Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, визначених рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.09.2015 року у справі №344/6723/14-ц. Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.09.2015 року у справі №344/6723/14-ц [PERSON] визнано батьком дитини [PERSON] та стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення повноліття. Вказала, що з часу призначення аліментів змінився матеріальний стан відповідача, він проходить військову службу та отримує стабільний дохід. Крім того, з часу призначення аліментів змінився прожитковий мінімум для дітей і розмір аліментів, визначений рішеннями суду є меншим за встановлений законом мінімальний розмір аліментів та не забезпечує дитині належний рівень життя та навчання, тому просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття. \~ \~ \~ \~Представник позивачки в судове засідання не з`явилася, у поданій заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала та просила його задовольнити. У попередніх судових засідання вказала, що позивачка хоч і працює, однак не взмозі самостійно забезпечити дитину всім необхідним. Вона з дитиною проживає в Республіці Італія, де дитина навчається як дистанційно з української школи, так і відвідує навчання в італійській школі. На житло, харчування, навчання та інші необхідні потреби вона витрачає значні кошти. Вважає, що відповідач, який є військовослужбовцем, може сплачувати аліменти в розмірі 1/3 заробітку, оскільки отримує достойне грошове забезпечення. За таких обставин просить позов задовольнити повністю. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що відповідач вимоги позову визнає частково, оскільки крім сина має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, а також допомагає матері, яка є пенсіоного віку. Вказав, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн щомісячно. У попередніх судових засідання представник відповідача вказав, що від обов`язку утримувати сина відповідач не ухиляється, однак вважає, що розмір аліментів, заявлений позивачкою є завищеним. Наголосив, що [PERSON] є військовослужбовцем, постійно перебуває у зоні бойових дій, тому багато коштів витрачає на спорядження та інші необхідні для військових потреб речі. Зазначив, що питання виїзду дитини за межі території України позивачка з ним не вирішувала й про це йому не повідомляла взагалі. За вказаних обставин просив позов задовольнити частково. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім і проживає з матір`ю - позивачкою [PERSON] . \~ \~ \~ \~Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.09.2015 року у справі №344/6723/14-ц [PERSON] визнано батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Цим же рішенням стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 600 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до інформації Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 18.12.2023 року дохід відповідача за період з січня 2023 року по вересень 2023 року становить 861757,62 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки Військової частини [NUMBER] від 08.10.2023 року розмір грошового забезпечення військовослужбовця [PERSON] за період з січня 2023 року по червень 2023 року становить 597128,81 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки Військової частини [NUMBER] від 01.12.2023 року розмір грошового забезпечення військовослужбовця [PERSON] за період з липня 2023 року по вересень 2023 року становить 359584,45 грн. \~ \~ \~ \~Отже середньомісячний дохід відповідача протягом останніх 8 місяців становить близько 107000 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.72) відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] також підтверджується, що відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На утриманні відповідача також перебуває матір пенсійного віку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] (а.с.102). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~У статті 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилається позивачка. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача протягом останнього року покращився матеріальний стан і розмір його доходу свідчить про можливість надавати більшу матеріальну допомогу синові ніж визначено у рішенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.09.2015 року у справі №344/6723/14-ц. Разом з тим, позивачкою заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітку останнього, що на час вирішення спору становить близько 35000 грн. За наведених обставин суд погоджується з доводами відповідача, що такий розмір аліментів, з урахуванням наведених ним обставин, позивачкою завищений. З огляду на рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, інтересів дитини, суд вважає за доцільне змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку і стягувати з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів у новому розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів. Відповідач є військовослужбовцем та згідно з пп.12 п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. За таких обставин витрати зі сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів слід компенсувати за рахунок держави. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Суд вважає обґрунтованими витрати на правову допомогу, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1000 гривень витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом Фреїшин Т.М., які підтверджуються платіжною квитанцією до прибуткового касового ордера №23/021 від 05.10.2023 року, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (50 % від заявлених вимог). На підставі наведеного, ст. 180-184, 192 СК України,

Outcome: partial