Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

15.11.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.12.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] укладено договір № 211211-50354-3, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 5500,00 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу коштів на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування та 4% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. У зв`язку з порушеннями зобов`язань заборгованість за Договором № 211211-50354-3 від 11.12.2021 року станом на 06.11.2023 року становить 20130,00 грн., яка складається з: 5500,00 грн. заборгованість за кредитом; 3630,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору заставкою 2,2 % за кожен день користування кредитом за період з 11.12.2021 року по 10.01.2022 року (включно); 11000,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 4% від суми несвоєчасно повернутого Кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення за період з 11.01.2022 року по 01.03.2022 (включно) відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. При цьому нарахування процентів за Договором № 211211-50354-3 від 11.12.2021 року зупинено 01.03.2022 року відповідно до п. 4.6 Правил. В зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі. Ухвалою судді\~Балтського районного\~суду Одеської\~області від\~27.11.2023\~року відкрито\~провадження у\~справіта визначено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу, а саме копії ухвали про відкриття провадження у справі, повернулося на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Також, з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи 24.01.2024 року судом було направлено повідомлення на електронну адресу відповідача, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 18.12.2023 року. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом на подання до суду заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило, відзив на позов у справі відповідач до суду не подавав, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного. 11.12.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] в електронному вигляді укладено договір № 211211-50354-3, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 5500,00 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу коштів на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування та 4% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Згідно витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua [PERSON] надав згоду щодо правил користування, фінансового моніторингу, бюро кредитних історій та погодив умови кредитування по заяві. ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто»\~ умови договору виконав, перерахувавши на рахунок відповідача грошові кошти, що підтверджується довідкою Тас Рау № 470027402 від 11.12.2021 року. Витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua відображено всю хронологію дій щодо укладення кредитного договору № 211211-50354-3 від 11.12.2021 року. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором № 211211-50354-3 від 11.12.2021 року, заборгованість останнього станом на 06.11.2023 року становить 20130,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 5500,00 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим процентам у розмірі 3630,00 грн.; заборгованості по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами, згідно до п. 3.3. Кредитного договору у розмірі 11000,00 грн. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняти пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 12, ч. 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно зі статей 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ч. 2 ст. 1054, ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Згідно з умовами договору [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за його користування та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Враховуючи, що відповідач підписав заяву позичальника, був ознайомлений з умовами кредитування, що підтверджується його електронним підписом, користувалася кредитними коштами, що підтверджується випискою по картці від 19.12.2023 року, проте своєчасно кредитні кошти не повернув, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПУ України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України\~у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в сумі 2684,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № 888 від 07.11.2023 року. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст.. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Представником позивача надано договір № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, укладеного між ТОВ «ФК «Ріальто» та адвокатом Руденко К.В., в якому прописаний обсяг роботи, яку має виконати адвокат, разом з переліком послуг, які надано адвокатом на виконання умов договору; акт про приймання передачу наданих послуг № 143 від 14.07.2023 року; платіжну інструкцію № 715 від 28.07.2023 року про перерахунок коштів, які в сукупності підтверджують розмір судових витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України. Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, суд, врахувавши обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витрачений адвокатом час, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що вимога про стягнення витрат що пов`язані з наданням професійної правничої допомоги підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved