Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій прохає встановити факт належності їй трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] , яка видана 29.11.1980 року на ім"я [PERSON] , [INFO] . Також прохала встановити факт належності їй архівної довідки № М-305/01-10/359 від 06.09.2023, яка видана трудовим архівом міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. В обґрунтування своїх вимог вказала що їй було відмовлено у нарахуванні пенсії за віком, оскільки не зараховано стаж за період з 1981 по 1997 рік відповідно вищезазначеної трудової книжки, оскільки відповідні записи внесені із порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 року. А за архівною довідкою не взято трудовий стаж за 1981 - 2000 роки, оскільки її ім"я та по - батькові не відповідають даним паспорту. Встановлення такого юридичного факту заявниці необхідно для повторного звернення щодо призначення пенсії. Заявник під час судового розгляду вимоги, викладені в заяві, підтримала, прохала їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно паспорта, заявник - [PERSON] (а.с.6-7) Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу, заявниця уклала шлюб з [PERSON] 12 лютого 1983 р. та змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ".(а.с.10) Відповідно до архівної довідки № М-305/01-10/359 від 06.09.2023 року, виданої трудовим архівом міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області щодо інформації про трудовий стаж і заробіток заявниці в КСП імені Пархоменка Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області у період з грудня 1981 року по 1997 рік стосовно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (а.с.22). В трудовій книжці колгоспника серії [NUMBER] прізвище, ім"я, по-батькові заявника вказане російською мовою " [PERSON] ", при цьому не вказано причину зміни прізвища, не завірено належним чином. (а.с.15 - 18). Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Факт, про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення для охорони її прав, свобод та інтересів, оскільки надає правові підстави для отримання пенсії за віком у розмірі, відповідно до трудового стажу, частина якого не зарахована, у зв`язку із заповненням відповідальною особою трудової книжки іншим чорнилом, що не залежало від заявника. При цьому усі інші необхідні атрибути, а саме інформація на підставі чого робилися записи у трудовій книжці, дати звільнення та працевлаштування, підписи керівництва, печатки, у трудовій книжці наявні. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За встановлених обставин заявник не може нести відповідальність за недоліки при заповнення сторінки 1 трудової книжки, оскільки трудова книжка заповнялася відповідними особами, за дії яких заявник відповідати не може. У зв`язку із зазначеним, на думку суду, наявні всі підстави для встановлення юридичного факту, на якому наполягає заявник. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви, що підтверджують обставини, на які посилається заявник. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці та належне її оформлення, та при цьому не може бути підставою для виключення певних періодів її роботи з трудового стажу, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації установи не може бути підставою для позбавлення заявника її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань перерахунку пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що факт належності заявниці трудової книжки та архівної довідки, підтверджено наявними в справі доказами, а тому заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved