Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Адвокат Гіщинський І.Ю. від імені та інтересах позивача через систему «Електронний суд» звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовом у порядку цивільного судочинства, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача: 33\~481,35 грн відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу; 4000,00 грн відшкодування витрат, понесених у зв`язку з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження; 1073,60 грн відшкодування витрат, понесених у зв`язку з сплатою судового збору; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано на розгляд судді Тімченко О.В. Суддя ухвалою від 01 серпня 2023 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) учасників справи. Заперечень проти такого порядку розгляду справи не поступило. Одночасно за клопотанням позивача витребувано у відповідача копії матеріалів страхової справи за страховим випадком, які останнім надано суду. Відповідач позов заперечує та просить у задоволенні вимог відмовити у повному обсязі, адже розмір страхового відшкодування розраховано з дотриманням процедури та вимог закону. Покликається, що у наданому позивачем висновку експерта відсутній підпис експерта щодо обізнаності про кримінальну відповідальність, а тому такий не є судовою експертизою. Указане викладене у відзиві на позов, надано підтвердження надіслання такого іншим учасникам справи відповідно до вимог цивільного судочинства. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Вирішуючи спір по суті, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях. За вимогами ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як регламентовано ч.2\~ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У силу положень ст.ст.979, 990 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст.ст.28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду свідчить, що 27 лютого 2023 року о 20.00 год на перехресті вул.Чмоли-Козельницька в м.Львові між автомобілем марки «БМВ» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Сузукі» номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. [PERSON] свою провину у вчиненні ДТП визнав. Наведене повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) без висловлених зауважень, складене учасниками ДТП відповідно до норм чинного законодавства: ст.124 КУАП, ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п.2.11 Правил дорожнього\~руху України є належним доказом обставин скоєння ДТП та вини особи, що таку вчинила\~ [PERSON] . На момент учинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «БМВ» забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-212083076 позивача - страховика. Згідно із звітом суб`єкта оціночної діяльності оцінювача [PERSON] за № 51933 від 08 березня 2023 року за зверненням страхової компанії вартість матеріального збитку після аварійного пошкодження автомобіля марки «Сузукі» без врахування ВТВ становить 46\~518,65 грн (без урахування ПДВ на запасні частини) (виплата зменшена на суму податку на додану вартість згідно із ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Указана сума страхового відшкодування виплачена відповідачем позивачу, що підтверджується платіжною інструкцією за № 174847 від 23 травня 2023 року. Спір між сторонами виник з приводу недоплати страховою компанією 33\~481,35 грн за висновком експерта, розглядаючи який суд установив наступне. За висновками судового експерта Вербова В.В. за № 102 від 21 червня 2023 року за зверненням позивача вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Сузукі» з урахуванням коефіцієнту фізичного становить 80\~041,10 грн. Досліджуючи наданий доказ, суд виходить з того, що цивільне процесуальне законодавство до доказів відносить письмові докази та висновки експертів (ст.76 ЦПК України). Як регламентовано ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Саме такі положення містяться у ст.106 ЦПК України. Разом з тим, у висновку автотоварознавчого дослідження у відповідній графі (сторінка 2) щодо обізнаності про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та підготовлення такого для подання до суду відсутній підпис експерта. Суд розцінює таке порушення як вагоме та істотне, що зумовлює неприйняття такого документа саме в якості висновку експерта у розумінні ст.ст.102, 106 ЦПК України. Аналогічна позиція сформульована Верховним Судом у справах № 522/1029/18 (постанова Великої Палати від 18 грудня 2019 року) та № 172/313/21 (постанова від 20 грудня 2023 року). За умовами ч.4\~ст.263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Про вказаний недолік висновку експерта відповідачем однозначно вказано у відзиві на позов, натомість позивач знехтував такими зауваженням, жодних міркувань, клопотань чи доказів з цього приводу не надав. Оскільки позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Водночас суду надана процесуальна можливість оцінити наведений висновок в якості письмового доказу, визначеного ст.95 ЦПК України, адже такий складено експертом-автотоварознавцем, оцінювачем, який має права здійснювати оцінку колісних транспортних засобів, при дослідженні використовувались відповідні методики та національні стандарти Надаючи оцінку даному висновку, суд установив, що дослідження такого ґрунтується виключно на огляді автомобіля «Сузукі» 06 червня 2023 року, тобто по спливу трьох місяців дорожньо-транспортної пригоди. Жодні матеріали, що були здобуті одразу після пригоди, експертом не досліджувалися. У силу положень ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону,\~-\~МТСБУ)\~зобов`язаний\~направити свого\~представника (працівника\~або експерта)\~на місце\~настання страхового\~випадку та/або\~до місцезнаходження\~пошкодженого майна\~для визначення\~причин настання\~страхового випадку\~та розміру\~збитків. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. На виконання вказаних положень закону відповідачем страховиком залучено оцінювача [PERSON] , яким 08 березня 2023 року складено протокол № 51933 огляду транспортного засобу та звіт № 51933 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу. Проведення оцінки та складення звіту суб`єкта оціночної діяльності оцінювача відбулось з дотриманням Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». З огляду на викладене вище суд бере до уваги звіт суб`єкта оціночної діяльності, складений у межах страхової процедури, та відхиляє висновок експерта за результатами автоварознавчого дослідження як письмового доказу, який ґрунтується на неповному та однобічному дослідженні обставин, які підлягають доказуванню у даній справі. Підсумовуючи наведене у своїй сукупності, інший розмір страхового відшкодування, окрім 33\~481,35грн - як покликається страхова компанія, позивачем належними доказами не підтверджено. За сформованою позицією Верховного Суду у справі № 607/16163/19 (постанова від 27 січня 2021 року), обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач, є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач, - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та нести ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю. Особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання із відповідним доведенням обставин, що стали причиною для звернення з позовом до суду. У той час, як суд зобов`язаний з`ясувати, в чому саме полягає порушення прав позивача. Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2040/20). Розглядаючи справу в межах доводів та поданих доказів, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог та порушення відповідачем прав позивача, які б підлягали судовому захисту. Наведене зумовлює відмову у позові. У матеріалах справи відсутні відомості, які б беззастережно доводили протилежне та спростовували даний висновок суду, який узгоджується із такими засадами цивільного судочинства як свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України). У зв`язку із відмовою в позові судові витрати до відшкодування позивачу не підлягають (ст.141 ЦПК України).

Outcome: dismissed