Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] \~05\~вересня 2017\~року звернувся\~до Московського\~районного суду\~м.Харкова\~з позовом\~до КЗОЗ\~Харківська обласна\~клінічна наркологічна\~лікарня»,\~визначивши третьою\~особою директора головного лікаря КЗОЗ Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» Слюсар В.В., в якому після збільшення та уточнення позовних вимог в ході розгляду справи остаточно прохав: наказ КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» № 281-к від 23.08.2017 року «Про звільнення завідувача наркологічного відділення № 3 [PERSON] », яким звільнено завідуючого наркологічним відділенням № 3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» [PERSON] з займаної посади у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього розпорядку на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, скасувати; поновити [PERSON] на посаді завідуючого наркологічним відділенням № 3 Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» з 23.08.2017; стягнути із КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.08.2017 по день ухвалення рішення та компенсацію моральної шкоди у сумі 20\~000 грн.; стягнути із КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у сумі 39 000 грн. В обґрунтування позову вказав, що він був прийнятий на роботу до КУОЗ «Міська клінічна наркологічна лікарня № 9, яка згодом перейменована в КЗОЗ «Харківська клінічна наркологічна лікарня», з 01.08.2007 року. 23.08.2017 року йому був вручений наказ № 281-к «Про звільнення завідувача наркологічного відділення № 3 [PERSON] », у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього розпорядку на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України». Із вказаним наказом не згоден, оскільки були порушені загальні умови для застосування дисциплінарного стягнення. Щодо належним чином зафіксованого факту протиправного винного невиконання або неналежного виконання працівником трудових обов`язків, то відповідач мав докази виконання [PERSON] розпорядження № 8 від 17.05.2017 року, яке полягало у направленні Супровідного листа щодо наказу № 24 від 10.05.2017 «про вменення в обов`язки» від 22.05.2017. Також ним виконано розпорядження № 9 « про трудові відносини» від 17.05.2017 року, оскільки він надав свої пояснення щодо незгоди з наказом № 25 від 15.05.2017 року до комісії з трудових спорів 01.06.2017, а 06.05.2017 року поштою надав пояснення щодо порушень, які мали місце під час перевірки санітарного стану наркологічного відділення № 3. Крім того, вказує, що порушення мають стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Розпорядження головного лікаря мають стосуватися кола його трудових обов`язків, а не власних думок щодо його непогодження з наказом головного лікаря щодо застосування дисциплінарного стягнення. Також вказує, що не зважаючи на оскарження ним дисциплінарного стягнення у суді, про що було відомо відповідачу, останній звільнив його з посади. Крім того, невиконання розпорядження № 8 і № 9 не могли і не потягли за собою тяжких наслідків, так як не мається ознак порушення обов`язків, покладених на нього трудовим договором та ПВР. Тобто, при звільненні не були враховані положення ч.3 ст. 149 КЗпП України. Вказує, що невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Він не мав на меті умисно, без поважних причин не надавати «письмове роз`яснення та детальне обґрунтування причини зробленого ним припису» та «письмове пояснення з чим саме він не згоден і що на його думку є предметом трудових спорів», що підтверджується наданими відповідачу відповідями. Щодо системності характеру невиконання ним трудових обов`язків, зазначає, що вважає наказ № 25 від 15.05.2017 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» незаконним, що підтверджується, зокрема, висновком фахівця обласного комітету профспілки від 29.05.2017 № 154-з, у зв`язку з чим він звернувся до суду. Крім того, з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення може минути не більше місяця. Відповіді на розпорядження № 8 та № 9 від 17.05.2017 ним надані 23.05.2017, а дисциплінарне стягнення застосовано 23.08.2017. Зазначає, що є багатодітним батьком, а незаконний наказ про звільнення фактично позбавив його можливості утримувати родину, що призводить до сильних душевних страждань, відчуття фізичного та душевного болю. Компенсацію моральної шкоди оцінює у 20\~000 грн. Вказує, що у квітні та травні 2017 року він отримував по 4\~450 грн. щомісяця, з 10.06.2017 по 01.08.2017 знаходився у відпустці, тому середньоденна заробітна плата становить 222, 5 грн. ( 4450+4450/40). Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 07 вересня 2017 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 13 жовтня 2017 року у відповідача витребувано докази по справі, а саме довідку про середній заробіток позивача. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 09 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про об`єднання в одне провадження даної справи зі справою за його позовом до КЗОЗ Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня», головного лікаря КЗОЗ Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» Слюсар В.В. про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 09 листопада 2017 року провадження по справі зупинено до набрання законної сили рішенням чи ухвали Московського районного суду м.Харкова у справі № 643/7954/17 за позовом [PERSON] до головного лікаря КЗОЗ Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» Слюсаря В.В. про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, провадження по справі зупинено. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 07 серпня 2018 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 29 листопада 2018 року залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача КЗОЗ Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» - КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» та в якості третьої особи головного лікаря КЗОЗ Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» Слюсар В.В. директора КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» Слюсара В.В. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 29 листопада 2018 року у задоволенні клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі відмовлено. Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2019 року суддю Погасій О.Ф. замінено на суддю Харченко А.М. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 09 липня 2019 року у задоволенні заяви представника третьої особи про відвід судді відмовлено, зупинено провадження до вирішення питання про відвід. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 11 липня 2019 року заяву представника третьої особи про відвід судді Харченко А.М. задоволено. Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2019 призначено головуючим суддею Майстренка О.М. Протокольною ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 07 листопада 2019 року у задоволенні клопотання про залишення позову без руху відмовлено (том 2 а.с.51). Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 12 грудня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Національне агентство з питань запобігання корупції. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 10 лютого 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Від третьої особи Національного агентства з питань запобігання корупції до суду надійшли пояснення, в яких вказав, що позивач звернувся до НАЗК з повідомленням за вх.. № ЗП-640/17 від 05.07.2017 щодо можливого вчинення головним лікарем КЗОЗ «Харківська обласна клінічна лікарня» [PERSON] адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена статтею 172-7 КУпАП. На запити НАЗК КЗОЗ «Харківська обласна клінічна лікарня» було відмовлено у наданні необхідних документів та інформації, у зв`язку із чим 28.12.2017 відносно [PERSON] було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-46 КУпАП. 16.01.2018 року за № 42-11/2160/18 повідомлення позивача було надіслано до ГУНП в Харківській області, як органу, працівники якого також уповноваженні на складення протоколів про адміністративні правопорушення у зазначеній категорії справ. У зв`язку з цим, позивач є викривачем з 05.07.2017 року, згідно Закону України «Про запобігання корупції». Разом з тим, до НАЗК не надходило повідомлень позивача щодо його звільнення, тому можливі порушення посадовими особами КЗОЗ «Харківська обласна клінічна лікарня» Закону не встановлювалися (том 2 а.с.92-95) Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 05 червня 2020 року позов [PERSON] було задоволено. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року апеляційну скаргу повернуто апелянту, справу повернуто до Московського районного суду м.Харкова для розгляду заяви про перегляд заочного рішення. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 11 серпня 2020 року заяву директора КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» про перегляд заочного рішення залишено без руху. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 29 вересня 2020 року заяву директора КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» про перегляд заочного рішення повернуто. Постановою Харківського апеляційного суду від 05 березня 2021 року ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 29 вересня 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 24 листопада 2021 року заочне рішення скасовано та призначено справу до судового розгляду. На виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» справу передано на розгляд до Октябрського районного суду м.Полтави. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 04 квітня 2023 року справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Національного агентства з питань запобігання корупції до суду надійшли пояснення, в яких зазначені аналогічні обставини тим, які викладені у поясненнях від 28.05.2020 у томі 2 а.с.92-95 (том 3 а.с.31-34). Протокольною ухвалою від 20 грудня 2023 року заперечення відповідача з додатками повернуто без розгляду, на підставі ч.4 ст. 183 ЦПК України (том 3 а.с.100-105). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» та третьої особи директора КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що у 2016 році [PERSON] , перебуваючи на посаді завідувача наркологічного відділення № 3, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 368 КК України, про що 05.07.2016 року внесено відомості до ЄРДР. Згодом головний лікар на виконання вимог ЗУ «Про запобігання і протидію корупції» видав наказ № 1 від 24.01.2017 «Про внесення уточнень до посадової інструкції завідувача наркологічного відділення № 3 [PERSON] , згідно якого позбавлено права здійснювати безпосереднє лікування пацієнтів відділення. У зв`язку із чисельними скаргами медичного персоналу щодо антисанітарних умов відділення № 3, 14.04.2017 року був виданий наказ № 21 «Про створення тимчасової діючої комісії щодо перевірки санітарного стану наркологічного відділення № 3». Проте санітарний стан у момент перевірки з 18 по 21.04.2017 року був незадовільний, а [PERSON] продовжував здійснювати лікування пацієнта, за наслідками перебування у лікарні хворий помер. Згідно доповідної записки головного лікаря з медичної частини Жук С. від 12.05.2017 року, [PERSON] відмовив їй у проведенні огляду хворих у його відділенні. За наслідками вказаних подій 15.05.2017 року позивачу було оголошено догану. Наказом від 23.08.2017 року [PERSON] звільнено з посади. Вказує, що позивача неодноразово попереджали про недопущення непрофесійної поведінки у майбутньому, що потягло за собою звільнення, що унеможливлює задоволення вказаного позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Національного агентства з питань запобігання корупції у судове засідання не з`явився, у поясненні третьої особи міститься прохання про розгляд справу за відсутності представника (том 3 а.с.30-34). Суд, заслухавши учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Судом встановлено, що 01.08.2007 року [PERSON] був прийнятий на посаду лікаря-нарколога до КУОЗ «Міська клінічна наркологічна лікарня № 9», згідно наказу № 167-к від 01.08.2007, що слідує із копії трудової книжки серії [NUMBER] від 08.08.2005 (том 1 а.с.10). Із вказаної трудової книжки вбачається, що 25.05.2011 року КУОЗ «Міська клінічна наркологічна лікарня № 9» перейменована на КЗОЗ «Харківська обласна клінічна лікарня». \~ \~ \~ \~Наказом КЗОЗ «Харківська обласна клінічна лікарня» № 281-к від 23 серпня 2017 року «Про звільнення завідувача наркологічного відділення № 3 [PERSON] », [PERSON] із займаної посади у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього розпорядку, на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України (том 1 а.с.20). Згідно змісту наказу, 17.05.2017 року Головним лікарем КЗОЗ «Харківська обласна клінічна лікарня» [PERSON] були видані розпорядження № 8 і № 9 якими завідуючого наркологічного відділення № 3 [PERSON] було зобов`язано надати письмові пояснення. В наказі зазначено, що Пунктом 4.18 посадової інструкції завідувача наркологічного відділення № 3 визначений його обов`язок виконувати розпорядження головного лікаря та його заступника з медичної частини. Проте, [PERSON] проігнорував окреслені вище розпорядження, чим допустив протиправну винну (умисну) бездіяльність, яка полягає у свідомому невиконанні розпоряджень головного лікаря, що в свою чергу є порушенням трудової дисципліни. Згідно п.7.1 Інструкції завідувач відділення за бездіяльність, які входять в сферу його обов`язків і компетенції визначаються відповідно до чинного законодавства України. Враховуючи наведене та той факт, що до [PERSON] вже застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення (наказ від 15.05.2017 р. № 25 «Про накладення дисциплінарного стягнення»),

Outcome: partial