Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

30 серпня 2023 року позивач подала до суду позовну заяву, яку уточнила та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду до повноліття дитини, також просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 10 листопада 2022 року та стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 10 листопада 2022 року. Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 10 листопада 2022 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі частини від усіх видів заробітку. Дочка народилась після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, відповідач коштів на утримання дочки не надає, хоча має таку можливість, тому позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів та зміну розміру аліментів. 09 жовтня 2023 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області відкрито провадження по справі. 09 січня 2023 року позивач у судовому засіданні подала суду уточнений позов. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові та уточненому позові, при цьому пояснила, що її вимоги стосуються стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та визначення єдиного розміру аліментів, що підлягають стягнення з відповідача на двох дітей у 1/3 частині його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення повноліття кожного з дітей. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та визначення єдиного розміру аліментів, що підлягають стягненню на двох дітей у 1/3 частині його заробітку (доходу). Вказав, що батьківство дочки не оспорює, є військовослужбовцем. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , що видано 27 грудня 2022 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 48, від 27 грудня 2022 року. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 10 листопада 2022 року за рішенням суду, спільні син [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем, що не оспорюється відповідачем. Також судом встановлено, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] і за рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 10 листопада 2022 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на його утримання у розмірі частини від усіх видів заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] і зобов`язаний її утримувати, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] у розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дочкою повноліття, при цьому суд також враховує, що відповідач проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючим, що за рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 10 листопада 2022 року з відповідача на користь позивача вже стягуються аліменти на утримання [PERSON] у розмірі частини від усіх видів заробітку, суд, вважає за необхідне визначити єдину частку від заробітку (доходу) відповідача та стягувати на двох дітей 1/3 частину від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення повноліття найстаршою дитиною, при цьому враховує, що відповідач не заперечував проти задоволення вказаної вимоги. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved