Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та розподіл сімейних обов`язків. Позивач зауважує, що з вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими, вона зрозуміла, що в них з відповідачем різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Підстав для надання строку на примирення позивач не вбачає. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 26 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куликівського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 20. Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та вказав, що позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 26 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куликівського районного управління юстиції у Чернігівській області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 20 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Подружні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення у даній справі. На підставі викладеного, згідно з ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved