Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, та просить суд стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в розмірі 158 992 грн. 84 коп., франшизу за полісом у розмірі 2 000 грн. 00 коп., вирішити питання про розподіл судових витрат, у тому числі, витрат на сплату судового збору в розмірі 1 073 грн. 60 коп., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 33 000 грн. 00 коп. та витрат на складання оцінки заподіяного матеріального збитку в розмірі 4 500 грн. 00 коп. Позовна заява обґрунтована тим, що 18 квітня 2023 року о 07:50 у місті Києві на вулиці Ак. Заболотного, 142, водій [PERSON] (відповідач), керуючи автомобілем «Peugeot 307», зіткнувся з автомобілем «Volkswagen Passat», за кермом якого був [PERSON] (транспортний засіб належить Позивачу [PERSON] ). Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, призвівши до матеріальних та моральних збитків для позивача. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 5 липня 2023 року [PERSON] (Відповідача) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до зазначеної ДТП. Постановою того ж суду від 5 липня 2023 року провадження відносно [PERSON] було закрито. Цивільно-правова відповідальність відповідача за заподіяну шкоду була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ №АР/6402269 від ПАТ «Страхова компанія «АРКС». Страховик виплатив позивачу страхове відшкодування, але не в повному обсязі завданих збитків. Внаслідок оцінки матеріального збитку автомобіля «Volkswagen Passat» вартість відновлювального ремонту склала 100 565,45 грн. Страхове відшкодування на користь позивача з урахуванням франшизи становило 88 245,11 грн. Отже, позивач має право вимагати від відповідача стягнення різниці між фактичним розміром завданої шкоди та отриманим страховим відшкодуванням, а саме 158 992,84 грн., франшизу в розмірі 2 000,00 грн., яка передбачена умовами страхового полісу та судові витрати, пов`язані із розглядом справи. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.10.2023 року за поданим позовом відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації адреси відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.. Судом встановлено, що 18.04.2023 року о 07 год. 50 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Пежо», реєстраційний номер [NUMBER] , в м. Києві по вул. Ак. Заболотного 142, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та при перестроюванні не надав дорогу автомобілю «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався в тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Зазначені обставини встановлені постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.07.2023 р. у справі № 752/9675/23, за якою [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Крім того, внаслідок ДТП, яка сталась 18.04.2023, був складений другий протокол відносно [PERSON] , відповідно до якого, 18.04.2023 року о 07.50 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER] , в м. Києві по вул. ак. Заболотного 142, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не відреагував на зміну дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки ТЗ, або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення з «Пежо», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого обидва ТЗ отримали механічні пошкодження. Своїми діями порушив вимоги п.п. 2.3б), 12.1 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Однак, за результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України, складеного відносно [PERSON] , провадження у справі закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, що вбачається з постанови Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/9676/23 від 05.07.2023р. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу Пежо, д.н.з. [NUMBER] , була забезпечена за полісом ОСЦПВВНТЗ № АР/6402269, виданого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС». Потерпілий [PERSON] звернувся на адресу ПрАТ СК «Граве Україна» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 20.04.2023р. Позивачем на підтвердження заведеної страхової справи страховою компанією водія автомобіля Пежо, д.н.з. [NUMBER] та прийнятого рішення за результатом розгляду питання про страховий випадок та відшкодування шкоди долучено до позову копію розрахунку суми страхового відшкодування від 01.05.2023р, з якого вбачається: справа № 1.102.23.0001527, дата ДТП 18.04.2023, договір страхування (поліс) № АР 6402269 від 24.01.2023, страхувальник [PERSON] , страхова сума (ліміт відповідальності страховика) по одному пошкодженому ТЗ 160000,00 грн., потерпілий [PERSON] , контактні дані потерпілого, відомості про пошкоджений ТЗ Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] , рік випуску 2009. Розмір страхового відшкодування по страховому випадку, який трапився 18.04.2023 за участю ТЗ Volkswagen Passat, [NUMBER] , здійснено на підставі: звіт з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу про визначення вартості відновлювального ремонту вих. № 3989 від 29.04.2023 р. ФОП [PERSON] , де без ПДВ. вартість ремонтно-відновлювальних робіт (Ср), 17 680,00 грн.; вартість необх. для ремонту матеріалів (См), 19 801,88 грн.; вартість складових що підлягають заміні (Сс), 175877,42 грн.; вартість відновлювального ремонту (Свр= Ср+См+Сс), 213359,30 грн.; вартість відновлювального ремонту (Свр) не перевищує ринкову вартість (С) ТЗ або іншого майна на момент ДТП. Коефіцієнт фізичного зносу (Ез) 0,7000. Розмір збитку визначається по формулі З=Ср+См+Сс(1-Ез), якщо СврС - 90 245,11 грн. Розмір страхового відшкодування згідно ст. 36.3. Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» (шкода заподіяна сукупними діями декількох осіб) - 90 245,11 /2=45122,56 грн. Додаткові витрати на евакуацію ТЗ, 0,00 грн. Безумовна франшиза (Фб), 2000 грн. Отже, розмір страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи складає: 45 122,55-2 000 + 0,00 = 43 122,56 грн. 04.05.2023 року на картковий рахунок позивача надійшла сума в розмірі 43122,56 грн., що вбачається з виписки з рахунка приватного клієнта №090000-2023/1009, як страхове відшкодування згідно акту № ARX 3652513. 23.08.2023р. знову проведено розрахунок суми страхового відшкодування, який за розрахунковими даними, викладеними в ньому, є ідентичним до описаного судом вище, окрім самого розрахунку, який включає наступні операційні дані: розмір страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи складає: 90 245,11 (розмір збитку) - 2 000,00 (безумовна франшиза) - 43 122,56 (попередні виплати по справі) = 45 122,55 грн. 28.08.2023 року на картковий рахунок позивача надійшла сума в розмірі 45 122,55 грн., що вбачається з виписки з рахунка приватного клієнта №090000-2023/1009, як страхове відшкодування згідно акту № ARX 3791633. Вбачається, що в рамках однієї страхової справи страховою компанією двічі було вирахувано суму безумовної франшизи, а, отже, франшиза за страховим полісом склала 4000 грн., замість встановленої в полісі № АР 6402269 від 24.01.2023 в розмірі 2000 грн., що вплинуло на розмір визначеного страховою компанією суми страхового відшкодування. При цьому, матеріали справи не містять умов страхування за полісом ОСЦПВВНТЗ № АР/6402269, зокрема, щодо правомірності подвійного стягнення франшизи. 20.07.2023 року позивач звернулась до ФОП [PERSON] з метою визначення вартості матеріального збитку, уклавши договір № 461/07-23 від 20.07.2023р., на підставі якого проведено оцінку та складений висновок від 28.07.2023 щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 461/07-23, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, що оцінюється, марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату ДТП 18 квітня 2023p. становить: 111 164,98 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження становить: 259 558,29 грн. Ринкова вартість автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування аварійних пошкоджень на дату ДТП 18 квітня 2023р. становить 268 492,00 грн. Розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням зносу зменшений на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість на дату ДТП 18 квітня 2023 p., становить: 100565,45 грн. А отже, на підставі вказаного звіту позивач проводить розрахунок: 259 558,29 грн. (фактичний розмір завданої шкоди, що становить повну вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ, встановлений звітом № 461/07-23) - 100 565,45 грн. (належний розмір страхового відшкодування, що становить вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ з урахуванням зносу та без ПДВ) = 158 992,84 грн. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Частиною 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини 3 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У даному випадку позивачем, як потерпілою особою, пред`явлено позовні вимоги до відповідача - [PERSON] про стягнення збитків, як винуватця ДТП, про відшкодування, на його думку, непогашеної частини повної вартості матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT реєстраційний номер [NUMBER] , розмір якого встановлено звітом №461/07-23 від 28.07.2023 року про оцінку вартості матеріального збитку. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092). Як вбачається з матеріалів справи, розмір страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» по страховому випадку, який трапився 18.04.2023 за участю ТЗ Volkswagen Passat, [NUMBER] , здійснено на підставі звіту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу про визначення вартості відновлювального ремонту вих. № 3989 від 29.04.2023 р. ФОП [PERSON] , за яким було складено розрахунки страхового відшкодування від 01.05.2023р. та 23.08.2023 р., відповідно до якого сума страхового відшкодування в сукупності була встановлена в розмірі - 90245,11 грн. Також, матеріали справи не містять відомостей, що позивач пред`являла будь-які зауваження до складеного звіту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу про визначення вартості відновлювального ремонту вих. № 3989 від 29.04.2023 р. ФОП [PERSON] , не спростовувала правильність встановлених збитків, які лягали в основу розрахунків страхового відшкодування. Крім того, як встановлено судом вище, ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» двічі вирахувано з розміру страхового відшкодування безумовний розмір франшизи, а, отже, зменшено розмір страхового відшкодування на 4000 грн., замість розміру, передбаченого полісом АР/6402269 у сумі 2000 грн., а, отже, позивач належним чином не довів правильності розрахованої ним суми, заявленої до стягнення, оскільки заявлений розмір покладає на відповідача матеріальну відповідальність у більшому розмірі. За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Так, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 вказаного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в межах страхової суми відшкодовує вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Якщо суми страхового відшкодування є недостатньо для компенсації потерпілій особі завданої шкоди - обов`язок відшкодування частини завданої шкоди, не покритої сумою страхового відшкодування покладається на особу, відповідальну за завдання шкоди. Відповідно до п. 36.7. ст. 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що позивач фактично не погоджується із визначеним ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» розміром матеріального збитку (сумою страхового відшкодування), оскільки відповідно до висновку ФОП [PERSON] від 28.07.2023 щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 461/07-23 складеного за замовленням позивача, такий розмір є більшим. Таким чином, відшкодування матеріального збитку відповідно до Закону покладено на страховика, що застрахував цивільну відповідальність винного в заподіянні шкоди учасника ДТП. Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, визначено згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи викладене, суд приходить висновку про пред`явлення позивачем позову до неналежного відповідача [PERSON] замість належного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», що є правовою підставою для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно п. 36.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. У даному випадку розмір франшизи, визначений договором страхування, складає 2 000 грн., а, отже, вказаний розмір франшизи підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Розподіл судових витрат. Позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму, сплачену ним за складання висновку від 28.07.2023 щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, № 461/07-23 в розмірі 4500 грн., однак, враховуючи те, що вказаний висновок не прийнятий судом, оскільки, не обґрунтовує заявлені до [PERSON] вимоги, підстави для стягнення з відповідача вказаних витрат відсутні. На підтвердження витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, позивачем подано до суду: копію договору про надання правової допомоги №07/08/23-ЮП/ІL від 07.08.2023 року, копію Акта виконаних робіт №01, копію квитанцій № 72060224 від 10.08.2023 року та № 324314501475 від 31.08.2023 року, у підтвердження оплати за надані адвокатські послуги у загальному розмірі 12 914 грн. Відповідно до п. 4.1. договору про надання правової допомоги № 07/08/23-ЮП/ІL від 07.08.2023 року, за послуги надані адвокатом, замовник сплачує кошти в розмірі, який зазначений в додатку № 1 до цього договору. Додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 07/08/23-ЮП/ІL від 07.08.2023 року до матеріалів справи не долучений. Згідно акту виконаних робіт № 01 до договору № 07/08/23-ЮП/ІL від 07.08.2023 позивач прийняла, а адвокат надав послуги на загальну суму у розмірі 33000 грн., при цьому, як зазначено судом вище позивачем на виконання умов договору було сплачено 12 914 грн. Відповідно до зазначеного акту до сплати залишається грошова сума в розмірі 20 000 грн., а згідно з п. 4 вказаного акту, 20 000 грн. підлягає сплаті за умови задоволення позову до [PERSON] та не пізніше 3 робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Отже, враховуючи те, що в частині позову про стягнення збитків з [PERSON] судом відмовлено, а тому 20 000 грн. в даному випадку, не є витратами на правову допомогу, які позивач понесе в майбутньому. Тому до розподілу підлягає фактично понесені витрати в розмірі 12 914,00 грн., які розподіляються відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: (2000*100)/160992,84=1,24% задоволених позовних вимог від заявлених, а 160,13 грн. складає суму витрат на правову допомогу з розрахунку 12914*1,24%. При цьому, сума судового збору 1609,94*1,24%=19,96 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 3 частини 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial