Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 13.10.2023 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.03.2011 в розмірі 30006,58 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2684 грн., оскільки остання не виконує умови договору. Вказує, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 23.03.2011. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом та відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 21600,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] не сплатила своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 04.09.2023 у відповідача виникла заборгованість в розмірі 30006,58 грн., яка складається з: 20890 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9116,8 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Крім того, просить стягнути з відповідача та сплачені при подачі позову судові витрати 2684 грн. судового збору. 22.12.2023 на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшли пояснення на заперечення відповідача, в якому вона вказує, при оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов і Тарифів, а в свою чергу відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, чим вона приєдналася і зобов`язалася виконувати укладені умови, з якими вона була ознайомлена. Банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами. Представник зауважила, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу, тому до матеріалів справи було надано виписку по рахунку, яка має статус первинного документу, та з неї вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, частково погашала заборгованість. Щодо строків позовної давності зазначає, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що вона знала про умови кредитування та визнавала свої зобов`язання. Стислий виклад позиції відповідача. 24.11.2023 на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому [PERSON] зазначає, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає їх недоведеними та безпідставними, заявленими зі спливом строку позовної давності. Вважає, що до матеріалів справи не надано належних доказів щодо алгоритму розрахунків нарахованої суми заборгованості починаючи з 23.03.2011 за кредитним договором, зазначає, що надані розрахунки заборгованості не відповідають вимогам належності та допустимості доказів, з заявленою сумою заборгованості відповідач не згодна. Крім того у відзиві звертає увагу, що сплив строк позовної давності, так як перебіг починався з 23.03.2011, а до суду позивач звернувся 13.10.2023, тому просить відмовити в задоволенні позову. Заяви, клопотання учасників справи. \~ \~ \~ \~ В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надала заяву в якій просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-15 год. 27.11.2023, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із копії укладеної та підписаної 23.03.2011 [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», згідно якої Банк надав відповідачу кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, останній раз зменшено кредитний ліміт 09.01.2020 до 0,00 грн., з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а.с. 28-41. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, а.с. 7-15, судом встановлено, що станом на 04.09.2023 [PERSON] має заборгованість в розмірі 30006,58 грн., яка складається з: 20890 грн. тіло кредиту (0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 20890 грн. за простроченим тілом кредиту); 0,00 грн. нараховані відсотки; 9116,58 грн. за простроченими відсотками; 0,00 грн. нараховані відсотки на прострочення кредит, згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн. за нарахованою пенею; 0,00 грн. за нарахованою комісією. З виписки по особовому рахунку відповідача [PERSON] за період з 17.01.2007 по 06.09.2023 вбачаються операції за картками, а саме зняття готівкових коштів, придбання товарів, поповнення карткового рахунку, тощо, при цьому останнє поповнення карти відбулося 15.08.2023 (а.с. 16-27). Судом не було відхилено жодного доказу наданого сторонами. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до анкети-заяви, відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 30). До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256 (а.с. 42-68). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, що передбачено ст.1055 ЦК України. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Матеріалами справи підтверджується, що Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит (а.с. 16-30). Позивач АТ КБ «ПриватБанк» з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин норми ч.1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору. Так, споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснювати свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. При укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» не дотримався вимог, передбачених ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк, а тому Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача - не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 23.03.2011 шляхом підписання заяви-анкети. Даний висновок суду узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019, а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконала в повному обсязі, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, внаслідок чого в неї виникла заборгованість, яка станом на 04.09.2023 становить перед Банком за простроченим тілом кредиту 20890 грн., та за простроченими відсотками в розмірі 9116,58 грн., що підтверджується наданим до справи розрахунком та випискою по особовому рахунку відповідача (а.с. 7-15, 16-27). При цьому, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві-анкеті позичальника від 23.03.2011 процентна ставка не зазначена, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні також умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. \~ \~ \~ \~За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. \~ \~ \~ \~Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. Згідно анкети-заяви від 23 березня 2011 року, у відповідача відсутній обов`язок сплати заборгованості за простроченим тілом кредиту та за простроченими відсотками, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач підписала умови, в яких зобов`язалася сплачувати заборгованість саме за простроченим тілом кредиту та за прострочені відсотки. Слід звернути увагу, що з виписки за договором, наданої позивачем, в період з 15.08.2015 по 15.08.2023 вбачається постійне погашення відповідачем боргу (шляхом поповнення картки через грошові перекази, поповнення готівкою у відділенні банку), при цьому банком проводилося лише списання відсотків за прострочений кредит, списання нарахованих за прострочений овердрафт відсотків, хоча умовами договору дані списання сторонами не врегульовано. Крім того, в наданому Банком розрахунку зазначено, що за поточним тілом кредиту заборгованість відсутня, а саме становить 0,00 грн. (а.с. 13- 15 зворот). Аналізуючи викладені норми права та дослідивши докази додані до справи, суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 20890 грн., та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 9116,58 грн., оскільки сторони в договорі не погодили обов`язок та умови їх сплати, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Викладене узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 червня 2022 року, у справі № 313/181/21, провадження № 61-20039св21. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір, який був сплачений при зверненні до суду не відшкодовується. На підставі Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: dismissed