Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

19.10.2023 адвокат Крет Олег Ігорович звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 грн. Покликається на те, що відповідно до витягу з ЄРДР, кримінальне провадження №12020145250000060 зареєстроване 20.10.2020 у зв`язку із надходженням 19.10.2020 заяви [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] з проханням прийняти міри до візуально знайомого їм чоловіка - [PERSON] , який 19.10.2020 близько 14:00 год. перебуваючи у с. Пісочне Миколаївського району, Львівської області, неподалік полів за межами населеного пункту, умисно під час конфлікту, порушуючи громадський порядок завдав їм ударів, чим спричинив тілесні ушкодження. Під час своїх хуліганських дій [PERSON] пошкодив техніку, а саме: навантажувач очищувач марки «Ropa Mause», д.н.з. [NUMBER] , перевантажувач марки «Gilles Gitras 300», д.н.з. [NUMBER] та автомобіль марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] . Під час досудового розслідування дані обставини підтвердив свідок [PERSON] . Відповідно до висновку експерта №207/2020 від 20.10.2020 у [PERSON] виявлено синець на лівій нижній кінцівці, який утворився від дії тупого предмета, міг виникнути 19.10.2020 при описаних обставинах, відноситься до легкого тілесного ушкодження. Відповідно до висновку експерта №206/2020 від 20.10.2020 у [PERSON] виявлено садно на правій нижній кінцівці, яке утворилося від дії тупуго предмету, могло виникнути 19.10.2020 при викладених обставинах та відноситься до легкого тілесного ушкодження. Відповідно до протоколу допиту потерпілого [PERSON] від 22.10.2020 він 19.10.2020 близько 14.00 год рухався за кермом перевантажувача марки «Gilles Gitras 300», д.н.з. [NUMBER] , який належить ТзОВ «Біорена» у с. Пісочна, Миколаївського району, Львівської області по польовій дорозі неподалік полів та у цей час на зустріч рухався легковий автомобіль марки «Део Ланос», [NUMBER] , котрий зупинився та розвернувшись розмістив свій автомобіль поперек даної дороги перекривши йому проїзд. Після цього [PERSON] різко загальмував, а йому на зустріч з автомобіля вийшов водій і з криками пішов до транспортного засобу, де перебував [PERSON] . Підійшовши до техніки [PERSON] наніс по ній близько чотири удари палкою, після цього лаючись наніс ще декілька ударів по техніці і один удар по правій руці [PERSON] . Після цього, [PERSON] не припинив свої дії, а продовжив їх ввійшовши у конфлікт з іншими особами, зокрема працівниками ТзОВ «Біорена». Зазначає, що при цьому [PERSON] не обмежився словесним конфліктом, а продовжував завдавати ударів іншим автомобілям ТзОВ «Біорена», таким чином розбив декілька вікон і фар сільськогосподарської техніки та завдавши тілесної шкоди працівникам ТзОВ «Біорена». Після цього [PERSON] побіг до автомобіля марки «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] , котрий належить ТзОВ «Біорена», який також зупинився через те, що було перекрито дорогу та відразу наніс декілька ударів по даному автомобілю палицею, пошкодивши передні фари, ліве бокове дзеркало та габарити. Згодом [PERSON] намагався відчинити двері даного транспортного засобу, однак йому не вдалося цього зробити, оскільки в салоні знаходився [PERSON] , який тримав двері з салону. Не заспокоївшись [PERSON] продовжував кричати, вживати до всіх нецензурну лексику та підбіг до ще одного транспортного засобу - навантажувача очищувача марки «Ropa Mause», по якому також наніс декілька ударів палицею, яку тримав у руках пошкодивши передні фари. Дані обставини підтвердив свідок [PERSON] , що відображено в протоколі допиту від 22.10.2020. Крім того, дані обставини підтвердив потерпілий [PERSON] , що відображено в протоколі допиту від 04.11.2020. Крім того дані обставини своїми показами підтверджує [PERSON] . Позивач заподіяння моральної шкоди обгрунтовує завданням ударів, що підтверджується висновком медичної експертизи, що завдало йому переживань та болю. Відтак загальний розмір завданої шкоди становить: 15000 грн. 20.10.2023 Миколаївський районний суд Львівської області прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалу суду від 20.10.2023, копію позовної заяви та доданих до неї документів, суд скерував на адресу місця проживання відповідача. 18.01.2024 від представника позивача адвоката Крета О.І. надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, просив суд задовольнити позовну заяву. 18.01.2024 у судому засіданні відповідач [PERSON] заперечив описані в позовній заяві події. Зазначив, що кримінальне провадження було закрито через недоведеність його вини стороною обвинувачення. Проте погодився з тим, що кримінальне провадження було закрито з нереабілітуючих обставин. Вважає, що у випадку закриття провадження з нереабілітуючих обставин, відсутні підстави для відшкодування шкоди у порядку ст. 1076 ЦК України. На думку [PERSON] позовна заява не містить інформації про спричинення [PERSON] моральної шкоди. Просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви. Суд встановив: Ухвалою Миколаївського районного суду від 20.11.2023 кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12020145250000060 від 20.10.2020 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрито. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Ухвала про закриття провадження не оскаржувалась, набула законної сили 28.11.2023. Відповідно до копії постанови начальника сектору дізнання Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Волчанського М.І. [PERSON] , [INFO] визнано потерпілим. Відповідно до висновку експерта №206/2020 від 20.10.2020 у [PERSON] , [INFO] виявлено садно на правій нижній кінцівці, яке утворилося від дії тупуго предмету (предметів), могло виникнути 19.10.2020 при описаних в постанові обставинах та відноситься до легкого тілесного ушкодження. Відповідач [PERSON] жодних клопотань не заявляв, доказів суду не подавав. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із спричиненням позивачу моральної шкоди завданої злочином. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.1, ч.7ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Правова кваліфікація дій обвинуваченого [PERSON] стороною обвинувачення визначена як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, тобто вчинене кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України. Відповідно до вказаної ухвали [PERSON] розпочав безпричинно конфлікт із [PERSON] , який знаходився в салоні перенавантажувача марки «Gilles», д.н.з. [NUMBER] , що рухався в зустрічному напрямку та в ході даного конфлікту [PERSON] , вживаючи нецензурну лексику та погрожуючи фізичною розправою, тримаючи в правій руці дерев`яну палицю умисно наніс нею удар по правій нозі [PERSON] , внаслідок чого останньому спричинено тілесні ушкодження, у вигляді садна на правій нижній кінцівці, яке згідно висновку експерта No206/2020 від 20.10.2020 відноситься до легкого тілесного ушкодження. Таким чином, вказаною ухвалою суду встановлено обставини та вину відповідача у скоєнні інкримінованого йому злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності) є нереабілітуючою підставою звільнення від кримінальної відповідальності. Сам факт закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав свідчить про наявність складу злочину у тому діянні, в якому обвинувачується особа та вину цієї особи у вчиненні такого злочину. Відповідно до ухвали суду [PERSON] із закриттям провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності погодився, наслідки закриття провадження із зазначених мотивів були йому зрозумілі. Відтак, ухвалою про закриття провадження встановлено вину [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, потерпілим у якому визнано [PERSON] . З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що в даному випадку, наявний причинно-наслідковий зв`язок між винними діями відповідача, який проявився у хуліганських діях - грубому порушенні громадського порядку, вираженні явної неповаги до суспільства, соціальних цінностей, а саме висловлюванні нецензурної лексики, погрожуванні фізичною розправою [PERSON] , спричиненні тілесних ушкоджень у виді садна та шкодою, заявленою у позовній заяві позивачем. Віповідно до ч. 13 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Також відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди судом враховуються вимоги пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`із змінами та доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року №5, яким визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин. Крім цього, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховується те, що не можна відшкодувати моральну шкоду в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір буде мати суто умовний вираз. У будь - якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватний нанесеній моральній шкоді. Суд враховує те, що своїми діями відповідачем завдано моральної шкоди позивачу, зокрема публічним приниження, фізичним болем який він зазнав при отриманні ударів, які наніс позивачу [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви.

Outcome: approved