Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

До Житомирського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 09.06.2018 року по 24.03.2020 року сторони перебували у шлюбі, від якого мають спільного сина [PERSON] , який за рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради проживає разом з матір`ю. Після розірвання шлюбу відповідач не приймає будь-якої участі у вихованні сина, не піклується про його духовний розвиток, здоров`я та навчання, що негативно впливає на самооцінку дитини та на її підготовку до самостійного життя. Також відповідач уникає будь-якого спілкування з дитиною; ухиляєтеся від батьківського обов`язку щодо утримання дитини, а саме - не сплачує аліменти, які присуджені до стягнення за рішенням суду. У зв`язку з чим просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити; надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві; не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник третьої\~особи,\~ яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Житомирської міської ради також підтримав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення судом. Зазначив, що питання щодо позбавлення батьківських прав розглядалось на засіданні виконавчого комітету Житомирської міської ради, однак батько дитини [PERSON] не з`явився; на адресу служби від органу місцевого самоврядування надійшла відповідь, що відповідач зареєстрований у с. Гуйва, однак фактично проживає у м. Кривий Ріг. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] (сусідка позивача) показала, що вона проживає в одному під`їзді з позивачем та її сім`єю, яку знає десь 5 років. Зазначила, що більше 4-х років не бачила відповідача; останній раз бачила його, коли дитині було десь півроку. Зі слів позивачки знає, що відповідач дитиною не цікавиться звагалі та не надає фінансової допомоги. Відповідач у судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученим адресату з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 27-28, 36-37, 40-43). Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128\~ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18 провадження № 61-185св23. Окрім того, відповідач про розгляд справи сповіщався в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 35, 40). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно із ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20.02.2020 року розірвано шлюб сторін (а.с. 10), під час якого у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 1132 від 06.10.2021 року (а.с. 12) затверджено висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (зворот. а.с. 12). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах № 19.5-8/8/2023/27197 від 20.06.2023 року (а.с. 13) заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 01.06.2023 року становить 84000,00 грн. Згідно листа Житомирського дошкільного навчального закладу № 40 від 13.09.2023 року № 70, з дати поступлення хлопчика до дошкільного закладу приводили та забирали [PERSON] мати хлопчика [PERSON] та бабуся [PERSON] ; за період перебування дитини в дошкільному закладі мати [PERSON] цікавилася діяльністю дитини, брала участь в освітньо-виховному процесі, відвідувала всі заходи для батьків закладу та групи, виконувала всі рекомендації педагогів щодо виховання та розвитку хлопчика. Відповідно до листа Житомирського дошкільного навчального закладу № 21 від 12.07.2023 року № 66 (а.с. 15) дитину [PERSON] приводять до дошкільного закладу і забирають із садка мама та бабуся. Відповідно до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 1693 від 01.11.2023 року (а.с. 47), виходячи з інтересів дитини, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (зворот. а.с. 47). Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10\~ст. 7 СК України). Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (ст. 150 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п. 2 ч. 1\~ст. 164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). З огляду на наведене, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, зокрема, ухилення від піклування про здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також від готування її до самостійного життя, у зв`язку з чим, дійшов висновку про потребу у позбавленні відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн, оскільки позивача на підставі ч. 1 ст. 136 ЦПК України звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved