Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 26.11.2016 уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . З часом сімейне життя погіршилось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та життя, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги. Шлюбні стосунки остаточно припинені, спільне господарство вони не ведуть. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Подальше спільне життя подружжя та примирення неможливі. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 08.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також порядок подачі відзиву, відповіді на відзив, доказів і клопотань. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. Відповідач надіслав на електронну пошту суду заяву, у якій зазначив про те, що він позов визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі. Сторонами не подано будь-яких інших по суті позову заяв, клопотань тощо. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26.11.2016 у Первомайському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 395, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26.11.2016. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину (доньку) - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх малолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Позивачкою не заявлено вимогу про відшкодування їй судових витрат.

Outcome: approved