Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

В листопаді 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчатися, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі даного позову і до закінчення донькою навчання, тобто до 30 червня 2027 року. В обґрунтування позову позивач вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду по справі № 2-2409/09 з [PERSON] стягувались аліменти на утримання доньки [PERSON] , на користь [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості, виданого старшим державним виконавцем Лиманського відділу ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Оленою Возною, загальний розмір заборгованості станом на 08.10.2023 включно складає 107 764,36 грн. На даний час повнолітня донька сторін - [PERSON] навчається на І курсі денної форми здобуття освіти факультету германської філології і перекладу Київського національного лінгвістичного університету. Термін навчання з 01.09.2023 до 30.06.2027 включно. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобов`язаний це робити. Позивач не в змозі самостійно утримувати повнолітню доньку, у зв`язку з тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. В добровільному порядку вирішити спір неможливо, в зв`язку з цим позивач вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, на час навчання. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2023 року головуючим суддею визначено суддю Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 10 листопада 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, представника не направила, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. В прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа в судове засідання не з`явилася, представника не направила, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, заяви та клопотання до суду не направила, причини неявки суду не повідомила. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] \~ та донька [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить витяг з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади від 31.10.2023 року за №2023/008870032. [PERSON] навчається на першому курсі денної форми здобуття освіти факультету германської філології і перекладу Київського національного лінгвістичного університету. Термін навчання з 01.09.2023 року до 30.06.2027 року включно, про що свідчить довідка від 18.10.2023 р. за №15-01/19-1213. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вказано вище, донька позивачки та відповідача народилася\~ [INFO] , тобто, досягла повноліття та продовжує навчання. Суд також вважає, що вона у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, їй необхідні кошти для проживання, на проїзд, на харчування, для придбання одягу, необхідних для навчання канцелярських знарядь, підручників. Також, судом під час розгляду справи враховується позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду викладена у постанові від 21.02.2018 року (справа № 208/3075/16) у справах щодо призначення, зміни, стягнення аліментів. Так, відповідно до висновків Верховного Суду витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина та за правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду: від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц (провадження № 61-9486св18) та від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18). Відповідач [PERSON] є працездатним за віком та станом здоров`я, тобто, є спроможним надавати матеріальну допомогу своїй доньці. Судом при вирішенні спору приймаються до уваги також ті обставини, що відповідач, як батько, зобов`язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги дочці у зв`язку з навчанням, тягар її утримання не може бути покладений тільки на матір, а безспірних доказів, які б свідчили про те, що відповідач є неспроможним надавати таку допомогу, суду не надано. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 01.11.2023 року, але не більше ніж до досягнення донькою 23-річного віку. За ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку з 01.11.2023 року. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 1073 грн. 60 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved