Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

30.10.2023 року позивачка звернулася до суду із заявою, в якій просила стягувати з відповідача на її користь, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання спільної дитини сторін по справі - [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову було зазначено, що відповідач як батько допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов`язаний це робити відповідно до вимог діючого Сімейного кодексу України. Разом із позовною заявою надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку заявлених позовних вимог. Ухвалою судді від 22.12.2023 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін та наданням сторонам по справі часу для подання усіх заяв по суті позову, здійснено виклик відповідача як за останньою відомою адресою місця реєстрації, так і через офіційний веб-сайт судової влади України (а.с.22-24). Саме через відсутність реєстрації відповідача підтверджено необхідність подання до суду саме позовної заяви. Позивачка вказану ухвалу отримала через дорослого члена сім`ї (а.с.26), а відповідач за останнім відомим місцем реєстрації особисто (а.с.27). Заяви, клопотання у справі від сторін не надходили та інші процесуальні дії судом не застосовувалися. Відповідач не подавав відзив на позовну заяву. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням Первомайського міськрайонного суду в іншому складі суду від 03.11.2022 року у справі №632/1139/22, провадження 2/632/418/22, яке набуло чинності, був розірваний шлюб між сторонами по справі від 21.07.2018 року, залишено позивачці шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.10-12). Від шлюбних відносин з відповідачем сторони мають малолітню дитину: - сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис №149 від 03.10.2018 року)(а.с.8). Дитина мешкає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 26.10.2023 року №5589, виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області (а.с.9). Під поняттям аліменти законодавство передбачає усі належні види утримання, які повинна отримати дитина, зокрема, харчування, одяг, медичне забезпечення, сплату за дитину комунальних послуг, витрати на відпочинок тощо. Відповідно до частин першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною п`ятою статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вирішуючи вказану справу по суті, суд зазначає, що реєстрація дитини разом із позивачкою є достатнім доказом того, що дитина мешкає з позивачкою та знаходиться та її утриманні. Судом встановлено, що доказів надання допомоги на дитину з боку відповідача не надано, тобто вимоги позивачки знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки саме відповідач повинен надати докази того, що він надає утримання дитині і в даній категорії справ відсутність вказаних доказів вказує на те, що таке утримання відповідач на спільну малолітню дитину сторін по справі не надає. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується державі. На підставі зазначеного та

Outcome: approved