Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.10.2023 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000,00 грн. щомісячно з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи із 17 липня 2023 року і до досягнення сином повноліття. 12.10.2023 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Войтенка Ігоря Васильовича про ухвалення додаткового рішення про компенсацію судових витрат позивача пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги по справі № 761/25711/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій просив стягнути з відповідача на користь відповідача судові витрати пов`язані із розглядом цієї справи Шевченківським районним судом м. Києва. 27.11.2023 року до суду надійшли заперечення про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат [PERSON] у яких він просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають стягнення на користь позивача до 4 000,00 грн., оскільки враховуючи наявність усталеної судової практики та правових позицій Верховного Суду з приводу подібних правовідносин, значення справи для позивача, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, враховуючи реально затрачений час на надання послуг та їх обсяг, відповідач вважає, що заявлені вимоги щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу неспівмірні з обсягом і складністю наданих послуг, вартість яких є завищеною. 22.01.2024 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на заяву у якій зазначив, що оскільки позовна заява задоволена частково, а тому із урахування ч. 2 ст. 141 ЦПК України щодо покладання судових витрат на обидві сторони пропорційно задоволених вимог просив суд покласти на обидві сторони судові витрати по 3000,00 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Позивач в судове засідання не з`явилася, свого представника не направила, про місце, дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідач у судове засіданні не з`явився, до суду подав клопотання у якому просив здійснити розгляд справи заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат №761/25711/23 без його участі за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали вищезазначеної справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, виходячи з наступного. Судома встановлено, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000,00 грн. щомісячно з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи із 17 липня 2023 року і до досягнення сином повноліття. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. У позовній заяві представник позивача зазначив, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом 5 днів після ухвалення рішення. У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження обставини викладених у клопотанні про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивача у зв`язку з розглядом в суді цієї справи позивачем були надано до суду: копію договору № 07/03-23 про надання правової допомоги від 23.02.2023, копія Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 23.03.2023 №07/03-23, а саме вартість окремих послуг адвокатського бюро за вказаним договором, копія акту прийому передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 05.10.2023 та звіт про виконану роботу. Так, відповідно до п. 3 акту прийому передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 05.10.2023 вартість наданих послуг, відповідно до Додатку №1 до Договору загалом становить 6000,00 грн., які підлягають сплаті на користь Адвокатського бюро. Також, згідно звіту про виконану роботу вартість наданих послуг становить 6000,00 грн. Таким чином, витрати на правничу допомогу позивача, згідно вказаних вище доказів, складають 6000,00 грн.. Суд прийшов до висновку, що враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, зважаючи на складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, ціну позову, категорію та значення справи для сторін, сума витрат у загальному розмірі 6000,00 грн. є співмірною в розумінні ч.4 ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, враховуючи, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено частково, а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000,00 грн. щомісячно з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи із 17 липня 2023 року і до досягнення сином повноліття та становить (41,66%) від заявлених позовних висом (12 000,00 грн.), з огляду на приписи ст. 141 ЦПК України, щодо стягнення судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2499,60 грн., що становить 41,66 % від суми, яку визначила сторона відповідача, яка розмір витрат на професійну правничу допомогу - 6000,00 грн.. Таким чином заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу по справі № 761/25711/23 підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial