Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

У січні 2023 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом до відповідача [PERSON] треті особи: Слов`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька. В ході розгляду справи судом було прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до відповідача [PERSON] , третя особа Слов`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, в якій позивач просив визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] та відповідач [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували, однак, проживали разом з кінця лютого до початку березня 2009 р. [PERSON] після народження [INFO] сина [PERSON] із власної ініціативи без подання спільної заяви записала в графі батька дитини [PERSON] . Останній, здогадувався, що він не є біологічним батьком дитини, а тому між [PERSON] та [PERSON] виникали сварки та в подальшому стосунки між ними були розірвані. 08.09.2015 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб, та прізвище дружні було змінено на [PERSON] . Позивач вказує, що із 2008 року до лютого 2009 року він мав стосунки із [PERSON] , останні, кохали одне одного, однак, за сімейних обставин позивач був вимушений виїхати до батьків в Житомирську область, та вони припинили спілкування між собою. Однак, лише в листопаді 2022 року [PERSON] повідомила позивача, що він є біологічним батьком дитини [PERSON] , який народився [INFO] . Визнання позивача батьком дитини потрібно, останньому, для дотримання його прав та прав дитини. Посилаючись на викладене, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Судом про розгляд справи повідомлялись належним чином. В матеріалах справи міститься письмова заява представника про розгляд справи без участі сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов до суду не надходив. Третя особа в судове засідання явку свого представника не забезпечила. Про розгляд справи повідомлялась належним чином. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Балтазарівка Чаплинського району Херсонською області, що підтверджується копією паспорта. Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] в м. Слов`янськ Донецької області, та його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . 10.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, після якого прізвище дружині було змінено на [PERSON] , про що було зроблено актовий запис № 3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до копії паспорта, [PERSON] народилась [INFO] в м. Києві. Позивач вказує, що із 2008 року по березень 2009 року мав інтимні стосунки із [PERSON] , що, відповідно до матеріалів справи, не заперечувалось, останньою, та [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] . Також із наявних у справі доказів вбачається, що відповідач [PERSON] будь-якої батьківської уваги до дитини не виявляє, не вважаючи себе батьком. Поруч із цим, позивач вказує, що він є біологічним батьком дитини, та матір дитини за наявними у справі документами не заперечувала цю обставину. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За приписами ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Предметом доказування в таких справах, є походження дитини від особи, яка вважає себе її батьком. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України, зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Строк на захист порушеного права відносно визнання батьківства відповідно до ч. 2 ст. 129 КпШС України, визначався в один рік, який починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Судом встановлено, що позивач та [PERSON] із 2008 р. по березень 2009 р. перебували в стосунках, [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , та в 2015 році між ними офіційно було зареєстровано шлюб. Позивач вказує, та це не заперечувалось матір`ю дитини, що він є біологічним батьком зазначеної дитини, а відтак суд приймає до уваги наведене, та вважає за необхідне вказати на те, що позивач вчасно звернувся до суду за захистом свого порушеного права. В силу ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що позивач є біологічним батьком дитини, яка народилась [INFO] у [PERSON] , що не заперечувалось, останньою, в ході розгляду справи, а тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання батьківства та внесення відомостей до актового запису про народження дитини, підлягають задоволенню.

Outcome: approved