Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позову вказує, що Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Оскільки в будинку [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. У період до встановлення будинкового лічильника обліку теплопостачання нарахування за послугу здійснювалися згідно п.п. 40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, а саме у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища. У квартирі [ADDRESS] не встановлено квартирний лічильник теплової енергії, тому згідно п. 24. Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21,08.2019р. № 830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315. Лічильник обліку гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS] не встановлено, тому відповідно до п. 21 Правил за надані послуги плата справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Відповідно до п. 26 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 обсяги спожитої у будівлі гарячої води та обсяги теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) визначаються та розподіляються між споживачами відповідно до Методики розподілу, згаданої вище. Типові договори приєднання на надання відповідних послуг згідно вищезазначених постанов КМУ № 830 та № 1182 опубліковані на офіційному веб-сайті Позивача за посиланням https://khimvolokno.com.ua/dogovir-na-poslugu. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Проєкт договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в Черкаській обласній газеті «Нова Доба» (випуск від 23.11.2017 №47). Таким чином, з боржником укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом акцепту публічної оферти відповідно до ст.642 ЦК України. Згідно інформації Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради № 916/01.03-01 від 15.02.2023 відповідачі зареєстровані за вказаною вище адресою протягом всього спірного періоду. Відсутність письмового договору на надання житлово-комунальних послуг з відповідачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Відповідачі своєчасно з січня 20123 року не вносила плату за отримані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.05.2023 складає 45702, 57 грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР № 40281012. Відповідачі, фактично споживаючи вищезазначені послуги, не надсилали позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачам житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу нараховано 3% річних та інфляційну складову боргу. Тож, інфляційна складова боргу, яка підлягає до стягнення з відповідача за період з січня 2013 року по січень 2022 становить 27382,67 грн. та розмір 3% річних за вказаний період прострочення - 6704,23 грн. Таким чином, просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 45702,57 грн., а також інфляційну складову боргу у розмірі 27382,67 грн. та 3% (три) відсотки річних у розмірі 6704,23 грн., а всього 79789,47 грн. А також стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 29.06.2023 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Між тим, 28.07.2023 від представника відповідача [PERSON] адвоката Филь О.М. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позивних вимог відносно [PERSON] у повному обсязі. У відзиві зазначає, що в порушення положень ст.ст. 12, 76, 77, 81, 83 ЦПК України позивачем не надано копію договору - оферти про надання послуг з теплопостачання. Оскільки договір-оферта є основним документом, що міг підтвердити права та обов`язки відповідача щодо розміру та строку оплати послуг, порядку нарахування штрафних санкцій, тому позивач фактично не надав доказу виникнення боргу у позивача та не надав доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Крім того, вказує на порушення позивачем трирічного строку позовної давності та спеціального строку позовної давності тривалістю в один рік щодо інфляційних та 3% річних, оскільки позивач не врахував строк позовної давності та в розрахунку боргу, доданого до позовної зави вказав борг та штрафні санкції з 2013 року включно. Тож вважає, що розрахунок, доданий до позовної заяви містить недостовірну інформацію та не може бути доказом у даній справі. До того ж, звертає увагу, що відповідно до Постанови КМУ № 892 від 26.10.2016 та № 830 від 21.08.2019, населенню надано право проводити оплату за централізоване опалення 50% в опалювальний період і 50% в між опалювальний період, однак позивач заборгованість нараховував відразу по закінченню опалювального сезону. Також згідно з Законом України від 17.03.2020 № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» і постановою КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV- 2» комунальним підприємством заборонено нараховувати пеню і штрафи за прострочення платежів на період карантину і через 30 днів після нього, однак позивачем нараховані штрафні санкції та пеня, за весь період карантину, що, на його думку, є протиправним. Представником позивача Гончаренко А.О. 09.08.2023 до суду подано відповідь на відзив у якій вважає, що заперечення, викладені у відзиві є безпідставними і необґрунтованими. Щодо указаного у відзиві ненадання договору зазначає, що типові договори приєднання на надання відповідних послуг згідно вищезазначених постанов КМУ № 830 та № 1182 опубліковані на офіційному веб-сайті Позивача за посиланням https://kbimvolokno.com.ua/dogovir-na-poslugu. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в Черкаській обласній газеті «Нова Доба» (випуск від 23.11.2017 №47). Таким чином, з боржником укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом акцепту публічної оферти відповідно до ст. 642 ЦК України. Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг будинку регламентовано статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Фактом приєднання споживача до договору (акцептування договору) є вчинення споживачами будь-яких дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю послуг підписаної заяви-приєднання. сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги. Щодо строку позовної давності вказує, що з розрахунку заборгованості по о/р № [NUMBER] вбачається, що заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання у відповідачів виникла з січня 2013 року по 01.05.2023 року у розмірі 45702 грн. 57 коп.,відповідачами оплата за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за спірний період вносилася періодично та в різні періоди в більших обсягах ніж нарахування, що свідчить про визнання боргу та є підставою для переривання перебігу позовної давності, а тому на їхню думку, заявлені вимоги відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності, застосуванню не підлягають. Щодо заперечень про нарахування штрафних санкцій вважає, що позивач на законних підставах просить стягнути з відповідачів борг який виник з січня 2013 року по травень 2023 року, інфляційні нарахування та 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки будь - яких контррозрахунків відповідачем надано не було. У судове засідання представник позивача не з`явилася, до початку до суду надіслала заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та її представник адвокат Филь О.М. у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомили. Адвокатом відповідача [PERSON] 28.07.2023 до суду подано відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог відносно неї. Суд, враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові докази встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані з 31.01.1990 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відомостями Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради та перевірено судом 18.07.2023. За вказаною адресою відповідачі отримують послуги з теплопостачання від ВП «Черкаська ТЕЦ», відкритий О/Р [NUMBER], але не повній мірі та несвоєчасно сплачують щомісячну оплату за опалення та гаряче водопостачання, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості. Згідно з розрахунком Черкаської ТЕЦ, заборгованість відповідачів по оплаті за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з січня 2013 року станом на 01.05.2023 становить 45702,57 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (яка діяла на час виникнення правовідносин, але втратила чинність на час розгляду справи по суті). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. (п. 2 ч. 1 ст. 5 цього ЗУ). Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Щодо відсутності укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води слід зазначити наступне. Частиною 1 статті 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 цього ж Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 2 ст. 7 «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), а також у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №522/2625/16-ц. Отже, з моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 541 ЦПК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Що стосується застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду, позовна заява надійшла до суду 28.06.2023. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, розрахунку заборгованості по о/р № [NUMBER] , заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання у відповідачів виникла з січня 2013 року по 01.05.2023 року у розмірі 45702 грн. 57 коп. Відповідачами періодично та в різні періоди оплата за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за спірний період вносилася в більших обсягах ніж нарахування, зокрема: у вересні 2022 року відповідачем здійснено проплату за послуги тепла та гвп у розмірі 6000,00 грн. при нарахуванні 1309,99 грн.; в жовтні 2020 року внесено оплату за послуги тепла та гвп у розмірі 4025,87 грн. при нарахуванні 893,04 грн.; в грудні 2019 року внесено оплату за послуги тепла та гвп у розмірі 10060,00 грн. при нарахуванні 1998,88 грн.; січні 2018 року внесено оплату за послуги тепла та гвп у розмірі 5737,29 грн. при нарахуванні 1737,29 грн.; у вересні 2016 року відповідачем здійснено проплату за послуги тепла та гвп у розмірі 2000,98 грн. при нарахуванні 500,98 грн.; в грудні 2015 року відповідачем здійснено проплату за послуги тепла та гвп у розмірі 1700 грн. при нарахуванні 917,13 грн.; в жовтні 2013 року відповідачем здійснено проплату за послуги тепла та гвп у розмірі 1064,70 грн. при нарахуванні 182,81 грн. Таким чином, як вбачається із вказаного розрахунку заборгованості по О/Р № [NUMBER], відповідачі частково (у більшому розмірі, ніж нараховано), але не у повному обсязі здійснював оплату наданих позивачем послуг за теплопостачання та гаряче водопостачання, що свідчить про визнання боргу та є підставою для переривання перебігу позовної давності. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 09 червня 2021 року у справі № 759/17465/18, зазначає, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, які відповідно до статті 264 ЦК України є підставою для переривання перебігу позовної давності, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою. Отже, підстав для задоволення заявленої вимоги про необхідність застосування строків позовної давності про стягнення заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання суд не вбачає. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці),у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці.. При застосуванні індексу інфляції, індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу, при цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Тому інфляційні та річні не є додатковими вимогами в розумінні ст. 266 ЦК України (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові по справі № 918/329/16 від 26 квітня 2017 року). Крім того, слід зауважити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, однак вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 через агресію російської федерації проти України введено воєнний стан, який в подальшому було продовжено. Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат за період січня 2013 року по січень 2022 року у розмірі 27382,67 грн. та 3 % річних за вказаний період у розмірі 6704,23 грн., у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг. Відповідачами будь-яких контррозрахунків щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості до суду подано не було. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Черкаської ТЕЦ підлягають до задоволення у повному обсязі, до солідарного стягнення з відповідачів підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 45702,57 грн., а також інфляційна складова боргу у розмірі 27382,67 грн. та 3% (три) відсотки річних у розмірі 6704,23 грн., що разом складає 79789,47 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2684,00 грн. у рівних частках, по 1342,00 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved