Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

03.04.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, - Кагарлицька міська рада Київської області, як орган опіки та піклування, - про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в прохальній частині якої позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого: 1. Звільнити Позивача - [PERSON] від сплати судового збору. 2. авити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] . 3. начити [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітньої - [PERSON] , [INFO] . 3. Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду і до моменту досягнення дитиною повноліття. 5. Вирішити питання про судові витрати. 03.04.2023 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/363/23, провадження № 2/368/303/23. 30.05.2023 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в порядку загального позовного провадження, та призначено справу до слухання в загальному позовному порядку, призначено підготовче судове засідання на 10 год. 00 хв. 26.06.2023 року. 26.06.2023 року справа була знята з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, призначено наступне підготовче судове засідання на 14 год. 00 хв. 26.07.2023 року. 26.07.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 11 год. 00 хв. 09.10.2023 року в зв`язку з неявкою сторін по справі. В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 09.10.2023 року, позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити, вважала за можливе провести підготовче судове засідання без участі відповідачки [PERSON] , та по результатах проведеного підготовчого судового засідання закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до слухання по суті. В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 09.10.2023 року представник позивачки [PERSON] , - адвокат Матюшенков Д.В., - позов підтримав та просив його задовольнити, вважав за можлвие провести підготовче судове засідання без участі відповідачки [PERSON] , та по результатах проведеного підлготовчого судового засідання закрити підготовче судове провадження у справі, та призначити справу до слухання по суті поданої позовної заяви. В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 09.10.2023 року, представник третьої особи на стороні позивача, - Кагарлицької міської ради Київської області, як органу опіки та піклування, - [PERSON] , - позов підтримала та просила його задовольнити, вважала за можливе провести підготовче судове засідання без участі відповідачки [PERSON] , та по результатах проведеного підготовчого судового засідання закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до слухання по суті. В підготовче судове засідання, яке відбулося 09.10.2023 року, відповідачка [PERSON] , - не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Відповідачка [PERSON] не надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження у справі, не надіслала на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у її відсутності, відповідно, - неявку відповідачки [PERSON] в підготовче судове засідання, яке відбулося 09.10.2023 року, - суд визнав неповажною, та, відповідно, такою, - яка не перешкоджала проведенню підготовчого судового засідання. 09.10.2023 року Кагарлицьким районним судом Київської області проведено підготовче судове засідання (без участі відповідачки), по результатах проведеного підготовчого судового засідання судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну (без видалення до нарадчої кімнати) ухвалу, на підставі якої закрито підготовче судове провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті поданої позовної заяви на 17 год. 00 хв. 24.10.2023 року. 24.10.2023 року слухання справи відкладено на 10 год. 00 хв. 09.11.2023 року в зв`язку з неявкою сторін по справі. В судовому засіданні, яке відбулося 09.11.2023 року, позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити, обгрунтовувала свої позовні вимоги обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині її позовної заяви, не заперечувала проти винесення заочного рішення. В судовому засіданні, яке відбулося 09.11.2023 року, представник позивачки [PERSON] , - адвокат Матюшенков Д.В., - позов підтримав та просив його задовольнити, обгрунтовував свою правову позицію щодо позову обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, не заперечував проти винесення заочного рішення. Додатково зазначив, що рідний батько дитини, - помер, тому органом опіки та піклування над даною дитиною і було встановлено опіку, а опікуном було призначено рідну бабусю дитини, яка є позивачем по даній справі. В судовому засіданні, яке відбулося 09.11.2023 року, представник третьої особи на стороні позивача, - Кагарлицької міської ради Київської області, як органу опіки та піклування, - [PERSON] , - позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по даній справі. В судове засідання, яке відбулося 09.11.2023 року, відповідачка [PERSON] не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Відповідачка [PERSON] не надіслала на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи чи про слухання справи у її відсутність, відповідно, - неявку відповідачки в судове засідання, яке відбулося 09.11.2023 року, - суд визнав неповажною, та, відповідно, - такою, яка не перешкоджала слуханню справи по суті. В судовому засіданні, яке відбулося 09.11.2023 року свідок [PERSON] дала наступні показання: - з позивачкою [PERSON] не є родичкою, неприязних відносин немає. По суті справи може пояснити те, що вона знає позивачку ще з 1995 року, тому вони добре знайомі, так як вона сама проживає за 4 хати від позивачки. Поліну знає давно, так як ця дитина фактично з самого народження проживає та виховується у своєї бабусі, - позивачки по справі. Позивачка по справі виховує [PERSON] та матеріально її утримує, так як відповідачка по справі - [PERSON] в селі з`являється дуже рідко, тому вона відповідачку фактично не знає. Останній раз вона відповідачку в селі бачила влітку, вона це запам`ятала, бо тоді відповідачка чомусь кричала на [PERSON] , причому, - використовувала нецензурні слова. Стверджує, що відповідачка по справі взагалі не цікавиться життям [PERSON] , не приймає участі в її вихованні та утриманні. В судовому засіданні, яке відбулося 09.11.2023 року, свідок [PERSON] дав наступні показання: - знає позивачку з 2012 року, не є родичем позивачки, та немає неприязних відносин між ними. По суті справи може пояснити те, що з 2012 року знає позивачку, так як є її сусідом, - проживає через дві хати від домогосподарства позивачки. Скільки пам`ятає дитину, - [PERSON] , - вона постійно проживає у бабусі, - позивачки по справі. Позивачка по справі є як рідна матір [PERSON] , так як дитина фактично з народження живе з бабусею. Що стосується відповідачки, - то він її не знає, ніколи не бачив, а тому стверджує, що лише позивачка виховує дитину та матеріально її утримує її, а відповідачка взагалі не цікавиться життям дитини, не приймає участі у вихованні дитини та не надає коштів на утримання дитини. В судовому засіданні, яке відбулося 09.11.2023 року, дитина, - [PERSON] пояснила наступне: - скільки вона себе пам`ятає, - вона постійно проживає з бабусею. Тато помер, коли вона була ще зовсім маленька. З мамою ніколи не проживала взагалі. В садочок, в школу її водила бабуся, на даний час навчається в ліцеї в Ржищеві. Мама ніколи не цікавилася її життям, - як вона навчалася в школі, куди вона хоче поступати після шкоди для здобуття подальшої освіти. У мами є номер її мобільного телефону, а вона має номер мобільного мами. Зідзвонюються дуже рідко. Мама рідко поздоровляє її з днем народження, на значущі свята мама не телефонує, не поздоровляє. Її повністю виховує бабуся, мама взагалі не цікавиться її життям, кошти взагалі ніколи не надавала та не надає. Погоджується з тим, що позов слід задовольнити. 09.11.2023 року в судовому засіданні оголошено перерву до 09 год. 00 хв. 20.11.2023 року, - в зв`язку з витребуванням доказів на підставі ухвали суду, та в зв`язку з неявкою відповідачки. 20.11.2023 року оголошено перерву в слуханні справи до 09 год. 00 хв. 12.12.2023 року в зв`язку з неявкою відповідачки та витребуванням доказів. 12.12.2023 року оголошено перерву в слуханні справи до 09 год. 00 хв. 10.01.2024 року в зв`язку з неявкою відповідачки, та витребуванням доказів. В судовому засіданні, яке відбулося 10.01.2024 року, позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити, обгрунтовувала свої позовні вимоги обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині її позовної заяви, не заперечувала проти винесення заочного рішення. В судовому засіданні, яке відбулося 10.01.2024 року, представник позивачки [PERSON] , - адвокат Матюшенков Д.В., - позов підтримав та просив його задовольнити, обгрунтовував свою правову позицію щодо позову обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, не заперечував проти винесення заочного рішення. В судовому засіданні, яке відбулося 10.01.2024 року, представник третьої особи на стороні позивача, - Кагарлицької міської ради Київської області, як органу опіки та піклування, - [PERSON] , - позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по даній справі. Суд, вислухавши сторону позивача (позивачку та її представника), які позов підтримали, та просили його задовольнити, вислухавши представника третьої особи на стороні позивача, яка позов підтримала та просила його задовольнити, вислухавши свідків, вислухавши думку інших учасників процесу (неповнолітню дитину), дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, - шляхом винесення заочного рішення, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи: 1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового за\-сідання; - відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без пові\-домлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позов\-них вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з позиції представника позивачки та її представника в судовому засіданні, - сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, та, відповідно, - винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, в судове засідання не з`явилася 9 (дев`ять) раз поспіль. Відповідач не надіслала на адресу суду письмову заяву про неможливість прибуття в судове засідання, не повідомила про причини своєї неявки, не надіслала заяву про відкладення слухання справи, не подала відзив на позовну заяву в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження у справі, не надіслала заяви про слухання справи у її відсутності, відповідно, - її неявку в судові засідання суд визнає як таку, яка є неповажною, та, відповідно, такою, яка не перешкоджає розгляду справи по суті без участі відповідача, - з винесенням заочного рішення. Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи: 1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. 2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією гла\-вою. Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення: 1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встанов\-леним статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення: 1. Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заоч\-ного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення: - учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Підсудність. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, - з довідки № 169, яка видана 26.05.2023 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області, - [PERSON] , [INFO] , - зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Дійсно, - як встановлено судом в судовому засіданні, - відповідач [PERSON] за місцем реєстрації, - не проживає, проте, - місце реєстрації відповідачки, - є останнім відомим суду місцем проживання відповідачки, а тому суд вважає за можливе при визначенні підсудності справи застосувати ще і положення ч. 9 ст. 28 ЦПК України. Згідно ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування в Україні. Що ж до того, що с. Шпендівка станом на час подання позовної заяви та час слухання справи та винесення рішення територіально відноситься до Обухівського району, то суд зазначає наступне: - Згідно з реформою децентралізації, яка відбулася на підставі постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 .V807- IX, що набула чинності, з 19.07.2020 змінився адміністративно- територіальний поділ Київської області зі збереженням її загальних меж, було ліквідовано Києво-Святошинський район Київської області та, зокрема, утворено Обухівський район (з адміністративним центром у місті Обухів) у складі територій Богуславської міської, Васильківської міської, Кагарлицької міської, Козинської селищної, Миронівської міської, Обухівської міської, Ржищівської міської, Української міської, Феодосіївської сільської територіальних громад. Пунктом 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-ІХ, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.202.2 року № 2102-ІХ. Відповідно до роз`яснення наданого Радою Суддів України у листі від 22.07.2020 року № 9рс-466/20-вих, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою. Село Шпендівка до реформи децентралізації входило до складу Кагарлицького району Київської області. Таким чином, справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області. Відповідно, враховуючи місце реєстрації та відоме останнє місце проживання відповідача [PERSON] , та враховуючи положення ч. 1 ст. 27, ч. 9 ст. 28 ЦПК України, - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце складна (змішана) підсудність, - підсудність за місцем проживання відповідача - фізичної особи, та за відомим останнім місцем проживання фізичної особи - відповідача. Сторони по справі: - позивачем по справі є фізична особа - [PERSON] , ( [INFO] , уродженка с. Стави Кагарлицького району Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України (ID - картка) № [NUMBER] , виданий 24.06.2019 року органом 3231, РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ). Відповідачем по даній справі є фізична особа - [PERSON] , ( [INFO] , уродженка м. Біла Церква Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України (ID - картка) № [NUMBER] , виданий 13.06.2018 року органом 3231, РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ). Відповідачка [PERSON] є рідною (біологічною) матір`ю дитини, - неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Стави Кагарлицького району Київської області, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 21 травня 2008 року виконкомом Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, паспорт громадянки України (ID - картка) № [NUMBER] , виданий 01.09.2022 року органом 3231, РНОКПП: [NUMBER] ), - у відношенні якої і вирішується питання про позбавлення прав відповідачки. Третьою особою на стороні позивача є юридична особа, - Кагарлицька міська рада Київської області, як орган опіки та піклування, 09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, пл. Незалежності, 1. Так, суд констатує ту обставину, що спір між сторонами виник в галузі Сімейного Права (СК України), зокрема, - в галузі особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей, та обов`язку матері, батька утримувати дитину та його виконання (Глава 13, 15 СК України), - даний спір виник в зв`язку з ухиленням відповідачкою [PERSON] від виконання свого Конституційного та Сімейного обов`язку щодо виховання та утримання своєї неповнолітньої дитини, - [PERSON] . Фактичні обставини справи: - [INFO] народилася [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження дитини - [PERSON] , - в графі "Батько" зазначений, - [PERSON] , в графі "Мати" зазначена, - [PERSON] , - відповідачка по даній справі. Як встановлено судом з належних, допустимих та достатніх доказів: Дитина, - [PERSON] з трьохрічного віку проживає разом з батьком [PERSON] , [INFO] , та бабусею, - [PERSON] , [INFO] , - відповідачем по справі. [INFO] батько дитини, - [PERSON] , - помер, після чого дитина, - [PERSON] постійно проживає лише з [PERSON] , та знаходиться на повному її утриманні та вихованні. Разом із цим, Відповідач - [PERSON] , [INFO] , - повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, що судом буде обгрунтовано нижче в мотивувальній частині даного рішення. Отже, судом в судовому засіданні достеменно встановлено, що, - починаючи з 2010 року по теперішній час, дитина, - [PERSON] , - постійно, безперервно проживає з Позивачем (бабусею), - [PERSON] , та дідусем, - [PERSON] , [INFO] , які постійно піклуються про онуку, контролюють та допомагають дитині у навчанні, та повсякденному житті. На противагу позивачу [PERSON] (яка є рідною бабусею дитини - з сторони батька), - відповідач [PERSON] (біологічна матір дитини), - не цікавиться життям, здоров`ям своєї дитини, - [PERSON] , не піклується про неї, не приймає ніякої участі у її вихованні, не надає своїй дитині жодної матеріальної допомоги. Також Відповідачу [PERSON] не цікаво навчання доньки, відповідачка жодного разу не відвідувала дитячий садок, школу, не цікавиться життям своєї дитини вазагалі, таким чином відповідачка [PERSON] - повністю переклала свій материнський обов`язок щодо піклування про дитину, її виховання, та утримання на позивачку по справі, - [PERSON] . Як встановлено судом, - позивач [PERSON] неодноразово зверталася до Відповідача [PERSON] з проханням надавати доньці матеріальну допомогу, приймати участь у її вихованні, але, - Відповідач [PERSON] , - ігнорує такі звернення, що спонукало позивачку [PERSON] звернутися до органів опіки та піклування, яким в даному випадку є Кагарлицька міська рада Київської області, - щодо фіксації вищевазаних фактів та отримання висновку органу опіки та піклування щодо доцільностіі та можливості позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав у відношенні її рідної дитини, - [PERSON] . Відповідно до ч. з "Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей- сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. У відповідності до ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді спорів судом щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування та у відповідності до ч. 5 цієї статті, - даний орган подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. В свою чергу рішенням від 20.12.2022 року № 592-34, - Кагарлицькою міською радою, як органом опіки та піклування за результатом звернення Позивача з питанням про позбавлення батьківських прав Відповідача відносно її дитини [PERSON] , [INFO] , - було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (далі - Висновок), в якому зазначено наступне: - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - є батьками неповнолітньої [PERSON] . Дитина з трирічного віку проживала з батьком та бабусею. Батько дитини 2016 року помер, а дитина залишилася проживати з бабусею. З того часу мати жодним чином не цікавилася долею дочки. Згідно довідки, виданої виконкомом Кагарлицької міської ради с.Стави, [PERSON] , - дійсно проживає з бабусею у селі Стави з 2010 року. Відвідує Ставівську загальноосвітню школу з першого класу. Шкільним життям [PERSON] цікавиться виключно бабуся, вона ж відвідує батьківські збори, бере участь у шкільному житті внучки. Зі слів неповнолітньої, - мама матеріально її не утримує, одяг, взуття, шкільне приладдя не купує, коштів на харчування у школі не дає. На засідання комісії з питань захисту прав дитини Кагарлицької міської ради від 14 грудня 2022 року (протокол № 15) мати не з`явилася. Члени комісії одноголосно прийняли рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Діючи в інтересах дитини та зважаючи на самоусунення матері від виконання батьківських обов`язків, виконавчий комітет Кагарлицької міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , жительку с.Шпендівка Обухівського району Київської області, батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ". Згідно характеристики, що видана Директором КЗКМФ "Ставівський ліцей": - [PERSON] , [INFO] , навчається у даній школі з першого класу. Це розумна, працьовита, дружелюбна, фізично розвинена дівчина. Вчиться на бали середнього та достатнього рівня, не завжди активна на уроках, сором`язлива, проте домашні завдання виконує старанно. Поліна більше полюбляє предмети гуманітарного циклу, вміє висловити думку, оцінити вчинок чи подію. У класі товариська, має друзів, спілкується у соціальних мережах з однолітками, уважна до інших, співчутлива. Намагається брати участь у загальношкільних та класних виховних заходах, відповідальна до громадських доручень. [PERSON] напівсирота, з першого класу, проживає у родині дідуся та бабусі, які постійно слідкують за навчанням та вихованням, дома створені всі необхідні житлово-побутові умови для дівчинки. Бабуся [PERSON] , забезпечує Поліну шкільними речами, дбає про повноцінне харчування, відвідує батьківські збори, активно цікавиться шкільним життям онуки. Мати, [PERSON] , брала участь у навчанні та вихованні дитини до 6 класу, подальше життя [PERSON] їй не цікаво і сьогодні не цікавить. Мати проживає у м. Узин з двома іншими дітьми шкільного віку". Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-ХІІ) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. У ст. 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до вказаної норми батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, - ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. і ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: - не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; - не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; - не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; - не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; - не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п. 16 ППВСУ від 30.03.07 року № 3). Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", покладається відповідальність на кожного із батьків щодо виховання, навчання та розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини: з) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживав дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 243 СК України що опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до акту обстеження місця проживання особи від 05.09.2022 року, комісією в складі: старости с. Стави [PERSON] , соціального робітника [PERSON] , діловода [PERSON] було проведено обстеження на предмет проживання дитини - [PERSON] , 2008 р.н. і виявлено наступне: " [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 2010 року по даний час. Житловий будинок за зазначеною вище адресою належить діду дитини [PERSON] . Поліна проживає разом з бабусею - [PERSON] , [INFO] , дідом - [PERSON] , [INFO] тіткою - [PERSON] , [INFO] . Житловий будинок, цегляний, покритий шифером, забудований у 1982 році, перебуває у задовільному технічному стані. У приміщенні охайно, затишно, створено всі належні умови для проживання дитини. Баба добросовісно займається вихованням та утриманням дитини. ВИСНОВОК: Дитина [PERSON] , дійсно на протязі 13 років проживає у сім`ї баби [PERSON] , де створені всі умови". Відповідно до довідки Кагарлицької міської ради від 06.09.2022 року № 381, [PERSON] , [INFO] , - дійсно проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] , 1961 року народження за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Також за необхідне слід зазначити, що згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789- XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наразі, аліменти Відповідач нікому не платить, є працездатною, а тому з неї необхідно стягувати аліменти в розмірі 1/4 частин від усього доходу (заробітку). Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права: 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Підсумовуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від обов`язку щодо виховання та утримання своєї дитини, - [PERSON] , [INFO] , а тому відповідач, на думку суду, - повинна бути позбавлена батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дитини, з одночасним стягненням аліментів на користь дитини, - шляхом постановлення судового рішення. Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку: - обставини, якими обґрунтовувала позовну заяву позивач [PERSON] , - мали місце; - із встановлених обставин випливають сімейні правовідносини, - обов`язки батька приймати участь у вихованні та утримувати свою неповнолітню дитину; - до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - - ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, - Постановою Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 164, 165, 166, 167, 180, 181, 191, 243, 244, 247 СК України; - зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, - позов підлягає до задоволення; - слід допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць; - заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися; Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved