Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

21.07.2023 Волочиська міська рада Хмельницької області звернулась до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнення з неї аліментів на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів її доходу щомісячно, на користь закладу в якому перебуває дитина. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» з 29.12.2022 знаходиться на вихованні дитина [PERSON] , [INFO] . У дитини значні проблеми зі здоров`ям. Мати дитини [PERSON] відмовилась забрати дитину з полового будинку, ніяким чином не піклується про дитину, не цікавиться станом здоров`я дитини, не приймає участі у її вихованні. За час перебування дитини у закладі мати відвідала сина 4 рази. Всі вище зазначені умови та фактори мають місце, як кожен окремо так і в цілому в їх сукупності, можуть бути розцінені, як ухилення від виховання дитини. В судовому засіданні представник позивача Будевич О.В. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідачки [PERSON] проти позову заперечила, просила не позбавляти батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] . Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини [PERSON] у Книзі реєстрації народжень записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.12.2022, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00037915971 від 22.12.2022 (а.с. 11-12). [PERSON] відмовилась забрати свого сина [PERSON] із КНП «Волочиська багатопрофільна лікарня», посилаючись на те, що матеріально та фізично не може забезпечити його догляд та розвиток та залишила дитину у пологовому будинку, що підтверджується копіями заяв від 23.12.2022, копією акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 23.12.2022 (а.с. 14-16). 23.12.2022 [PERSON] поставлено на облік як дитину, залишену без батьківського піклування, з 29.12.2022 дитину влаштовано до КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» [ADDRESS] . [PERSON] знаходиться на повному державному вихованні. За весь час перебування дитини у закладі його мати [PERSON] провідала сина 4 рази (14.02.2023, 23.03.2023, 30.03.2023 та 05.05.2023). Під час першого та останнього відвідування принесла підгузки. Під час відвідувань мати не цікавилась розвитком дитини та станом здоров`я. В телефонному режимі також не цікавилась, листівок на адресу закладу не надходило. Вказане підтверджується копією наказу від 23.12.2022 № 29-о, копією рішення виконавчого комітету Волочиської міської ради Хмельницької області від 26.12.2022 № 503, копією акту про факт передачі-прийому дитини від 29.12.2022, копіями листів КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» від 24.04.2023 № 464, від 28.06.2023 № 760 (а.с. 17, 19-20, 33, 36). Відповідачка [PERSON] проживає разом зі своїми дітьми [PERSON] , [INFO] , та дочкою [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . [PERSON] на даний час майна та земельних ділянок у власності не має. Сім`я [PERSON] неповна, малозабезпечена. Вказане підтверджується копією довідки про склад сім`ї від 24.01.2023 № 14, виданої старостою сіл Попівці, Великі Жеребки, Лісове, Червоний Кут, копіями актів обстеження умов проживання дитини № 37 від 16.02.2023, № 40 від 28.02.2023, (а.с. 22, 25, 27). Відповідно до висновку психолога [PERSON] , у зв`язку з несамостійністю рішень, з нездатністю брати відповідальність за вирішення своїх проблем, не готова піклуватися про новонароджену дитину [PERSON] (а.с. 29-30). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Волочиської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Волочиської міської ради Хмельницької області від 13.07.2023, орган опіки та піклування Волочиської міської ради вважає за доцільне та можливе позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-8). Правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з правами та обов`язками батьків та дітей, регулюються Сімейним кодексом України, Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON] ухиляється від своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, не спілкується з нею, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує належно матеріально, не цікавиться нею та не проявляє до сина належної турботи, що негативно впливає на її розвиток як на складову виховання. Вищенаведені фактори суд розцінює як винну поведінку матері по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі сина, тому відповідачку необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Відповідно ст.ст. 180, 181 ч. 3 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ч.ч. 2, 3 ст. 193 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що відповідачка добровільно матеріально сина не забезпечує, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти необхідно перераховувати на особистий рахунок дитини [PERSON] , відкритий у відділенні Державного ощадного банку України (а.с. 38).

Outcome: approved