Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Адвокат Римлянська Г.О., діючи в інтересах позивачки [PERSON] , звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилалася на те, що позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Її батьками були: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Крім позивачки, у них був син, [PERSON] , який проживав у [ADDRESS] . [INFO] помер їх батько, [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої ввійшло наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельні ділянки, загальною площею 1,44 га, розташовані на території Білоусівської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на які посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЧВ №013978, виданим сільським головою с.Білоусівка 28.12.2002 року. Спадщину [PERSON] , за заповітом, прийняла мати позивачки, [PERSON] , яка отримала на своє ім`я наступні свідоцтва про право на спадщину за заповітом: свідоцтво [NUMBER] , посвідчене державним нотаріусом Сокирянської державної нотаріальної контори Панасюк В.М. від 14.05.2007 року на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та свідоцтво [NUMBER] , посвідчене державним нотаріусом Сокирянської державної нотаріальної контори Панасюк В.М. від 14.05.2007 року на земельні ділянки, загальною площею 1,44 га, розташованих на території Білоусівської сільської ради, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (замість втраченого свідоцтва видано дублікат ВРК №543601). При цьому, своє право власності на житловий будинок спадкодавиця зареєструвала у встановленому законом порядку, а право власності на спадкові земельні ділянки - не зареєструвала та державного акту за землю на своє ім`я не отримала. 19.03.2008 року [PERSON] подарувала спадковий житловий будинок своєму сину - брату позивачки [PERSON] і він зареєстрував своє право власності на даний будинок. [INFO] [PERSON] померла. На момент її смерті вона проживала одна, в будинку по [ADDRESS] , який раніше подарувала [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з наступного майна: земельних ділянок, загальною площею 1,44 га, розташованих на території Білоусівської сільської ради, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, її право на які після смерті [PERSON] посвідчено свідоцтвом [NUMBER] , посвідченим державним нотаріусом Сокирянської державної нотаріальної контори Панасюк В.М. від 14.05.2007 року; земельних ділянок, загальною площею 1,46 га, розташованих на території Білоусівської сільської ради, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, її право власності на які посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЧВ №013979, виданим сільським головою с.Білоусівка 28.12.2002 року. За свого життя [PERSON] склала багато заповітів, якими в різний час заповідала все своє майно переважно своєму сину [PERSON] , однак, як згодом з`ясувалося, всі її заповіти, які посвідчувалися посадовими особами Білоусівської сільської ради, містили такі недоліки, які унеможливлювали спадкування [PERSON] чи позивачкою [PERSON] спадщини матері. Зокрема, згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 19.08.2022 року №69798319, заповіти, які зареєстровані як заповіти [PERSON] , містять наступні недоліки: -заповіт №113 від 08.09.2000 року - це заповіт [PERSON] та ім`я [PERSON] на все майно, тобто не від імені спадкодавиці, а на її ім`я; -заповіт №91 від 04.05.2000 року - це заповіт [PERSON] на ім`я [PERSON] на право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом. Спадщина відсутня внаслідок отримання державного акту на землю; -заповіт №58 від 27.02.2007 року - це також заповіт [PERSON] на ім`я [PERSON] на все майно, помилково двічі внесений до Спадкового реєстру; -заповіти №222 та 221 від 14.03.2008 року [PERSON] на ім`я [PERSON] - це один і той же заповіт за №221, однак помилково тричі внесений до Спадкового реєстру, у тому числі і двічі за №222 (такого заповіту не існує); причому, заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі 14.03.2020 року, у той час як складений був 17.03.2008 року; -заповіти №221 є два: один від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] на належну їй земельну ділянку, а другий - від імені [PERSON] на ім`я позивачки [PERSON] на земельну ділянку, яку вона успадкувала від свого чоловіка [PERSON] . Крім того, заповіт [PERSON] на ім`я [PERSON] від 25.03.2011 року на все майно, в якому зазначено, що він зареєстрований в реєстрі за №133, в Спадковому реєстрі не зареєстрований, тобто не надає право на спадкування за заповітом. Оскільки позивачка знала, що мати подарувала брату будинок, в якому сама проживала, та заповіла йому все своє майно, будучи переконаною, що він успадкував, у тому числі і земельні ділянки, вона у встановлений законодавством строк не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тобто пропустила такий строк. [INFO] брат позивачки, [PERSON] помер. Через деякий час після його смерті, від його дружини, позивачка дізналася, що він, за свого життя, не прийняв спадщину матері за заповітом чи законом, тому негайно, 19.08.2022 року звернулася до приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Гапчука В.В. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом. На підставі даної заяви приватний нотаріус Гапчук В.В. завів спадкову справу №76/2022 (запис в спадковому реєстрі №69595455). Також, нотаріус підтвердив, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Однак, своєю постановою від 19.08.2022 року нотаріус відмовив у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , так як нею пропущений встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини. Після цього з`ясувалося, що [PERSON] також залишено на ім`я [PERSON] заповіт на належну їй земельну ділянку відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВКР №543601, посвідченим секретарем Білоусівської сільської ради Шевчуком О.В. 11 05.2011 року, в якому зазначено, що він зареєстрований в реєстрі за №170. Однак, з недбальства уповноважених працівників сільської ради, до Спадкового реєстру даний заповіт помилково внесений не був. Тільки 31.07.2023 року, на підставі заяви позивачки, даний заповіт був зареєстрований в Спадковому реєстрі за №71017778. Тобто, спадкоємцем за заповітом на дану земельну ділянку [PERSON] стала тільки 31.07.2023 року. Згодом,\~вона дізналася,\~що отримавши\~після смерті\~батька [PERSON] \~у спадщину\~земельні ділянки,\~мати не\~реалізувала свої\~права,\~які виникли\~у неї\~на підставі\~свідоцтва про\~право на спадщину за заповітом, тобто не отримала на своє ім`я державний акт та не зареєструвала своє право власності на неї. На підставі замовленої [PERSON] технічної документації, земельним ділянкам були присвоєні кадастрові номери та 20.11.2023 року Державним реєстратором Сокирянської міської ради Долінською А.О. було зареєстровано право власності спадкодавиці [PERSON] на земельні ділянки, отримані нею в спадщину після смерті [PERSON] . Згідно Витягу, це земельна ділянка, кадастровий номер 7324081000:06:001:0187, площею 1,18 га та земельна ділянка, кадастровий номер 7324081000:06:001:0192, площею 0,26 га. Після реєстрації права власності спадкодавиці на дані земельні ділянки позивачка знову звернулася до приватного нотаріуса Гапчука В.В. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, на дані земельні ділянки. Однак, своїм листом від 08.12.2023 року №110/02-14 нотаріус відмовив у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом після смерті [PERSON] , так як нею пропущений встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини. Просить визначити позивачці [PERSON] , як спадкоємиці за законом та за заповітом, додатковий трьохмісячний строк з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання до приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Гапчука В.В. заяви про прийняття спадщини померлої [INFO] в с. Білоусівка Дністровського району Чернівецької області її матері [PERSON] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак її представник, адвокат Римлянська Г.О. подала до суду заяву про проведення розгляду справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача Сокирянської міської ради Дністровського району Козак В.В. у судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» направив до суду заяву про розгляд справи без представника міської ради, в якій зазначив, що у Сокирянської міської ради на позов [PERSON] заперечення відсутні. Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Підстав, передбачених ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи судом не встановлено, а тому прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши письмові докази по даній цивільній справі суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З наведених\~у позовній\~заяві обставин,\~які згідно\~ч.1\~ст.82\~ЦПК України\~не підлягають\~доказуванню,\~оскільки визнані\~сторонами, а також копії спадкової справи №76/2022, судом встановлено, що [INFO] в с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області у віці 90 років померла [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.04.2013 року. На день її смерті разом із нею за адресою: [ADDRESS] ніхто не проживав і не був зареєстрований. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із земельних ділянок, загальною площею 1,44 га, які розташовані на території Білоусівської сільської ради Сокирянського району, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які успадковані нею [INFO] після смерті померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] , які належали йому на підставі державного акту серії ІІ-ЧВ №013978 від 28.12.2002 року. Право власності посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого Сокирянською державною нотаріальної конторою Чернівецької області 14.05.2007 року за реєстровим №1-706 (дублікат ВРК №543601, виданий Сокирянською державною нотаріальної конторою Чернівецької області 14.05.2011 року за реєстровим №2-429), що підтверджується Витягами з державного реєстру речових прав №355664683 та №355660238 від 23.11.2023 року. Крім цього, на підставі державного акту серії ІІ-ЧВ №013979 від 28.12.2002 року [PERSON] належали земельні ділянки, які розташовані на території Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підтвердження родинних відносин позивачки [PERSON] та її батьків [PERSON] та [PERSON] представником позивача надано: копію паспорта серії [NUMBER] , виданого 06.12.1995 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області на ім`я [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: с.Білоусівка Сокирянського (на даний час Дністровського) району Чернівецької області; копію повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.10.2022 року; копію свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10.07.1965 року. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 19.08.2022 року №69798319 за життя [PERSON] склала декілька заповітів, якими в різний час заповідала все своє майно переважно своєму сину [PERSON] , які посвідчувалися посадовими особами Білоусівської сільської ради, проте вони містять недоліки, які унеможливлювали спадкування [PERSON] спадщини матері. Крім цього, [PERSON] 11.05.2011 року було складено заповіт, який посвідчено секретарем Білоусівської сільської ради Шевчуком О.В. та який зареєстрований реєстрі за №170, згідно якого вона заповіла належні їй земельні ділянки, відповідно до свідоцтва про право на спадщину серії ВРК №543601 своїй доньці, [PERSON] , [INFO] . 20.11.2023 року Державним реєстратором Сокирянської міської ради Долінською А.О. було зареєстровано право власності спадкодавиці [PERSON] на земельні ділянки, отримані нею в спадщину після смерті [PERSON] та присвоєно їм кадастрові номера. Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав від 23.11.2023 року, це земельна ділянка, кадастровий номер 7324081000:06:001:0187, площею 1,18 га та земельна ділянка, кадастровий номер 7324081000:06:001:0192, площею 0,26 га. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2021 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в с.Білоусівка Дністровського району Чернівецької області. За заявою [PERSON] , поданою 19.08.2022 року приватному нотаріусу Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчуку Віталію Володимировичу заведено спадкову справу №76/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Однак, постановою приватного нотаріуса\~Сокирянського районного\~нотаріального округу\~Чернівецької області\~Гапчука В.В. за №79/02-31 від 19.08.2022 року позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] на вищевказане спадкове майно, оскільки нею пропущено встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини. Згідно довідки про склад спадкоємців, виданої 01.11.2023 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчуком В.В. встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є її донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначений правовий висновок Верховним Судом викладено у постанові від 28.10.2019 року по справі №761/42165/17-ц (провадження №61-49121св18). Крім того, згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, позивачка [PERSON] заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] не подавала, від права на спадкування не усунута і бажає прийняти спадщину, що підтверджується заведеною Сокирянською державною\~нотаріальною конторою\~Чернівецької області за її заявою спадковою справою за №76/2022 року. З огляду\~на викладене,\~а також\~враховуючи,\~що позивачка,\~будучи переконаною,\~що її\~брат [PERSON] ,\~як спадкоємець\~за заповітом\~на все\~майно матері,\~успадкував його,\~у тому\~числі і\~земельні ділянки,\~вона у\~встановлений законодавством\~строк не\~звернулася до\~нотаріуса з\~заявою про\~прийняття спадщини.\~Лише після\~його смерті,\~довідавшись від\~дружини останнього,\~що він\~за свого\~життя не\~прийняв спадщину\~матері за\~заповітом чи\~за законом,\~19.08.2022\~року звернулася\~до приватного\~нотаріуса Дністровського\~районного нотаріального\~округу Гапчука\~В.В.\~із заявою\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом,\~у зв?язку\~з чим\~суд вважає,\~що вказана\~обставина є\~поважною причиною\~пропуску позивачкою\~строку для\~прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] . На підставі ст.ст.1268-1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved