Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Саадулаєва А.І. Позивач просить суд: 1. Застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, шляхом визнання відсутності у ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» прав за нікчемним Договором про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №067189 від 27 серпня 2019 року. 2. Стягнути з ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» (код ЄДРПОУ 42269456) на мою користь грошові кошти у розмірі 4720 (чотири тисячі сімсот двадцять) гри.44 коп. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2022 р. відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2022 р. призначено у справі судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставлено наступне питання: - чи виконано підпис від імені [PERSON] у договорі про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 067189 від 27.08.2019 року в розділі VI «реквізити та підписи сторін» [PERSON] від імені якої від зазначений або ж іншою особою? 18.10.2022 року на адресу суду з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повернуті матеріали справи із клопотанням про надання додаткових матеріалів. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2022 року витребувано у ТОВ «Файна Готівка» оригінал договіру про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 067189 від 27.08.2019 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2023 року витребувано у ТОВ «Файна Готівка» належним чином завірену копію договору факторингу №10-11/22-Ф від 10.11.2022 року укладеного між ТОВ «Файна Готівка» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та інші копії документів, які передбачають правонаступництво за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 067189 від 27.08.2019 року. Витребувано у ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належним чином завірену копію договору факторингу №10-11/22-Ф від 10.11.2022 року укладеного між ТОВ «Файна Готівка» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та інші копії документів, які передбачають правонаступництво за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 067189 від 27.08.2019 року. Витребувано у ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» оригінал договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 067189 від 27.08.2019 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2023 року витребувано у ТОВ «Файна Готівка» оригінал договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 067189 від 27.08.2019 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.09.2023 року занесеною до протоколу судового засідання, залучив до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ: 35234236, місцезнаходження: 79015, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що взимку 2018 року по вул. Кіото в м. Києві у позивача було викрадено сумку для переміщення ноутбука, в якій окрім ноутбука знаходились копії його паспорту та ідентифікаційного номеру та правовстановлюючі документи на квартиру, у зв`язку з чим, він звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Деснянського РВ НП України в м. Києві. В порушенні кримінального провадження за його заявою було відмовлено. Приблизно восени 2020 року на його та його дружини [PERSON] почали надходити телефоні дзвінки з вимогою погашення боргу перед TOB «Українські фінансові операції». За допомогою месседжеру «Viber» [PERSON] , були направлені повідомлення про відступлення права вимоги по договору позики №0104-05/2019 від 11.07.2019 року укладеного між [PERSON] та TOB «ФК «Фінком кредит» та претензія від TOB «Українські фінансові операції», у зв`язку з чим, він був вимушений звернутись за правовою допомогою до адвоката. У відповідь на адвокатський запит №148/20 від 02.12.2020 року, TOB «Українські фінансові операції» направило на адресу адвоката відповідь на адвокатський запит та надало копію договір позики №0104-05/2019 від 11.07.2019 року укладеного між [PERSON] та TOB «Фінансова компанія «Фінком кредит». Позивач зазначав, що договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №067189 від 27 серпня 2019 року, з відповідачем-1 не укладав. Жодних документів на отримання коштів він не підписував. Восени 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Шарковим О.О. було відкрите ВП [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українськи фінансові операції» заборгованості. З моменту відкриття виконавчого провадження [NUMBER], яке було відкрите приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А., у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» з заробітної платні позивача було стягнуто кошти у розмірі 2689,74 грн. З пенсії, яку отримує позивач, як інваліду війни II групи було стягнуто кошти у розмірі 2030,70 грн. У зв`язку із вищевикладеним, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав до відповідача з даним позовом. Відповідачі правом на подання відзиву не скористались. 16.02.2023 року ТОВ «Файна Готівка» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2022 року надало до суду лист, в якому зазначено, що оригінал кредитного договору у ТОВ «Файна Готівка» відсутній, так як документи, відповідно до умов договору факторингу передано до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». 02.05.2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2023 року надало до суду відповідь, в якій повідомило, що витребуваний договір у ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відсутній, оскільки, ТОВ Файна Готівка» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до договору факторингу №10/11/22-Ф від 10.11.2022 року, не передало оригінал кредитного договору. В судове засідання, яке відбулось 22.01.2024 року, позивач не з`явився, подав до суду заяву в якій позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав викладених у ній. В судове засідання, яке відбулось 22.01.2024 року, відповідач-1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання, яке відбулось 22.01.2024 року, відповідач-2 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання, яке відбулось 22.01.2024 року, третя особа не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Дослідивши повно та всебічно наявні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З наявних матеріалів справи судом встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю.А. знаходиться ВП [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» заборгованості в розмірі 22463,46 грн. Підставою для відкриття ВП [NUMBER] був виконавчий напис №108505 вчинений 15.07.2021 року третьою особою по справі, приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Підставою для вчинення виконавчого напису №108505, який був вчинений 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. є Договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №067189 від 27 серпня 2019 року, який був укладений між [PERSON] та ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА». Як вбачається із копії довідки про стягнення коштів в рамках виконавчого провадження [NUMBER] виданої ГУ ПФУ в м.Києві (Дарницького району), з [PERSON] стягнуто 2030,70 грн. Як вбачається із копії довідки про доходи від 15.12.2021 року, з заробітної платні [PERSON] було стягнуто кошти у розмірі 2689,74 грн. Як вбачається із копії рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 15.07.2022 року, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною 15.07.2021 року та зареєстрований в реєстрі за №108505 визнано таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до вимог ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У силу частини першої ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з приписами ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ст. 203 ЦК України умовами чинності правочинів є: законність змісту правочину; наявність у сторін(сторони) необхідного обсягу цивільної дієздатності; наявність об`єктивно вираженого волевиявлення учасника правочину та його адекватність внутрішній волі учасника правочину; відповідність форми вчиненого правочину вимогам закону; спрямованість волі учасників правочинів на реальне досягнення обумовленого ним юридичного результату. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Разом з цим, згідно зі статтями 216, 217 ЦК недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (двостороння реституція). Якщо у зв`язку з вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною особою. Наслідки недійсності нікчемного правочину, передбачені законом, не можуть змінюватись за домовленістю сторін. Недійсність окремих частин правочину не призводить до недійсності решти його частини і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений без включення до нього недійсної частини. Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до приписів ст.16 ЦК України можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. За таких обставин, у зв`язку із тим, що відповідачами не доведено наявність підписаного кредитного договору між позивачем та відповідачем-1, суд дійшов висновку, що даний правочин є нікчемним та не створює юридичних наслідків. Крім того, суд звертає увагу, що відповідачі не надали оригінал витребуваний спірний кредитний договір, тим самим не довели в судовому процесі його існування та те, що даний кредитний договір укладався сторонами. Суд, враховуючи те, що відповідачі не надали оригінал договору, останні фактично ухилились від надання експерту необхідних документів, та приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи положення ч. 1 ст. 109 ЦПК України, суд визнає факт неукладання кредитного договору №067189 від 27.08.2019 року, з боку [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Суд зауважує, що загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. Також, зазначена позиція підтверджується зокрема Постановою ВС від 06.03.2019 р. по справі № 910/1531/18. З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими вимогами закону та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні підтвердилась та обставина, що виконавчий напис №108505 від 15.07.2021 року визнаний таким, що не підлягає виконанню, відпали правові підстави для набуття відповідачем-1 коштів у розмірі 4720,44 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.

Outcome: approved