Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Фермерського господарства «Вариант» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю. \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником земельної ділянки площею 5,59 га кадастровий номер 1424286800:01:000:0173, що розташована на території Привільскої сільської ради. 01 грудня 2009 року між позивачем та Фермерським господарством "Вариант" було укладено договір оренди, відповідно до умов якого орендареві надано в строкове, платне користування належну позивачеві вищезазначену земельну ділянку терміном на 20 років (п. 8. Договору). Відповідно до п. 9. Договору відповідач зобов`язався сплачувати щороку орендну плату позивачу у грошовій формі у розмірі 6 217,64 грн. Починаючи з 2021 року сума орендної плати з урахуванням індексацій складала 13 800,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою, виданою відповідачем. Строк оплати встановлено до 31 грудня поточного року (п. 11. Договору), тобто до 31 грудня 2022 року. 21 серпня 2023 року між сторонами укладено угоду про розірвання договору оренди землі за згодою сторін. Однак, позивач не отримала орендну плату за користування її земельною ділянкою відповідачем за 2022 рік у розмірі 13 800,00 грн., за 2023 рік - у розмірі 6 465,20 грн. (із розрахунку 13 800 грн. х 171 день /365 днів за період з 01.01.2023 року по 21.06.2023 року тобто за 171 день), а всього 20 265,20 грн. Станом на дату подачі позовної заяви заборгованість із орендної плати за землю відповідач не виплатив. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. ст. 627, 629 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. ч. 1. 9 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються спеціальним законом. Таким законом у сфері регулювання зазначених відносин є Закон України «Про оренду землі». Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону). Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу У країни). Вищезазначене свідчить про те, що орендна плата із зазначенням її розміру є істотною умовою договору оренди. Як вбачається із Договору оренди, укладеного між позивачем та відповідачем, сторонами договору оренди, є саме [PERSON] та погоджено істотні умови такого договору, зокрема строк його дії та розмір орендної плати. Позивач вважає, що невиконання відповідачем своїх обов`язків за договором оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є грубим порушенням його прав, оскільки вона не отримала ті блага, на які розраховувала, невиконання відповідачем своїх обов`язків порушує принцип добросовісного виконання договірних зобов`язань. Враховуючи, що відповідач безпідставно не виплатив орендну плату позивачеві за 2022 -2023 рік, позивач просить суд стягнути з Фермерського господарства «Вариант» на її користь заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 20 265,20 грн. Ухвалою суду від 22 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Пікулін Р.М. до суду не з`явились, однак до суду надали заяву, в якій просили позовні вимоги задовольнити, справу слухати у їх відсутності. Представник відповідача Фермерського господарства «Вариант» в судове засідання не з`явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправку судової повістки та друкування оголошення на сайті суду, надав до суду пояснення в яких зазначив, що у зв`язку з введенням воєнного стану на території України Фермерське господарство «Вариант» з 24 лютого 2022 року по теперішній час знаходиться поблизу лінії ведення активних бойових дій. З березня 2022 року господарство призупинило господарську діяльність у зв`язку з обстрілами території господарства, в результаті чого пошкоджено майно господарства, землі господарства були засмічені вибуховими предметами. У зв`язку з цим польові роботи не велись, орендна плата за 2022-2023 роки не нараховувалась. У зв`язку з відсутністю оборотних коштів, відмовою кредитування банком, було розірвано договір між господарством та [PERSON] . На даний момент земельна ділянка 5,59 га, кадастровий номер 1424286800-01-000-0173 знаходиться в оренді іншого орендатора і дохід від урожаю в 2023 році отримає він. Згідно договору оренди землі від 01.12.2009 року [PERSON] фермерське господарство «Вариант» повинно було начислити орендної плати за 2022 рік у сумі 13800,00 грн., у зв`язку з воєнним станом нарахування не було. У 2023 році договір оренди від 01.12.2009 року з [PERSON] було розірвано. Відповідно до статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія НЖ №297389 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,59 га на території Привільської сільської ради, кадастровий номер 1424286800:01:000:0173. 01 грудня 2009 року між позивачем та Фермерським господарством "Вариант" було укладено договір оренди, відповідно до умов якого орендареві надано в строкове, платне користування належну позивачеві вищезазначену земельну ділянку терміном на 20 років. (п. 8. Договору). Пунктом 5 договору передбачено нормативно грошову оцінку земельної ділянки 66996 грн. Відповідно до п. 9. Договору відповідач зобов`язався сплачувати щороку орендну плату позивачу у грошовій формі у розмірі 6 217,64 грн. Починаючи з 2021 року сума орендної плати з урахуванням індексацій складала 13 800,00 грн., а також погоджено, що із цієї суми орендарем (фермерське господарство «Вариант»), як податковим агентом, утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України, що підтверджується відповідною довідкою, виданою відповідачем. Однак, позивач не отримала орендну плату за користування її земельною ділянкою відповідачем за 2022 рік у розмірі 13 800,00 грн., за 2023 рік - у розмірі 6 465,20 грн. (із розрахунку 13 800 грн. х 171 день /365 днів за період з 01.01.2023 року по 21.06.2023 року тобто за 171 день), а всього 20 265,20 грн. 21.06.2023 року [PERSON] та представник Фермерського господарства «Вариант» Гасак М.В. уклали угоду про розірвання договору оренди землі за згодою сторін №49/21/0623. Оскільки між Орендарем і Орендодавцем попередньо було укладено договір оренди земельної ділянки, який сторони вирішили достроково розірвати. Відповідно до довідки виданої ФГ «Вариант» про доходи [PERSON] за 2021 рік загальна сума доходу за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 після утримання та сплати податків та зборів до виплати позивачу складає сума: 13 800,00 грн. Товариство повідомляє, що до повномасштабного вторгнення рф на територію України, орендна плата по земельним ділянкам Привільської сільської ради, які перебувають в оренді господарство «Вариант» сплачувалась вчасно та в повному обсязі, в тому числі позивачу. Позивачем в позовній заяві зазначено, що господарство «Вариант» з невідомих причин не сплатило орендну плату за 2022 р., на що зазначають наступне. 24 лютого 2022 року стало початком повномасштабного вторгнення Росії в Україну. У зв`язку з зазначеним та затвердженням переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом № 309 від 22.12.2022 р. Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, Товариство не має можливості здійснювати сільськогосподарські роботи на орендованих земельних ділянках згідно укладених договорів оренди земельних ділянок, які розташовані на території Привільської сільської ради з об`єктивних та незалежних від Товариства причин. Такі тимчасові незручності з виплати орендної плати склалися виключно у зв`язку з збройною агресією рф на території України починаючи з повномасштабного збройного вторгнення рф 24.02.2022 р. Товариство також несе чималі втрати так як немає можливості на даних земельних ділянках вирощувати с/г продукцію, тобто збройна агресія рф на території України є тими обставинами непереборної сили, які призвели до тимчасової дестабілізації роботи підла на даній території. Відповідно до ч.1 ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до опублікованого Торгово-промислової палата України (далі - ТПП України) листа № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 р., який засвідчує настання форс-мажору (обставин непереборної сили) - військову агресію рф проти України, яка стала підставою запровадження в країні воєнного стану з 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022. В зазначеному листі ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Тобто, зазначене засвідчує тільки обставини непереборної сили, а ще надає можливість підприємству, як суб`єкту господарської діяльності, не сплачувати штрафів та не відшкодовувати збитки у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань. З огляду на зазначене, вбачається затримка сплати орендної плати позивачу за 2022 рік, проте така затримка виникла з об`єктивних причин, які фактично не залежать від Орендаря. Товариство також зазнає збитки (неотриманий прибуток), тобто орендар в даному випадку також не отримав те на що розраховував при укладанні договору оренди земельної ділянки 01.12.2009 р. Фермерське господарство «Вариант» не порушувало умов договору оренди земельної ділянки від 26.09.01.12.2009 р. щодо земельної ділянки з кадастровим №1424286800:01:000:0173, площею 5,59 га протягом 2022 р. затримка відбулась не з власної вини підприємства, а з підстав форс-мажорних обставин, а посилання позивача на обставини щодо порушення умов спірного договору оренди землі не підтверджуються належними, достатніми та допустимими доказами, тому Фермерське господарство «Вариант» вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню. Відповідно до п. 11 договору орендна плата вноситься у такі строки: -у натуральній формі з 01 січня по 31 грудня звітного року; -у грошовій формі з 01 вересня по 31 грудня звітного року. Відповідно до п. 13 договору розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік, у разі: зміни умов господарювання; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; в інших випадках, передбачених законом. Згідно п. 41 договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Пунктом 42 договору передбачено, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За нормами ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендодавець зобов`язаний, зокрема, передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, орендар - своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Із огляду на викладене саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідачем не заперечується факт несвоєчасної виплати [PERSON] орендної плати за 2022 - 2023 рік, проте зазначається причиною такої несплати наявність форс-мажорних обставин, пов`язаних з вторгненням РФ на територію України. Згідно з ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося в результаті випадку або дії непереборної сили. За загальним правилом, щоб довести дію обставин непереборної сили (форс-мажору), через які неможливо було виконати зобов`язання, потрібно звертатися до Торгово-промислової палати (далі - ТПП). 28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України опублікувала лист № 2024/2.0-7.1, який засвідчує настання форс-мажору (обставин непереборної сили) військову агресію РФ проти України, яка стала підставою для запровадження в країні воєнного стану з 05.30 годин 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента від 24 лютого 2022 № 64/2022. ТПП підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Встановлено, орендована відповідачем земельна ділянка загальною площею 5,59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1424286800:01:000:0173, розташована на території Привільскої сільської ради. Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309 Привільска сільська рада Краматорського району Донецької області не належить до територій можливих бойових дій. Тягар доказування повної неможливості користування об`єктом оренди внаслідок дії обставин непереборної сили покладається на орендаря. Матеріали справи не містять та відповідачем не було надано суду будь-яких належних доказів на підтвердження того, що у 2022 - 2023 році відповідач дійсно не мав об`єктивної можливості виконання договору оренди, не користувався та не обробляв належну позивачу земельну ділянку саме з причин - форс-мажору (обставин непереборної сили)військової агресії РФ проти України, через що не сплачував у 2022 - 2023 році оренду плату позивачу. Лише самі посилання відповідача на оголошення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану та на п.42 договору, згідно якого сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини, є безпідставними. Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що останній користувався земельними ділянками позивача у тому числі у 2022 році, однак товариством в порядку, визначеному ст.ст.12, 81 ЦПК України, не надано належних, достатніх та достовірних доказів про виплату орендної плати за цей період, так само як і не надано доказів на підтвердження неможливість сплати орендної плати у зв`язку з форс-мажорними обставинами. Враховуючи встановлення факту порушення відповідачем умов договору оренди в частині своєчасної сплати орендної плати за 2022 - 2023 рік, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі за 2022 - 2023 рік, у розмірі, погодженої сторонами, із зазначенням, що з цієї суми має бути утримано податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Факт несплати орендної плати за договором за 2022 рік не заперечується самим представником відповідача. Проте його посилання на форс-мажорні обставини як причину неможливості сплатити позивачеві орендну плату за користування земельною ділянкою суд вважає необґрунтованими, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами у справі. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Фермерське господарство «Вариант» на користь позивача заборгованість по орендній платі за 2022 - 2023 рік в сумі 20\~265, 20 грн. Оскільки позивач відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved