Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району в інтересах\~дітей [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] \~до [PERSON] ,\~ [PERSON] провідібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. В обґрунтування позову зазначено, що з 05.06.2023 на профілактичному обліку у відділі по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебувають малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як такі, що опинились у складних життєвих обставинах, по причині проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Родина була взята на облік у зв`язку з тим, що до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 23.05.2023 року надійшла заява [PERSON] , 1957 р.н., щодо неналежного виконання батьківських обов`язків батьками [PERSON] та [PERSON] , відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] . В своїй заяві бабуся вказала, що батьки зловживають спиртними напоями та наркотичними речовинами, що заважає їм працювати та виховувати дітей. Матір [PERSON] проходила лікування в психоневрологічному диспансері, оскільки має суїцидальні наміри, чує голоси, які їй підказують стрибнути з восьмого поверху. Ці симптоми у неї з`явилися після того, як вона з чоловіком стали на програму та приймали за рецептом метадон. Діти з початку травня 2023 року мешкають у неї, знаходяться на її утриманні. Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з інспекторами патрульної поліції ВЗГ УПП в Запорізькій області 23.05.2023 року було обстежено умови проживання дітей [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; встановлено, що малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мешкають за зазначеною адресою, [PERSON] створені умови для їх проживання. Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з інспекторами патрульної поліції ВЗГ УПП в Запорізькій області 25.07.2023 року було обстежено умови проживання батьків [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що батьки мешкають в двокімнатній квартирі, санітарний стан помешкання незадовільний, для дітей не створені умови, немає ліжок, одягу, продуктів харчування, засобів гігієни тощо. Відповідно до оцінки потреб сім`ї, складеної фахівцями ЗМЦСС 25.05.2023, в родині бабусі [PERSON] відсутні ознаки складних життєвих обставин, оскільки бабуся забезпечила онуків [PERSON] та [PERSON] усім необхідним. Матір [PERSON] вживає наркотичні речовини, поводить себе неадекватно, у неї відсутні будь-які кошти на життя, вона не спроможна виховувати та піклуватися про дітей. Батько розвитком дітей не цікавиться, вихованням дітей не займається, вживає наркотичні речовини. Відповідно до характеристики КЗ «Запорізька, спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Світанок» [PERSON] навчається на середньому та достатньому рівнях, інколи потребує допомоги вчителів, мами та бабусі. З 15 квітня [PERSON] не відвідувала заняття та не виконувала домашні завдання. Зі слів бабусі стало відомо, що з травня 2023 року дитина мешкає у неї, а мати залишила лікування, вдома не з`являлася вже декілька тижнів. Також стало відомо, що [PERSON] не могла виходити на онлайн-заняття та виконувати завдання за відсутності телефону, який був закладений мамою у ломбард. [PERSON] викупила телефон і дівчинка відновила навчання. Відповідно до характеристики КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Світанок» Таран Серафим навчається на достатньому рівні. Наприкінці квітня Серафим з невідомої причини був відсутній на заняттях. Зі слів бабусі стало відомо, що з травня 2023 року хлопчик мешкає у неї, а мати залишила лікування, вдома не з`являлася вже декілька тижнів. На початку травня в закладі освіти проводились репетиції до свят, Серафима приводила до школи бабуся. 24.07.2023 матір [PERSON] написала заяву на ім`я начальника відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про те, що вона згодна, щоб у неї відібрали дітей [PERSON] та [PERSON] без позбавлення її батьківських прав строком на один рік. 25.07.2023 батько [PERSON] написав заяву на ім`я начальника відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про те, що він згоден, щоб у нього відібрали дітей [PERSON] та [PERSON] без позбавлення його батьківських прав. Питання щодо стану виконання батьками батьківських обов`язків відносно двох дітей було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району. 03.08.2023 (протокол № 18). Комісією було одноголосно вирішено подати до суду позовну заяву про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Також зазначає, що [PERSON] та [PERSON] схильні до вживання наркотичних речовин, мешкають окремо від дітей, самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дітей не займаються, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя. Тому посилаючись на викладене, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, просить відібрати малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав. Ухвалою судді від 30.08.2023 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2023 було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Представник позивача органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, яка про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, надала заява про проведення судового засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не надали. Ухвалою суду від 11.01.2024 зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.3 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі cт.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.06.2011р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно з інформацією, наданою Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), батьком [PERSON] у свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON] згідно зі ст.133 Сімейного кодексу України. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.01.2016 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно з інформацією, наданою Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), батьком [PERSON] у свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON] згідно зі ст.133 Сімейного кодексу України. 23 травня 2023 року до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшла заява [PERSON] , 1957 р.н., щодо неналежного виконання батьківських обов`язків батьками [PERSON] та [PERSON] , відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В своїй заяві [PERSON] вказала, що є бабусею малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також, що батьки зловживають спиртними напоями та наркотичними речовинами, що заважає їм працювати та виховувати дітей. Матір [PERSON] проходила лікування в психоневрологічному диспансері, оскільки має суїцидальні наміри, чує голоси, які їй підказують стрибнути з восьмого поверху. Ці симптоми у неї з`явилися після того, як вона з чоловіком стали на програму та приймали за рецептом метадон. Діти з початку травня . 2023 року мешкають у неї, знаходяться на її утриманні. Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з інспекторами патрульної поліції ВЗГ УПП в Запорізькій області 23.05.2023 року було обстежено умови проживання дітей [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з бабусею [PERSON] , старшим братом [PERSON] , 2003 р.н., та співмешканцем бабусі [PERSON] , 1959 р.н., в двокімнатній квартирі з усіма зручностями, є водо-, газо-, електропостачання. Спальню займає старший брат дітей, в залі є шафа для одягу, великий диван, меблева стінка, комод, телевізор, розкладушка, матрац. Санітарний стан помешкання добрий, в кімнатах чистота, прибрано, діти сплять на великому дивані разом з бабусею. Наявні продукти харчування, приготовані страви. Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з інспекторами патрульної поліції ВЗГ УПП в Запорізькій області 25.07.2023 року було обстежено умови проживання батьків [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що батьки мешкають в двокімнатній квартирі, де є водо- та електропостачання. На кухні відсутня мийка, пічка, холодильник, наявна лише шафа для посуду. В залі є диван, меблева стінка, стіл, тумба, в спальні є три столи, стільці, шафа, кімната захаращена сумками з речами, немитим посудом та одягом. В коридорі на столі є електрична плита, ванна та душ відсутні. Санітарний стан помешкання незадовільний, для дітей не створені умови, немає ліжок, одягу, продуктів харчування, засобів гігієни тощо. Відповідно до оцінки потреб сім`ї, складеної фахівцями ЗМЦСС [INFO] , в родині бабусі [PERSON] відсутні ознаки складних життєвих обставин, оскільки бабуся забезпечила онуків [PERSON] та [PERSON] усім необхідним. Матір [PERSON] вживає наркотичні речовини, поводить себе неадекватно, у неї відсутні будь-які кошти на життя, вона не спроможна виховувати та піклуватися про дітей. Батько розвитком дітей не цікавиться, вихованням дітей не займається, вживає наркотичні речовини. Постановою Заводського районного суду м.Запоріжжя у справі ЄУН 332/357/22 від 08.04.2022 [PERSON] , [INFO] , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення за місцем свого проживання психологічного насильства по відношенню до своєї малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та своєї матері - [PERSON] , що виразилось в образах та криках, що мало місце о 18-50 год 09.01.2022, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 170,00 гривень. Постановою Заводського районного суду м.Запоріжжя у справі ЄУН 332/3903/23 від 29.09.2023 [PERSON] , [INFO] , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та звільнено від адміністративною відповідальністю у зв`язку із малозначністю. Постановою Заводського районного суду м.Запоріжжя у справі ЄУН 332/4049/23 від 02.08.2023 [PERSON] , [INFO] , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження. Відповідно до характеристики КЗ «Запорізька, спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Світанок» [PERSON] навчається на середньому та достатньому рівнях, інколи потребує допомоги вчителів, мами та бабусі. З 15 квітня [PERSON] не відвідувала заняття та не виконувала домашні завдання. Зі слів бабусі стало відомо, що з травня 2023 року дитина мешкає у неї, а мати залишила лікування, вдома не з`являлася вже декілька тижнів. Також стало відомо, що [PERSON] не могла виходити на онлайн-заняття та виконувати завдання за відсутності телефону, який був закладений мамою у ломбард. [PERSON] викупила телефон і дівчинка відновила навчання. Відповідно до характеристики КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Світанок» Таран Серафим навчається на достатньому рівні. Наприкінці квітня Серафим з невідомої причини був відсутній на заняттях. Зі слів бабусі стало відомо, що з травня 2023 року хлопчик мешкає у неї, а мати залишила лікування, вдома не з`являлася вже декілька тижнів. На початку травня в закладі освіти проводились репетиції до свят, Серафима приводила до школи бабуся. 24.07.2023 матір [PERSON] написала заяву про те, що вона згодна, щоб у неї відібрали дітей [PERSON] та [PERSON] без позбавлення її батьківських прав строком на один рік. 25.07.2023 батько [PERSON] написав заяву про те, що він згоден, щоб у нього відібрали дітей [PERSON] та [PERSON] без позбавлення його батьківських прав. Питання щодо стану виконання батьками батьківських обов`язків відносно двох дітей було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району 03 серпня 2023 року (протокол № 18). Комісією було одноголосно вирішено подати до суду позовну заяву про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Суд бере до уваги положення статей 3, 163 СК України, статей 11, 12, 14 Закону України "Про охорону дитинства", преамбулу та ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифіковану Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, відповідну практику Європейського суду з прав людини, за змістом яких слідує висновок, що сім`я вважається природним середовищем для розвитку дитини; виховання в сім`ї відповідає найкращим інтересам дитини, і тільки коли виявиться, що сім`я є особливо непридатною або неблагонадійною, зв`язки з нею можуть бути перервані, розлучення дітей із батьками всупереч їхній волі можливе тільки за умови, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини. У будь-якому випадку суд повинен постановити рішення, яке відповідало б найкращим інтересам малолітньої дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини. Тому результат судового розгляду має бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На підставі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, в пункті 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст.170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 Сімейного кодексу України. Пунктами 2-5 частини першої статті 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 Сімейного кодексу України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Суд враховує, що починаючи з дня подачі позову, - 22.08.2023 і до часу судового розгляду цієї цивільної справи ставлення [PERSON] та [PERSON] до своїх дітей [PERSON] \~та [PERSON] не змінилось. Відповідачі від виконання своїх батьківських обов`язків ухиляються, про фізичний та духовний розвиток дітей не піклуються. На думку суду, це є додатковим свідчення тому, що [PERSON] та [PERSON] байдуже ставиться до цього питання, а відтак, назріла необхідність у застосуванні такого заходу як відібрання у них дітей без позбавлення батьківських прав. Суд звертає увагу відповідачів на те, що відповідно до вимог ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дітей. В той же час, у разі, в протилежному випадку можуть настати ще більш радикальні наслідки у вигляді позбавлення батьківських прав, про що суд зазначає задля попередження відповідачів й про такі можливі наслідки їхньої поведінки та ставлення щодо дітей. Відповідно до ст.65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Відповідно до ч.4 статті 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Задовольняючи позов про відібрання дітей [PERSON] та [PERSON] від батьків [PERSON] та [PERSON] , суд вирішує питання щодо стягнення з них аліментів на утримання дітей на користь установ чи осіб, до яких будуть влаштовані діти, з моменту такого влаштування та на весь час перебування. Відповідно до статті 51Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статі 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 у редакції Законів № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, № 2037-VIII від 17 травня 2017 року). Згідно із частинами 2,3 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд виходить із загальних приписів про розмір аліментів на утримання двох дітей, який визначається як одна третина заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. В частині стягнення аліментів рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць (п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України). Судовий збір у справі за чотири позовні вимоги складає 4294,40 грн (1073,60 х 4), який позивачем при зверненні до суду сплачено не було, оскільки він звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір». Тому судовий збір підлягає стягненню на користь держави по 2147,20 грн з кожного з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved