Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

14 грудня 2023 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом, у якому зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,60 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Маліївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. За життя [PERSON] склала заповіт на за яким все належне їй майно заповіла йому та його сестрі [PERSON] . Однак звернувшись до нотаріуса, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що він пропустив встановлений строку для прийняття спадщини. Посилаючись на викладене та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач просив суд визначити йому додатковий строк у три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про слухання справи у його відсутність та вказав, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Від представника відповідача Березнегуватської селищної ради надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явилися, від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, також вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 липня 2020 року [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області від 02 липня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 17, за яким все належне їй на день смерті та те на що за законом матиме право, заповіла позивачу [PERSON] та [PERSON] ( а.с.13). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Березнегуватським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 30 листопада 2021 року, актовий запис № 324. (а.с.20). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 3,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 061013, виданого на підставі розпорядження Березнегуватської районної державної адміністрації від 27 жовтня 2004 року № 763. З довідки наданої Березнегуватською селищною радою Баштанського району Миколаївської області, вбачається, що [PERSON] проживала та була зареєстрована з 2019 року по день смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] , разом з нею був зареєстрований [PERSON] , який родичем не доводиться (а.с.27) Згідно інформації приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Бондар Н.В. від 09 січня 2024 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. (а.с.42). 04 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Бондар Н.В. позивачу відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. За положеннями ст..1223 ЦК України право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь - який час скасувати заповіт, а також скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач зазначив, що зверненню до нотаріуса з відповідної заявою перешкоджали карантинні обмеження у зв`язку з поширенням на території України пандемії вірусу, а в подальшому активні бойові дії що відбувалися на території Березнегуватської ОТГ Баштанського району Миколаївської області. З огляду на викладене вище суд доходить висновку, про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Відповідно позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі зазначеного,

Outcome: approved