Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно та уточнивши свої позовні вимоги просить: визнати його власником спадкового майна [PERSON] , померлого [INFO] , а саме визнати його власником гаражу [ADDRESS] . Свої вимоги аргументує тим, що після смерті його батька відкрилась спадщина, яка складається із гаражу, розташованого по [ADDRESS] , та іншого майна. На даний час він вирішив отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на гараж. Для вирішення цього питання, він звернувся до приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу Дремлюги Р.М., але нотаріус направила направила його до суду для вирішення даного питання, бо у нього відсутній документ про право власності на гараж. Тому він звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на нерухоме спадкове майно. В судове засідання позивач не прибув. У позовній заяві вказав про можливість розгляду справи без його участі. Позовні вимоги підтримав. Від відповідача надано відзив на позовну заяву в якому зазначено про можливість розгляду справи без їх участі, а також проти позову не заперечують. Від приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу Дремлюга Р.М. заперечень не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що Рішенням №280 виконавчого комітету Корюківської міської ради від 28.12.1998 року батьку позивача була виділена земельна ділянка площею 0,01 га. по [ADDRESS] , для будівництва гаража та видано дозвіл на проведення робіт по будівництву гаража відповідно до плану забудови земельної ділянки, він одразу розпочав будівництво гаража, яке було закінчено через декілька місяців. Після закінчення будівництва він користувався Гаражем , але не здав його в експлуатацію, тому за ним не було зареєстровано право власності, як за забудовником на побудований гараж. Мати позивача померла [INFO] , а батько [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.04.2023 року. На майно померлого батька, яке складається з вищезгаданого гаражу, розташованого по [ADDRESS] , та іншого майна відкрилася спадщина. Заповіту батько не залишив. Як син померлого, він є спадкоємцем першої черги. В передбачені законом строки він звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу Дремлюги Р.М., тому вважається таким, що прийняв спадщину. Крім нього у покійного батька є син [PERSON] , але він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і відмовляється від її прийняття. На даний час він вирішив отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на гараж. Для вирішення цього питання, він звернувся до приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу Дремлюги Р.М., але нотаріус направила його до суду для вирішення даного питання, бо у нього відсутній документ про право власності на гараж. У зв`язку зі смертю його батька у нього немає можливості провести реєстрацію права власності на даний гараж. Згідно довідки Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної інвентаризації загальна площа гаражу становить 19,9 м.кв., його загальна інвентарна вартість становить 45075 грн., що і є ціною позову. Той факт, що покійний батько був забудовником та фактичним власником побудованого гаражу, підтверджується документально: довідкою Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної інвентаризації про вартість гаражу; технічною документацією для будівництва гаражу, технічним паспортом на гараж; копією рішення №280 виконавчого комітету Корюківської міської ради від 28.12.1998 року про надання земельної ділянки; копією плану забудови земельної ділянки та іншими документами. На спірний гараж крім нього ніхто не претендує, тому є підстави для визнання за ним права власності на гараж. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов до суду про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або подав заяву до нотаріальної контори у встановлені законом строки, вважається таким, що прийняв спадщину. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, що становить 536 грн. 80 коп., а решту судового збору сплаченого позивачем залишити за ним. Враховуючи викладене,

Outcome: approved