Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

15 вересня 2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначено, що позивачка проживає в квартирі [ADDRESS] , самостійно сплачує комунальні платежі, несе витрати з утримання квартири. У цьому приміщенні зареєстрована [PERSON] , яка фактично залишила це житло понад 10 років тому, не з`являється в ньому, ніяких прав на квартиру не заявляє. Факт реєстрації відповідачки в цій квартирі змушує позивачку сплачувати комунальні послуги за особу, яка фактично не мешкає в квартирі, тому позивачка просить в судовому порядку визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] . Крім того, на підставі положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» просила встановити порядок виконання судового рішення, а саме: що рішення суду про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для її зняття з реєстрації за відповідною адресою (а.с.\~а.с.\~1\~ 4). Після надходження відповіді №\~233278 з Єдиного державного демографічного реєстру від 19.09.2023 р. щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи [PERSON] (а.с.\~16), ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 20 вересня 2023 року було відкрито провадження у справі та відповідно до норм ст.ст.11, 19, 274\~ЦПК\~України призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (а.с.\~.а.с\~17\~ 18). Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2023 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. 17). 19 жовтня 2023 року від представника третьої особи без самостійних вимог надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що у разі визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , виконання такого рішення можливо відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та згідно з Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №\~265 від 07 лютого 2022 р. після вчинення необхідних дій позивачем (а.с. а.с. 22 25). В підготовче судове засідання 01 листопада 2023 року з`явився представник позивачки, інші сторони по справі в підготовче судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було ухвалено долучити письмові пояснення третьої особи без самостійних вимог до матеріалів справи, продовжити строк підготовчого судового засідання на 30 днів та відкласти розгляд справи на 24 листопада\~2023\~року для повторного виклику відповідачки (а.с. а.с. 29 30). В підготовче судове засідання 24 листопада 2023 року з`явився представник позивачки, інші сторони по справі в підготовче судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі №\~203/5119/23 та призначено її до розгляду в судовому засіданні 18 грудня 2023 року (а.с. а.с. 34, 37). В судове засідання 18 грудня 2023 року учасники справи не з`явились. Судове зсідання 18 грудня 2023 року не відбулось через зайнятість судді в іншому провадженні, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 19\~січня\~2024\~року (а.с. 40). В судове засідання 19 січня 2024 року учасники справи не з`явились, від представника позивачки надійшла заява про завершення розгляду справи за його відсутності. В заяві представник позивачки зазначав, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання 19 січня 2024 року не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином. Розгляд справи було завершено в засіданні 19 січня 2024 року. Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явились, на підставі ч.\~2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого. Позивачка зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 11\~серпня 2006 року, що підтверджується копією довідки №\~6258 від 15 серпня 2023 року (а.с.\~8) За вказаною адресою були зареєстровані три особи [PERSON] (позивачка), [PERSON] (відповідачка) та [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується довідкою №\~6258 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 15 серпня 2023 року (а.с.\~8) Відповідно до вказаної довідки №\~6258 [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] починаючи з 04 липня 1975 року (а.с. 8). Позивачки була дружиною померлого [PERSON] з 23 травня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №\~165 (а.с. 10). Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу №\~67 «ЛОТОС» від 10 вересня 2023 року №\~2 позивачка проживає за адресою: [ADDRESS] та сплачує всі комунальні послуги. Відповідачка [PERSON] в зазначеній квартирі понад 10 років не мешкає, спільне господарство, як зазначає позивачка з нею не веде, будь яких домовленостей у сторін з приводу наявності у відповідачки права користування квартирою не має, відповідачка понад 10 років тому виїхала та більше не поверталася. Вказане також підтверджується актом, складеним за участі сусідів (а.с. 13). Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної\~особи є\~житловий будинок,\~квартира,\~інше жиле\~приміщення,\~призначені та\~придатні для\~постійного або\~тимчасового проживання\~в них. Згідно до ч.1 ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Відповідно до ч.\~1 ст.\~145 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї, які проживають разом з членом житлово-будівельного кооперативу, мають рівне з ним право користування жилим приміщенням. Такого ж право набувають особи, які вселилися в жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу як члени сім`ї, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Члени сім`ї члена кооперативу, крім дружини, що має право на частину паєнагромадження, не вправі вимагати поділу приміщення, його обміну і здачі в найом, а також вселення інших осіб, за винятком неповнолітніх дітей. Згідно ч.ч. 4,\~5 ст.\~145 Житлового кодексу Української РСР повнолітні члени сім`ї члена кооперативу зобов`язані брати участь в оплаті витрат по експлуатації і ремонту будинку та квартири. До членів сім`ї члена житлово-будівельного кооперативу належать особи, зазначені в\~частині другій\~статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з членом кооперативу не позбавляє колишніх членів його сім`ї права користування займаним жилим приміщенням. У разі відсутності угоди між членом кооперативу і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~частиною п`ятою\~статті 144 цього Кодексу. Відповідно до норми ст.9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що фактично відповідачка не проживає за адресою: [ADDRESS] , не сплачує за комунальні послуги, не вчиняє дії, необхідних для зняття з реєстрації за цією адресою, що порушує права позивачки, яка змушена самостійно нести витрати на утримання квартири, при цьому відсутні підстави вважати, що між сторонами є будь-які домовленості про продовження права відповідача на користування житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою вимоги про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи задоволення вимог про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. Що ж до вимог про встановлення порядку виконання рішення суду, то вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.\~3 ст.\~435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Згідно п.п.\~2 п.\~50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №\~265 від 07 лютого 2022 року (з наступними змінами та доповненнями), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі\~рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується). Таким чином, порядок виконання рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визначений чинним законодавством України, наразі відсутні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, у зв`язку з чим немає потреби окремо визначати порядок виконання рішення суду у цивільній справі №\~203/5119/23. На підставі викладеного та

Outcome: partial