Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

08 грудня 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Білогірської селищної ради про визнання за нею права власності на житловий будинок [ADDRESS] . Вказала, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті вона є спадкоємицею за заповітом, проте позбавлена можливості оформити спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями, який належав останній, оскільки будівлі не були зареєстровані у органах реєстрації нерухомого майна. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. В поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала. Відповідач - представник Білогірської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов [PERSON] визнав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із письмовими заявами сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] , було побудовано в 1938 році. Вказаний будинок належав [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується даними довідки виконкому Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області №6732 від 26.12.2023 року, даними технічного паспорта на житловий будинок. [PERSON] померла [INFO] , що вбачається із свідоцтва про її смерть, серії [NUMBER] , виданого 02 серпня 2022 року Білогірським відділом ДРАЦС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). Позивачка [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Білогірською селищною радою Білогірського району Хмельницької області 02 лютого 1977 року, копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського РУЮ Хмельницької області 25 жовтня 2003 року. Згідно копії заповіту посвідченого секретарем Гулівецької сільської ради Білогірського району Хмельницької області Тищук Т.М. 15 лютого 2000 року - [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно дочці [PERSON] . Вказаний заповіт не змінено та не скасовано, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №75219681 від 21 грудня 2023 року приватного нотаріуса Савіцької З.М. Згідно довідки виданої виконкомом Білогірської селищної ради №6812 від 15 грудня 2023 року [PERSON] , яка померла [INFO] на час смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] та до складу її сім`ї належали: [PERSON] - онук, [INFO]. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75219618 від 21 грудня 2023 року та інформації приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Савіцької З.М. №142/01-16 від 21 грудня 2023 року встановлено, що після смерті [PERSON] [INFO] заведено спадкову справу №69639704, спадщину прийняла дочка померлої [PERSON] . Незважаючи на прийняття спадщини позивачка не може оформити право на спадщину на житловий будинок, оскільки спадкодавцем право власності на житловий будинок не було зареєстровано в органах реєстрації нерухомого майна. Порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва на законодавчому рівні вперше встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом державного замовлення». Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 05 серпня 1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Зазначена постанова втратила чинність 02 червня 2011 року. Законом України від 17 лютого 2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності» (Закон №3038-VI) встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких обєктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. Відповідно до ст.58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватися на приватні житлові будинку з господарськими будівлями та спорудами, які збудовані до 05 серпня 1992 року. Житловий будинок [PERSON] збудований в 1938 році, тому для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно було б достатньо технічного паспорта, складеного за результатами технічної інвентаризації, виписки із погосподарської книги сільської ради, рішення місцевої ради про згоду на оформлення права власності на нерухоме майно. Проте, право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] , як власника, припинилося на підставі п.11 ч.1 ст.346 ЦК України у звязку із її смертю. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивача, як до спадкоємця, який прийняв спадщину, відповідно до ст.1216 цього ж Кодексу, перейшли всі права власника майна, проте із за відсутності на житловий будинок правовстановлюючих документів, оформити право власності на вказане майно у позасудовому порядку неможливо. Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що житловий будинок з господарським будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] , повинен належати позивачці, як спадкоємиці [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У частині 4 ст.206 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вимоги позивача ґрунтуються на законних вимогах, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved