Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про відшкодування матеріальної шкоди. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.11.2019, цивільну справу № 554/10051/19 (провадження № 2/554/3063/2019) за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про відшкодування матеріальної шкоди надіслано за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва для розгляду. У грудні 2020 вищезазначена цивільна справа надійшла на адресу Голосіївського районного суду м. Києва. В обґрунтування позову вказала, що 25.01.2019 за телефоном «Гарячої лінії» замовила кур`єра з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» до магазина «Текстильна лавка». В цьому магазині відповідно до накладної № 158, позивач придбала для себе нові речі, домашній одяг, за що сплатила 25000 грн. Всі речі позивачем були запаковані в 4 картонні коробки з упаковкою плівкою у відділенні як їй повідомив кур`єр, який видав позивачу експрес-накладну № 10031578774. Для отримання своїх речей позивач разом з її чоловіком в приміщенні відділення № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», розташованого за адресою: м. Павлоград Дніпропетровська обл., вул. Дніпровська, буд. 49, позивач сплатила відповідачу 1545,00 грн., за вагу свого багажу в 300 кг., як їй там було оголошено. Далі при отриманні речей на складі відповідача, які співробітники відповідача вивезли на тачці на вулицю, вони побачили одну повністю розірвану коробку з якої стирчали речі позивача, а інші коробки також були напівлегкі та не мали цілісної упаковки. Позивач зазначає, що зрозуміла, що її обікрали і не бажаючи приймати товар в такому вигляді повідомила комірника, що товар брати не буде без складання акта про ушкодження упаковки. Позивач зауважує, що при складанні акта, весь товар 4 картонні коробки на вагах заважив 120 кг., що позивач сфотографувала на свій мобільний. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути на її користь з відповідача суму завданого матеріального збитку у розмірі 7670,00 грн., штраф у розмірі 1534,00 грн., пеня в розмірі 690,30 грн., штраф за прострочення понад 30 днів - 536,90 грн., а всього на суму 11358,20 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.01.2020 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. У відзиві відповідач зазначив, що вважає позов необгрунтованим та безпідставним та таким, що не містить доказів вини відповідача у збитках позивача. Позивач подала заперечення на відповідь на відзив, в якому вказала, що просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, 25.01.2019 між [PERSON] та ТОВ «Нова Пошта» виникли договірні правовідносини за договором транспортного експедитуваннґя на умовах Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень. Згідно п. 3.1. вказаного договору, експедитор зобов?язується за плату та за рахунок Замовника організувати перевезення, відправлення й надання комплексу інших послуг, пов?язаних із організацією перевезення відправлення, а Замовник зобовязується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених договором. ТОВ «Нова Пошта» є експедитором. Підтвердженням прийняття умов такого договору є експрес-накладна за № 10031578774 (п. 2.6. договору). Положеннями пункту 4.1.1. Публічного договору визначено, що в залежності від типу замовленої послуги організувати приймання відправлення для надання послуг, за адресою, Вказаною Замовником, або через мережу відділень Експедитора. Пунктом 4.1.2. Публічного договору встановлено, що забезпечити збереження відправлення з моменту його прийняття для надання послуг до моменту його видачі Одержувачу за умови дотримання Замовником положень Договору та Умов надання послуг. Як вбачається з перевізного документа - експрес-накладної № 10031578774 позивач надала на перевезення вантаж в кількості 4 місць, фактичною вагою 100 кг. та оголошеною вартістю 200 грн. Підпис, печатка Відправника, згідно з данною експрес-накладною, - відсутні в ній. Відповідно до ч. 1 ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором. Частиною 3 ст. 909 ЦК України передбачено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента, або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Згідно з даними експрес-накладної позивач, як Відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору (публічна оферта) про надання послуг з організації перевезення відправлень, розміщеного на офіційному сайті http://novaposhta.ua. Відповідно до п. 2.5 вказаного Публічного договору договір укладається шляхом приєднання Замовника до запропонованого Експедитором Договору загалом та прийняття всіх істотних умов Договору без підписання письмового примірника і має юридичну силу відповідно до положень ст. 633, 634 Цивільного кодексу України. Замовник не може запропонувати свої умови Договору. Пунктом 2.6 Публічного договору передбачено, що безумовне та повне прийняття умов Договору Замовником полягає в здійсненні Замовником дій, спрямованих на отримання послуг, а саме передачі Замовником Експедитору відправлення для надання послуг, передбачених Договором, незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника. Відповідно до п. 3.3 Публічного договору прийняття Експедитором відправлення для надання послуг, визначених Договором, оформляється експрес-накладною, у якій зазначаються такі відомості: тип послуги, інформація про Відправника, інформація про Одержувача, інформація про кількість вантажних місць, вага відправлення, оголошена вартість відправлення, опис вмісту відправлення, платник розрахунку, розрахункові строки доставки відправлення, інформація про додаткові послуги/сервіси вартість послуг Експедитора. Відповідно до п. 4.3.14 Публічного договору відправник з моменту оплати послуг Експедитора взяв на себе зобов`язання надати Експедитору повну інформацію про Одержувача (П.І.Б. , адреса, телефон, відповідальна особа тощо). Чітко та правильно заповнити експрес-накладну є обов`язком Відправника (п. 4.3.2 Договору). Відповідно до п. 4.2.2 Публічного договору Експедитор мав право відмовити Замовнику в наданні послуг у разі порушення Замовником покладених на нього обов`язків згідно з Договором та Умовами надання послуг. Судом встановлено, що позивач, як Відправник виконав свій обов`язок належним чином згідно з умовами Договору, що підтверджується експрес-накладною. Відправником було оплачено вартість доставки у розмірі 1545,00 грн., що підтверджується квитанцією , яка наявна в матеріалах справи. В свою чергу, Експедитор, з моменту прийняття відправлення взяв на себе зобов`язання забезпечити збереження відправлення з моменту його прийняття до моменту його видачі Одержувачу (п. 4.1.2 Договору). Разом з тим, суд враховує вимоги ст. 924 ЦК України, якою передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Зазначена норма передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому. Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов`язаної сторони. Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини відправника тощо. Таким чином, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу. Втрата, нестача і пошкодження вантажу є наслідком незбереження вантажу під час перевезення, свідчить про неналежне виконання перевізником своїх обов`язків за договором перевезення вантажу. Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: 1) усунення цих обставин не залежало від перевізника. Це формулювання слід тлумачити в такий спосіб, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов`язку усунення зазначених обставин; 2) перевізник не міг запобігти цим обставинам. У Публічному договорі передбачено, що у разі часткової втрати або часткового пошкодження відправлення з вини Експедитора, останній відшкодовує Замовнику відповідну частину оголошеної вартості відправлення (п.7 2.3. Договору). Під оголошеною вартістю відправлення розуміється вартість відправлення, вказана відправником у відповідній експрес-накладній (п. 1.12 Договору). Пунктом 4.3.2. Публічного договору встановлено, що позивач зобов`язаний відповідно до вимог Експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес-накладну Експедитору. Виходячи з вимог ЦК України, що регулюють правовідносини транспортного експедирування та умов Публічного договору вартість наданого позивачем відправлення становить 200,00 грн. Крім того, суд звертає увагу, що згідно акту приймання-передачі від 31.01.2019 позивач повністю одержала своє майно в кількості 4 місць. Щодо фото наданих позивачем стосовно запакованого відправлення, суд зазначає наступне, а саме: надані позивачем фото не підтверджують факт нестачі частини відправлення, а під час отримання свого відправлення позивач не перевіряла вміст пакування на предмет визначення кількості та виду втрачених речей, про що свідчить відсутність відпорних відомостей в акті приймання-передачі від 31.01.2019 та твердження позивача у позові. Щодо позовних вимог про стягнення штрафних санкцій та пені, суд зазначає наступне. Розділом 7 Публічного договору передбачена відповідальність експедитора. Наведені позивачем розрахунки зазначені у позові не відповідають вимогам нормативно-правових актів щодо підстав їх обчислення. Позивач невірно визначив вартість послуг, також є провізна плата за вартість товару, що є оголошеною вартістю. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, в саме в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 200,00 грн. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, враховує часткове задоволення позовних вимог у сумі грн., а також те, що позивача звільнено від сплати судового збору. Судовий збір, що підлягав сплаті становить - 768,40 грн., ціна позову визначена - 19028,20 грн. Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 8,08 грн.

Outcome: partial