Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

27 листопада 2023 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 вересня 2012 р. між ним та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №466. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Під час сімейного життя вони з відповідачем та їх неповнолітнім сином проживали у квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка є його зареєстрованим місцем проживання. У червні 2023 року дружина залишила їх постійне місце проживання та забравши всі свої особисті речі і документи, виїхала до міста Дніпра, залишивши проживати разом з ним їх неповнолітнього сина [PERSON] , який висловив бажання проживати разом із ним. Причинами розпаду сім`ї стала психічна несумісність, оскільки вони з відповідачем виявилися різними людьми, з різними поглядами на життя, права та обов`язки подружжя, сімейний побут, тому стало проблематичним вирішення будь-яких сімейних питань, і як слідство між ними поступово зникли почуття любові та прив`язаності, вони стали байдужими один до одного, що зробило неможливим їх спільне проживання однією сім`єю. Таким чином, з червня 2023 року сторони проживають окремо, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Їх неповнолітній син [PERSON] залишився на його вихованні та утриманні. Відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, відновлення подружніх стосунків і збереження їх сім`ї неможливо та недоцільно, шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Між сторонами відсутній спір щодо поділу майна подружжя. Просить розірвати шлюб. 28 листопада 2023 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Від позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. Від відповідача [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності. Позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 вересня 2012 р., зареєстрованому Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №466 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Також судом\~встановлено,\~що між\~сторонами по\~даній справі сімейні стосунки припинились з червня 2023 року. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.5\~ст.55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положенням ч.ч.3, 4 ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.3 ст.105\~СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст.51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. \~ \~ \~ \~Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. \~ \~ \~ \~З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені, суд дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved