Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Адвокат Загарія О.Д. в інтересах [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. Посилався на те, що його довірителька [PERSON] на підставі ордера, виданого рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 15.05.1991р. № 111/8, вселилась із членами своєї сім`ї в квартиру [ADDRESS] . Під час звернення до органу приватизації Чернівецької міської ради їй стало відомо про те, що її квартира перебуває під забороною відчуження, накладеною приватним нотаріусом Козловою Н.В. на підставі договору застави від 05.03.1999,\~укладеного між Дочірнім підприємством «Продторг» та [PERSON] . Для позивачки [PERSON] це було несподіванкою, так як жодного відношення вона до вказаного договору не мала та у заставу житло не передавала. Із вказаного договору вбачалося, що у заставу передано квартиру [ADDRESS] , проте нотаріусом Козловою Н.В. помилково накладено заборону на квартиру [ADDRESS] , яка перебуває у комунальній власності Чернівецької міської ради і не була предметом договору застави. Оскільки його довірителька не є стороною у зобов`язанні та у позасудовому порядку не може зняти обтяження, змушена звернутися до суду із даним позовом. Просив скасувати заборону на відчуження квартири [ADDRESS] . Враховуючи те, що в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. 09.01.2024 через канцелярію суду від представника позивача адвоката Загарії О. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність його довірительки. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. 28.11.2023 відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги [PERSON] визнала та не заперечувала щодо задоволення позову. Розгляд справи відбувався у відсутність відповідачів: приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Козлової Н.В., ДП «Край Проперті», Першої чернівецької державної нотаріальної контори та третьої особи Чернівецької міської ради, які причини неявки не повідомили та жодних заяв, клопотань до суду не подали. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 15.05.1991 № 111/8 [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] видано ордер на три кімнати житловою площею 35,18кв.м. по [ADDRESS] , де позивачка з 03.12.1991 по даний час зареєстрована (а.с.6-8). Згідно вимог ч.ч.3-5 ст.9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських об`єднань. Разом з тим, основний квартиронаймач [PERSON] не має змоги приватизувати квартиру [ADDRESS] . Так,\~згідно Інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~від 12.10.2023,\~ приватним\~нотаріусом Козловою\~Н.В.\~накладено заборону\~на відчуження\~квартири [ADDRESS] .\~Підставою слугував\~договір застави\~від 05.03.1999,\~укладений між\~Дочірнім підприємством\~«Продторг» (заставодержателем)\~та громадянкою\~ [PERSON] \~(заставодвцем),\~зареєстрований в\~Єдиному реєстрі\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна Першою\~чернівецькою державною\~нотаріальною конторою\~за реєстраційним\~номером запису\~6909096\~від 31.03.2008. (а.с.9-11). Як вбачається із договору застави, відповідачка [PERSON] виступила майновим поручителем за забезпечення виконання зобов`язань приватним підприємцем [PERSON] за договором купівлі-продажу від 19.02.1999 та надала в заставу належне їй майно квартиру [ADDRESS] (а.с.14). Аналізуючи наведене, слід дійти висновку про те, що позивачка [PERSON] не була стороною у зобов`язанні, а квартира [ADDRESS] , яка перебуває у її користуванні не була предметом застави. Разом з тим, приватним нотаріусом Козловою Н.В. помилково накладено заборону на відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме: замість квартири [ADDRESS] , вказано квартиру [ADDRESS] . Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 ст.395 ЦК України речовими правами на чуже майно є в т.ч. право володіння та право користування. Статтею 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права. Згідно з пункту 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних, і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Згідно ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: зокрема, накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотеко держателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно зі ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернень органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі. садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Втім заставодержатель ДП «Край Поперті», який є правонаступником ДП «Продторг» не має змоги звернутися до нотаріуса із заявою про зняття обтяження з предмета застави (квартири [ADDRESS] ), оскільки перебуває на стадії банкрутства, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.16). При цьому\~судом встановлено,\~що станом\~на 09.08.2005\~ ПП\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~не мають\~жодної заборгованості\~перед ДП\~«Край Поперті»\~ (ДП\~«Продторг») (а.с.15-16). Згідно частини 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до частини 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема, судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Аналізуючи всі обставини справи з посиланням на докази, а також те, що наявність зареєстрованих обтяжень на нерухоме майно, яке перебуває у користуванні [PERSON] створює їй ряд перешкод та порушує її право на приватизацію, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, Закону України «Про нотаріат», ст.9 ЖК України, ст.ст.\~2,\~4,\~5,\~7,\~\~12,\~76, 89,\~ 258,\~ 259,\~ 263, 264,\~ 265,\~268,\~273,\~ 289, 352,\~354,\~355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved