та заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 10468,18 грн. Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв`язку зі зверненням з позовом до суду, а саме судовий збір в сумі 2684,00 грн..

Outcome: approved