Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.09.2010 у розмірі 32 616 грн 80 коп. станом на 17.07.2023, яка складається з заборгованість за кредитом та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн 00 коп. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2023 року позовна заява прийнята, провадження відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. \~ \~ \~ \~На обґрунтування позовних вимог зазначено, що з метою отримання банківських послуг, відповідач [PERSON] підписав заяву б/н від 01.09.2010. При укладанні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач, при підписанні анкети-заяви, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «умовами та правилами надання банківських послуг», «тарифами», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Позивач\~свої зобов`язання\~за договором\~виконав в\~повному обсязі,\~надавши відповідачу\~кредитні кошти\~у розмірі,\~встановленому договором. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконував за ним перед банком виникла сума заборгованості, яка станом на 17.07.2023 становить у розмірі 32 616 грн 80 коп., яка складається із заборгованості за кредитом. В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно. Разом з позовом представник позивача Дашко В.М., який діє на підставі довіреності № 2235-К-Н-О від 30.08.2022, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 13.09.2023, 07.11.2023, 11.12.2023, 24.01.2024 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу яка зазначена в позовній заяві та підтверджена як місце його реєстрації інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 16.08.2023, які повернулись до суду без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 89, 93), що вважається належним повідомленням та відповідає правовій позиції викладеної в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 82, 87, 91). Заяв, клопотань тощо до суду від відповідача не надходило. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Згідно ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування. Зі змісту п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вбачається, що повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У відповідності до приписів ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~\~днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128, 130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84)\~5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] з метою отримання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» підписав анкету-заяву № б/н від 01.09.2010. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація позивача та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». З довідки, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що на підставі укладеного кредитного договору між позивачем та відповідачем № б/н, [PERSON] була видана кредитна картка\~ «Універсальна» -\~№ [NUMBER] , дата відкриття 01.09.2010, термін дії якої до 06/14. В подальшому [PERSON] \~ неодноразово отримував наступні карти: 04.04.2011 карта «Універсальна mini» - № [NUMBER] термін дії якої до 02/15; 21.07.2011 карта «Універсальна» - № [NUMBER] термін дії якої до 04/15; 11.02.2015 - карта «Універсальна GOLD» - № [NUMBER] термін дії якої до 03/18; 29.03.2018 - карта «Універсальна GOLD» - № [NUMBER] термін дії якої до 03/22. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної кратки, оформленої на [PERSON] , вбачається, що початковий кредитний ліміт 01.09.2010 складав 1 000 грн, який в подальшому неодноразово збільшувався. Так, 04.04.2011 був збільшений до 5 700 грн, 12.04.2011 до 6\~200 грн, 06.08.2011 до 8\~200 грн, 11.02.2015 до 10\~000 грн, 19.07.2016 до 13\~000 грн, 19.04.2017 до 16\~000 грн, 19.07.2017 до 21\~000 грн, 19.10.2017 до 25\~000 грн, 19.12.2019 до 27\~000, 18.02.2020 до 35\~000 грн, а з 26.12.2022 кредитний ліміт становив - 0. На підтвердження виникнення між сторонами у справі кредитних правовідносин, позивач, надав: копію анкети-заяви від 01.09.2010, копією анкети-опитувальника клієнта фізичної особи від 23.03.2023, копію довідки про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 55 днів льготного періоду» від 01.09.2010, копію довідки про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 55 днів льготного періоду» по договору SAMDN63000047908646 від 21.07.2011, підписаних [PERSON] , копію витягу з Умов та Правил надання послуг, які відповідачем не підписані. Як вбачається з копії довідки про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 55 днів льготного періоду» від 01.09.2010 та копії довідки про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 55 днів льготного періоду» по договору SAMDN63000047908646 від 21.07.2011, підписаних [PERSON] , в ній зазначені умови кредитування. Тобто [PERSON] був під підпис ознайомлений з умовами кредитування. Відтак, суд приходить до висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення [PERSON] прав позивача на належне виконання боржником своїх зобов`язань. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ст. ст.12,13,\~81 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК\~випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Так, суд встановив, що дійсно [PERSON] отримував кредитні кошти, користувався ними та протягом тривалого періоду часу частково виконував зобов`язання щодо їх повернення. Отримані та використані позичальником кошти, згоду на отримання яких надав відповідач [PERSON] згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 01.09.2010, останній в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернув. За змістом частини другої\~статті 530 ЦК України\~якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем нарахована заборгованість відповідачу за кредитним договором № від 01.09.2010 станом на 17.07.2023 у розмірі 32\~616 грн\~80\~коп.\~Однак,\~як вбачається\~з наданої\~копії виписки\~за договором\~№ б/н\~за період\~з 01.09.2010\~-\~20.07.2023,\~заборгованість [PERSON] \~перед банком\~у розмірі\~32\~616\~грн 80\~коп.\~була станом\~на 28.06.2023,\~після чого,\~в липні\~2023\~року відповідачем\~було поповнення\~картки на\~суму 1\~390\~грн 50\~коп.\~і станом\~на 18.07.2023\~заборгованість складає\~у сумі\~31\~226\~грн 30\~коп. Враховуючи викладене,\~встановлено,\~що у\~відповідача \~є заборгованість\~ за\~кредитним договором\~№ від\~01.09.2010\~станом на\~17.07.2023 у розмірі 31\~226 грн 30 коп., тому суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з\~ відповідача на користь позивача фактичної суми заборгованості за кредитом згідно наданої виписки. \~ \~ \~ \~В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2 569 грн 57 коп. (31 226 грн 30 коп./32 616 грн 80 коп.*2 684 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial