Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 травня 2019 року Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис № 61. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сімейне життя у сторін не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Наразі сторони як одна сім`я не проживають, спільного побуту не ведуть, спільних дітей від шлюбу не мають. Відповідач від особистих зустрічей з позивачем ухиляється, його місце перебування невідоме, тому позивач звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до суду. Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28 грудня 2023 року. Ухвалою суду від 28 грудня 2023 року розгляд справи відкладено на 23 січня 2024 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, у клопотанні вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, у визначеному ЦПК України порядку повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи наведене, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. 17 травня 2019 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) уклали шлюб, зареєстрований Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис № 61, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 травня 2019 року. Від шлюбу подружжя спільних дітей не має. Матеріали справи не містять доказів наявності спору між сторонами з приводу поділу спільного майна. У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позовній заяві вказала, що після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved