Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

16.05.2023 року представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», Нестерук А.В. звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» суму заборгованості за розподіл природного газу за період з 01.01.2020 року по 01.05.2023 року в розмірі 883, 08 грн.; стягнути судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до постанови НКРЕКП № 1274 від 16.04.2015 року про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ АТ «Криворіжгаз», позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу i (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні АТ «Криворіжгаз». Відповідно до абзацу 1 ч.6 Розділу VII Закону України «Про ринок природного газу», введеного в дію з 01.10.2015, провадження діяльності з постачання та розподілу природного газу здійснюється на підставі чинних ліцензій, що були видані до дня введення дію цього Закону, протягом трьох місяців після затвердження ліцензійних умов на провадження відповідного виду господарської діяльності згідно з положеннями цього Закону. Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201, які набрали чинності з 26.03.2017. З метою приведення господарської діяльності з розподілу природного газу у відповідність до вимог законів України «Про ринок природного газу», «Про ліцензування видів господарської діяльності» та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201, АТ «КРИВОРІЖГАЗ» подало до НКРЕКП заяву (вх. НКРЕКП від 19.06.2017 № ЛГ-246/17) про отримання ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. У зв`язку з вищевикладеним постанови НКРЕКП №845 від 29.06.2017 року про видачу ліцензії на розподіл природного ПАТ «Криворіжгаз». Позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ «КРИВОРІЖГАЗ». 04.06.2019 року НКРЕКП винесено постанову № 943 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 29.06.2017 року № 845». Відповідно до вказаної постанови внесено зміни в повне та скорочене найменування ліцензіата. Так новими найменуваннями є: - повне найменування: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» - скорочене найменування: АТ «Криворіжгаз». В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року (далі - Кодекс), зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - це суб`єкт на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу господарювання, що газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно 20 законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Таким чином, в розумінні п.4 гл. 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем позивач є оператором ГРМ. який здійснює розподіл природного газу в межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області). Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі (далі - ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498. Відповідно до п. 3 глави 3 Розділу 6 Кодексу договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. В пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджує споживання природного газу. Побутовий споживач фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п.5 правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та п.4 глави 1 Розділу 1 Кодексу газорозподільних систем). Відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , де споживачем є [PERSON] (далі за текстом відповідач), що підтверджується споживанням природного газу та іншими додатками до позовної заяви, зокрема копією акту припинення газопостачання. Відповідно до п. 1 глави 6 Розділу 6 Кодексу ГРС, рахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача та оплачується споживачем рівномірними часткам, протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений НКРЕКП для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. П. 2 гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ визначено, що річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Визначення газового року наведене в п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ - і ним є період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. Згідно п.6 глави 6 Розділу 6 Кодексу ГРС, періодом здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць. П. 7 глави 6 Розділу 6 Кодексу ГРС передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється на підставі відповідного розрахунку. Відповідно до п.6.6 Типового договору розподілу природного газу, споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Замовлена потужність по об`єкту Відповідача за адресою: [ADDRESS] на 2023 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2020 року по 01.10.2021 та 01.10.2021 року по 01.10.2022 року та складає 314, 00 м3. Станом на дату подачі позовної заяви заборгованість Відповідача за послугу розподілу природного газу складає 868,66 грн. В червні 2022 року відповідачу біло направлено повідомлення про заборгованість, що підтверджується копією реєстру поштових відправлень, таким чином відповідач попереджений про існування боргу. Також зазначила, що позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2\~435 грн., оскільки раніше ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу судовий наказ по справі № 214/6117/22 скасовано, за який сплачувався судовий збір у розмірі 248,10 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість не сплачує, у зв`язку з чим представник позивача, діючи від імені та в інтересах АТ «Криворіжгаз», вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 07.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.16-17). Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, відповідач подав відзив на позов, в якому просив АТ «Криворіжгаз» відізвати позовну заяву. Свою позицію мотивував тим, що у типовому договорі на газопостачання, який він уклав 20.02.2012 р., дія якого закінчилася у 2017 році, який укладається на 5 років, значилася зовсім інша організація ПАТ «Криворіжгаз» з особистим рахунком [NUMBER] за його адресою. В 2020 році вже зовсім інша організація АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» почала виставляти рахунки за спожитий газ по новому рахунку [NUMBER] , хоча нарахування за спожитий газ, як і раніше виставлялися за старим о/рахунком ПАТ Криворіжгаз, які він сплачував. При цьому ніякого повідомлення, що змінився постачальник послуг, що є нагальна потреба в укладанні нового договору між постачальником і споживачем цих послуг не відбулось, декілька разів на протязі 2020 і 2021 років звертався до колл-центру про укладення нового договору для надання цих послуг, але йому відмовили, не уточнюючи обставини. Проте кожного місяця почали надходити рахунки за послуги розподілу газу. В листопаді 2021 року відповідач звернувся до колл-центру цієї організації про повне відключення квартири (на той момент квартира вже була відключена від газопостачання шляхом перекриття запірного пристрою і опломбуванням, та механічного від`єднання газової мережі квартири від ГРМ акт від 22.10.21 року, то йому відмовили в цьому посилаючисьна те, що такий дозвіл він отримає тільки при повній оплаті боргу за газорозподіл. Коли відповідач повідомив, що в нього з ними зараз немає договірних відносин (старий договір зі старим рахунком на другій організації, а нарахування за газорозподіл виставляє інша організація без договору), то отримав відповідь що сплатіть борг за газорозподіл, а потім укладайте договір і тільки тоді отримаєте дозвіл на повне відключення від ГРМ будинку. Зазначає, що позивач намагається ввести в оману суд, подавши підробний акт, нібито за технічне порушення його квартиру відключено від ГРМ, однак відповідач що в нього є оригінал акту і там зовсім інший зміст. Окрім того, нарахування відбувалося, коли відповідач був знятий з реєстрації і ніхто в цій квартирі не мешкав. Тому відповідач просить відізвати позовну заяву про стягнення з нього коштів та судового збору. Представник позивача, [PERSON] через канцелярію суду 11.01.2024 року надала письмові пояснення на відзив, в яких зазначила, що згідно п. 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу зазначено, що фактом приєднання споживача до Умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Як вбачається з вищевикладеного, [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується споживанням природного газу та іншими додатками до позовної заяви, зокрема копією акту припинення газопостачання. Щодо подання до суду позивачем підробних актів зазначає наступне. Відповідач зазначає у відзиві на позовну заяву, що відповідно до акту від 22.10.2021 року житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] було відключено від газопостачання шляхом перекриття запірного пристрою опломбування та механічного від`єднання газової мережі від квартири, а копія акту від 22.10.2021 року долучена до позовної заяви позивачем є підробною і має зовсім інший зміст. Позивач зазначає, що відповідачем не зазначено в чому саме полягає «підробка», більше того після порівняльного аналізу двох копій відповідного акту можна прийти до висновку про їх ідентичність. Крім того, ані в копії акту долученого позивачем до позовної заяви, ані в копії акту долученого відповідачем до відзиву на позовну заяву не йде мова про механічне від`єднання від газопостачання. B свою чергу до відзиву додано копію акту від 05.04.2023 року на обмеження (припинення) газопостачання (розподілу природного газу), відповідно до якого на газифікованому об`єкті за адресою: [ADDRESS] припинено газопостачання шляхом механічного відсікання в місті приєднання. Окрім того, просить звернути увагу, що таке механічне відсікання здійснено 05.04.2023 року, в той час як заборгованість утворилась за період з 01.01.2020 року по 01.05.2023 року, та підставою для вищевказаних дій стало звернення про розірвання договору на розподіл природного газу. Щодо нарахування заборгованості за місяць в якому було здійснення механічне від`єднання, то згідно п. 9 гл. 5 р. 6 Кодексу ГРМ, оплата вартості послуги за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем з урахуванням повного календарного місяця, в якому сталося розірвання договору. Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористалася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на тривалість перебування справи у провадженні суду, суд вважає, що у сторін було достатньо часу на реалізацію ними своїх процесуальних прав. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Відповідно до постанови НКРЕКП № 1274 від 16.04.2015 року про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ АТ «Криворіжгаз», позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу i (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні АТ «Криворіжгаз». 04.06.2019 року НКРЕКП винесено постанову № 943 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 29.06.2017 року № 845». Відповідно до вказаної постанови внесено зміни в повне та скорочене найменування ліцензіата. Так новими найменуваннями є: - повне найменування: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» - скорочене найменування: АТ «Криворіжгаз». Судом встановлено, що [PERSON] , з 21.06.2012 року по 11.04.2023 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 11.04.2023 року, що спростовує твердження відповідача про те, що позивач нараховував заборгованість, коли відповідач був знятий з реєстрації за даною адресою (а.с. 15, 34). Судом встановлено, що Актом № 1889 на припинення газопостачання (розподілу природного газу) та його відновлення АТ «Криворіжгаз» від 22.10.2021 року, складеним та\~підписаним представниками\~Оператора ГРМ\~та [PERSON] підтверджується, що в газифікованому об`єкті за адресою: [ADDRESS] , припинено газопостачання, шляхом перекриття запірного пристрою та його опломбування, (а.с.10). Твердження відповідача, що позивачем наданий підробний акт, судом розглядаються критично, оскільки згідно двом наданим актам на припинення газопостачання (розподілу природного газу) та його відновлення АТ «Криворіжгаз» від 22.10.2021 року, збігаються дати, сторони, адреса, засоби перекриття запірного пристрою, показники лічильника (а.с.38-39), тому суду незрозуміло в чому саме полягає «підробка». Окрім того, суд зазначає, що відповідачем не ставилося питання щодо визначення підробки документа, та призначення відповідної експертизи. Згідно Акту на обмеження (припинення) газопостачання (розподілу природнього газу) АТ «Криворіжгаз» від 05.04.2023 року слідує, що за адресою: [ADDRESS] , припинено розподіл природного газу по заяві абонента, шляхом механічного від`єднання та місці приєднання з розірванням договору на розподіл (а.с. 35). При цьому спростовуються твердження відповідача про те, що відповідачу у листопаді 2021 року було відмовлено у від`єднанні від газопостачання, оскільки повне відключення від газопостачання можливе лише після сплати боргу, та інших письмових або інших доказів про відмову з боку відповідача не надано, оскільки 05.04.2023 року при наявності боргу акт про припинення газопостачання був підписаний обома сторонами. Замовлена потужність по об`єкту відповідача за адресою: [ADDRESS] на 2023 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2020 року по 01.10.2021 та 01.10.2021 року по 01.10.2022 року та складає 314, 00 м3. Суд погоджується з розрахунком станом на дату подачі позовної заяви за послугу розподілу природного газу, що складає 868,66 грн. (а.с.8). Суд також враховує, що ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу судовий наказ про стягнення заборгованості з [PERSON] по справі № 214/6117/22 скасовано. Відповідно до пункту 33 частини першої статті 1 Закону України від 09 квітня 2015 року № 329-VIII "Про ринок природного газу" ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG (зріджений природний газ). Ця система правовідносин може бути представлена як сукупність договорів різного виду, які укладаються суб`єктами ринку природного газу. Права та обов`язки суб`єктів ринку природного газу як сторін відповідних договорів визначаються безпосередньо зазначеним Законом. Серед споживачів окреме місце займають побутові споживачі - фізичні особи, які придбавають природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (пункт 23 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу»). Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» слідує, що житлово-комунальні послуги\~-це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно пункту 7 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс) фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договорі розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу. Оскільки, до матеріалів справи відповідачем долучений на обмеження (припинення) газопостачання (розподілу природнього газу) АТ «Криворіжгаз» від 05.04.2023 року, за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого припинено газопостачання по заяві абонента, шляхом механічного від`єднання та місці приєднання з розірванням договору на розподіл, фактично підтверджує наявність згоди приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (а.с. 35). Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до п. 3 глави 3 Розділу 6 Кодексу договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Оскільки [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та фактично був споживачем послуг природного газу, що надаються АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», суд вбачає наявність договірних правовідносин. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги що місяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. П. 2 гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ визначено, що річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Відповідно до п.6.6 Типового договору розподілу природного газу, споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Замовлена потужність по об`єкту Відповідача за адресою: [ADDRESS] на 2023 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2020 року по 01.10.2021 та 01.10.2021 року по 01.10.2022 року та складає 314, 00 м3. Станом на дату подачі позовної заяви за послугу розподілу природного газу, що заборгованість складає 868,66 грн. Враховуючи, що відповідно до ст. ст.322 ЦК України тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, покладається на основного наймача приміщення, а також членів його сім`ї, які є споживачами таких послуг, та з огляду на те, що між відповідачем і позивачем існували фактичні договірні відносини, враховуючи доведеність заявленого позивачем розрахунку заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Суд враховує, що позивачем сплачувався судовий збір за видачу судового наказу у розмірі 248,10 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 2\~435,90 грн. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь АТ «Криворіжгаз» в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. 00 коп. (а.с. 1,4). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved