Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Уманської міської ради Черкаської області про скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що 16 грудня 2014 року Уманська міська рада в особі міського голови Цибрія О. В. та [PERSON] уклали контракт з керівником комунального підприємства. Відповідно до розпорядження Уманської міської ради від 17\~грудня 2014 року № 281 [PERSON] був призначений на посаду КП «Уманьводоканал» УМР на умовах контракту від 16 грудня 2014 року на строк з 17 грудня 2014 року до 16 грудня 2015\~року. В подальшому на підставі додаткових угод дія контракту продовжувалася. Розпорядженням Уманської міської ради № 554 рк від 23 грудня 2020 року дію контракту продовжено до 16 грудня 2025 року. Позивач зазначає, що з 31 травня 2022 року до 04 червня 2022 року перебував на лікарняному, зареєстрованому у встановленому законом порядку, проте, 02 червня 2022 року на його електронну поштову скриньку надійшов лист від КП «Уманьводоканал» УМР з листом, пересланим від Уманської міської ради, до якого були прикріплені файли копії супровідного листа від 01 червня 2022 року № 1971/01/01-35 та копію розпорядження від 01 червня 2022 року № 212 рк «Про звільнення [PERSON] » до відома та врахування в роботі. В подальшому 03 червня 2022 року заявник дізнався про те, що на його місце була призначена невідома йому особа, яка перебуває у його робочому кабінеті, віддає розпорядження підлеглим, незважаючи на те, що станом на 04 червня 2022 року позивач фактично не був звільнений. За таких обставин позивач вважає зазначене розпорядження Уманської міської ради Черкаської області від 01 червня 2022 року № 212 рк незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд: 1.скасувати незаконне та необґрунтоване розпорядження № 212 рк від 01 червня 2022\~року, прийняте Уманським міським головою І. Плетньовою, про звільнення [PERSON] з посади Директора КП «Уманьводоканал» УМР на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП; 2.поновити [PERSON] на посаді директора КП «Уманьводоканал»; 3.поновити дію контракту з керівником комунального підприємства від 16 грудня 2014\~року з дати його розірвання відповідно до Розпорядження № 212 рк від 01 червня 2022 року; 4.стягнути на користь [PERSON] середньомісячний заробіток за весь час вимушеного прогулу станом на дату ухвалення рішення у справі; 5.вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою від 19 липня 2022 року Києво-Святошинський районний суд Київської області відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У жовтні 2022 року суд отримав відзив Уманської міської ради на позовну заяву [PERSON] , в обґрунтування якої відповідач посилається на те, що позивач, перебуваючи на посаді, не виконував умови контракту. Шляхом проведення аудиту на комунальному підприємстві були встановленні численні порушення, якими підприємству була завдана суттєва матеріальна шкода, в зв`язку з чим позивач був звільнений за порушення умов контракту. Крім того, в день звільнення, а саме 28 червня 2022 року, позивач був відсутній на робочому місці протягом всього робочого дня. У листопаді 2022 року позивач надав до суду письмові пояснення, в яких вказує на те, що обґрунтування відповідача нікчемні та не підтверджені належним чином доказами, оскільки перевірка була проведена з порушенням встановленої законом процедури. Також позивач наполягає на тому, що зазначені у листах Державної податкової служби України обставини щодо заборгованості зі сплати податків КП «Уманьводоканал» не стосуються періоду керівництва підприємством позивачем, а утворилися під час здійснення управлінської діяльності попередником позивача. Власне [PERSON] вживав всіх можливих дій для погашення податкової заборгованості. Крім того, під час отримання у 2015 році субвенції з державного бюджету ДПС Черкаської області допустила помилку у зарахуванні сум ПДВ на рахунок КП «Уманьводоканал» та внесла неправильні відомості, внаслідок чого за підприємством почав числитися борг у розмірі 2\~800\~000,00 грн, які в той же час підприємство мало отримати у вигляді позитивного балансу. Крім того, позивач зауважує, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів порушення ним умов контракту, а отже його звільнення незаконне. Також [PERSON] зауважує, що був присутній 28 червня 2023 року на робочому місці, де йому вручили обхідний лист як звільненому працівнику та чинили подальший тиск шляхом здійснення допиту поліцейським щодо причин ухилення від мобілізації. Ухвалою від 08 листопада 2022 року Києво-Святошинський районний суд Київської області перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче судове засідання. Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалою від 03 жовтня 2023 року закрив підготовче засідання, справу призначив до розгляду. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Суд встановив, що 17 грудня 2014 року Уманська міська рада видала розпорядження №\~281 рк про призначення [PERSON] директором КП «Уманьводоканал» Уманської міської ради Черкаської області. Наказом від 17 грудня 2014 року № 450 [PERSON] призначений на посаду директора КП «Уманьводоканал» на умовах контракту, укладеного 16 грудня 2014 року, з 17 грудня 2014\~року до 16 грудня 2015 року. Наказ виданий на підставі розпорядження Уманської міської ради від 17 грудня 2014 року №\~281 рк та контракту від 16 грудня 2014 року. Додатковою угодою № 1 від 11 грудня 2015 року, укладеною між Уманською міською радою Черкаської області та директором КП «Уманьводоканал» Токаревим Ю. М., погоджено продовження дії контракту на 5 років з 17 грудня 2015 року до 16 грудня 2020 року. 25 листопада 2019 року ГУ ДПС у Черкаській області надіслало міському голові О. Цебрію подання про розгляд питання щодо розірвання контракту з керівником підприємства, який допустив податковий борг з платежів до бюджету, в якому просило розглянути питання щодо розірвання трудового договору з [PERSON] . Додатковою угодою № 6 від 22 жовтня 2020 року, укладеною між Уманською міською радою Черкаської області та директором КП «Уманьводоканал» Токаревим Ю. М., продовжений строк дії контракту на 5 років з 17 грудня 2020 року до 16 грудня 2025 року. Розпорядженням віл 23 жовтня 2020 року № 554 рк Уманська міська рада продовжила строк дії контракту від 17 грудня 2014 року з 17 грудня 2020 року до 16 грудня 2025 року на підставі заяви [PERSON] від 21 жовтня 2020 року та додаткової угоди № 6 від 16 грудня 2014 року. 02 грудня 2021 року ГУ ДПС у Черкаській області надіслало міському голові І. Плетньовій чергове подання про розгляд питання щодо розірвання контракту з керівником підприємства, який допустив утворення податкового боргу з платежів до бюджету. 30 травня 2022 року виконавчий комітет Уманської міської ради склав довідку про попередні результати перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності КП\~«Уманьводоканал» Уманської міської ради за період з 01 січня 2018 року до 31 грудня 2021\~року, за змістом якої перевірка на підприємстві проводилася з 11 січня 2022 року до 12\~березня 2022 року. В ході перевірки відповідальні особи встановили факти невиконання суб`єктом господарювання заходів інвестиційних програм на 2018 та 2020 роки, недофінансування прямих витрат на оплату праці та соціальні заходи у 2018-2020 роках. Також в ході перевірки встановлено фінансування буріння свердловин за завищеною вартістю. Крім того, відповідальні особи встановили факт неефективного використання коштів, оскільки у свердловинах № 2 та №\~3 відкачка води не проводилася, тобто свердловини є безводними. Також було проведено перевірку споживачів послуг з водовідведення щодо укладених договорів з фізичними та юридичними особами с. Родниківка, однак встановлено відсутність таких споживачів, оскільки відповідні договори зі споживачами не були укладені. Перевіркою встановлено завищення посадових окладів на підприємстві порівняно з Галузевою угодою, Колективним договором, неодноразові факти виплат надбавок за виконання особливо-важливої роботи без відповідних підстав. Неефективні витрати полягали також у виплаті заробітної плати сторожам, які не справлялися з виконанням своїх посадових обов`язків на об`єкті, який тривалий час не використовувався у господарській діяльності КП «Уманьводоканал», у виплаті гонорарів адвокатам за послуги, які останніми не надавалися. Інші порушення полягали також у неналежному забезпеченні директором підприємства бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, списанні паливно-мастильних матеріалів, списанні хімічних реагентів для знезараження води тощо. Згідно з актом від 30 травня 2022 року директор КП «Уманьводоканал» Токарев Ю. М. відмовився від підпису про ознайомлення та отримання довідки про результати перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності КП «Уманьводоканал» УМР за період з 01\~січня 2018 року до 31 грудня 2021 року. Акт [PERSON] не підписаний. 30 травня 2022 року перший заступник міського голови О. Ганіч подав міському голові І.\~Плетньовій службову записку, за змістом якої повідомив про встановлені численні порушення умов контракту [PERSON] 01 червня 2022 року Уманська міська рада видала розпорядження № 212 рк, за змістом якого розірвала дію контракту з керівником КП «Уманьводоканал» Токаревим Ю. М., укладеного 16\~грудня 2014 року; звільнила [PERSON] в перший робочий день, наступний за днем закінчення періоду тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність згідно з пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України. Відповідно до акту № 1 від 28 червня 2022 року головний інженер КП «Уманьводоканал» Чемерис М. В., головний бухгалтер КП «Уманьводоканал» Ткаук Л. Л. та юрист КП\~«Уманьводоканал» Надворна І. М. засвідчили своїми підписами відсутність на робочому місці [PERSON] без поважних причин 28 червня 2022 року з 08:00 год до 17:00 год. Акт позивачем не підписаний. 28 червня 2022 року Уманська міська рада видала розпорядження № 253 рк про дату звільнення [PERSON] , за змістом пунктів 1-3 якого затвердила дату звільнення [PERSON] 28\~червня 2022 року, розірвала контракт з керівником КП «Уманьводоканал» Токаревим Ю. М. з 28 червня 2022 року, виключила [PERSON] зі складу осіб, які мають право на вчинення дій від імені юридичної особи без довіреності. Відповідно до статті 16\~ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого\~немайнового або майнового права та інтересу. Наведеною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й\~охоронювані законом інтереси. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вважає, що його право порушене відповідачем шляхом протиправного, безпідставного дострокового розірвання контракту. Під час ухвалення рішення на суд покладено обов`язок вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. У частині другій\~статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Згідно із положеннями частини третьої статті\~12 та частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частини п`ятої\~статті 12 ЦПК України на суд також покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Частинами четвертою-шостою\~статті 81 ЦПК України встановлено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. В статті 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно частини першої статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (частина третя статті 21 КЗпП України). Згідно з пунктом 8 статті 36 КЗпП підставами припинення трудового договору є, зокрема підстави, що передбачені контрактом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №\~452/970/17 зазначено, що «звільнення працівника на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України з формулюванням причини\~ невиконання чи неналежне виконання обов`язків, передбачених контрактом, не може вважатися законним без визначення конкретних умов контракту, які не виконував чи неналежним чином виконував працівник, і без встановлення на підставі належних і допустимих доказів допущених ним конкретних порушень». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду\~\~від 23 вересня 2021 року\~\~у справі № 757/7573/19-ц зазначено, що «…у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 2021 року в справі № 753/17776/19 (провадження № 14-163цс20) зроблено висновок, що «трудовий договір може бути припинено, а працівника звільнено з роботи лише з підстав і в порядку, визначених законодавством про працю…». Вирішуючи справу про поновлення на роботі, суд повинен перевірити правові підстави звільнення і дотримання встановленої трудовим законодавством процедури припинення трудового договору, у тому числі встановити, чи уповноважений орган прийняв рішення про дострокове припинення трудових правовідносин. Оскільки контракт, як особлива форма трудового договору, за погодженням сторін врегульовує умови трудової діяльності працівника, при вирішенні зазначених питань підлягають урахуванню положення контракту, так як саме на таких умовах працівник погодився вступити у трудові правовідносини. Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору. Відповідно до пункту 2 Розділу І Статуту КП «Уманьводоканал» Уманської міської ради, затвердженого рішенням Уманської міської ради від 11 грудня 2018 року № 524, засновником підприємства КП «Уманьводоканал» є Уманська міська рада. Пунктом 3 Розділу V Статуту передбачено, що керівництво виробничо-господарською діяльністю підприємства здійснюється директором підприємства, який призначається на посаду міським головою шляхом укладання трудового контракту. Директора підприємства може бути звільнено достроково на підставах, передбачених Кодексом законів про працю України та контрактом відповідно до закону. Директор підприємства, зокрема: ?підзвітний і підконтрольний засновнику; ?несе повну відповідальність за стан і діяльність Підприємства, дотримання фінансової, договірної та трудової дисципліни згідно з законодавством України; ?несе особисту відповідальність за виконання фінансових планів та своєчасну виплату заробітної плати працівникам Підприємства, ефективне і раціональне використання коштів Підприємства; ?несе відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження документів і звітності протягом встановленого терміну, але не мене трьох років (підпункти 1, 3, 10, 11 пункту 4 Розділу V Статуту). Розділом ІІ Контракту з керівником КП «Уманьводоканал» визначено обсяг прав та обов`язків сторін, зокрема, за пунктом 6 вказаного розділу директор здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, реалізує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом. Згідно з пунктом 27 Розділу V Контракту якщо розірвання контракту проводиться на підставах, встановлених у контракті, але не передбачених законодавством, про це зазначається у трудовій книжці Керівника з посиланням на пункт 8 частини першої статті 36 КЗпП України. Укладаючи контракт позивач погодився з його умовами, в тому числі з підвищеною відповідальністю за порушення його умов. Порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання. Таку позицію підтримав і Конституційний Суд України, який у своєму рішенні від\~09\~липня 1998 року у справі щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України зазначив, що незважаючи на ці та інші застереження, що містяться в Кодексі законів про працю та інших актах трудового законодавства і спрямовані на захист прав громадян під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: зокрема, це, як правило, тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору тощо. Згідно з довідкою від 30 травня 2022 року про результати окремих питань перевірки господарської діяльності комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської ради за період з 01 січня 2018 року до 31 грудня 2021 року в ході проведеної перевірки неодноразово встановлено порушення [PERSON] як керівником КП «Уманьводоканал» покладених на нього повноважень. Такі порушення полягали, зокрема, у неефективному використанні коштів підприємства, безпідставному нарахуванні виплат та надбавок за особливо-важливі роботи, юридичні послуги, які не були надані підприємству тощо. Надана до суду копія довідки не містить підпису [PERSON] як директора комунального підприємства, на якому проводилася перевірка, водночас до неї додано акт про відмову від підпису від 30 травня 2022 року, за змістом якого [PERSON] після попереднього ознайомлення з цією довідкою відмовився від підпису про ознайомлення та отримання довідки. Позивач заперечує проти вказаної довідки, вважаючи її неналежним доказом, який отриманий з порушенням встановленої законом процедури, зокрема, посилається на відсутність попередження засновником про проведення такої перевірки тощо. Водночас, [PERSON] не надано жодних доказів на спростування зазначених у довідці відомостей про допущені ним порушення виконання посадових обов`язків. Суд звертає увагу не те, що посилання позивача на неналежність вказаної довідки як доказу зводиться фактично до незгоди з порядком збирання суб`єктом владних повноважень відомостей про порушення позивачем вимог законодавства, водночас позивач не довів у передбачений законом спосіб недостовірність вказаних у довідці результатів перевірки. Крім того, відповідач до суду надав копію подання ГУ ДФС у Черкаській області від\~25\~листопада 2019 року, в якому фіскальний орган повідомив міському голові О. Цебрію про те, що станом на 22 листопада 2019 року КП «Уманьводоканал» мало податковий борг зі сплати податку на додану вартість у сумі 5\~447\~935,08 грн та недоїмку по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 7\~689\~905,54 грн. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду з підприємства була стягнута податкова заборгованість у розмірі 1\~551\~480,81 грн та кошти погашення боргу за рахунок готівки, що належить платнику у розмірі 698\~837,30 грн. Протягом 2019 року на підприємстві зросла заборгованість за рахунок несплати самостійно задекларованих сум податку на суму 1\~130\~833,50 грн. По єдиному внеску сума зросла до 3\~562\~875,50 грн за рахунок застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску. В зв`язку з тим, що заборгованість зберігала тенденцію лише до зростання, до Державна фіскальна служба просила розглянути питання щодо розірвання трудового договору з [PERSON] директором КП «Уманьводоканал». Зі схожого змісту поданням від 02 грудня 2021 року, копію якого надав відповідач до суду, ГУ ДПС у Черкаській області звернулося до міського голови І. Плетньової, вказавши цього разу, що заборгованість на підприємстві становить 25\~726\~608,60 грн, з яких: 18\~722\~599,56\~грн заборгованість по податку на додану вартість, 5\~623\~679,02 грн по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, 1\~360\~847,73 грн по податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності, 19\~482,27 грн по рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення. В зв`язку з вищевказаним управління державної фіскальної служби вкотре просило вирішити питання про розірвання трудового договору з [PERSON] . Позивач, заперечуючи проти інкримінованих йому порушень у сфері забезпечення контролю за фінансовим обліком та виконанням вимог податкового законодавства, зазначав, що податкова заборгованість на підприємстві утворилася за попереднього керівника та не була погашена станом на час укладення контракту безпосередньо з ним, в зв`язку з чим вважає, що наявність вини за утворення податкової заборгованості лежить виключно на попередньому керівнику підприємства. Водночас, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вищенаведених посилань, позивач не надає. Так відповідно до вимог пункту 96.4 статті 96 Податкового кодексу України виникнення у державного або комунального підприємства податкового боргу є підставою для розірвання трудового договору (контракту) з керівником такого підприємства. Трудові договори (контракти), що укладаються з керівником державного або комунального підприємства, повинні містити положення про зазначену відповідальність, що є їх істотною умовою. Норми цього пункту не поширюються на випадки виникнення податкового боргу внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) або невиконання або неналежного виконання державними органами зобов`язань щодо оплати товарів (робіт, послуг), придбаних у такого платника податків за рахунок бюджетних коштів, з надання платнику податків субсидій або дотацій, передбачених законодавством або з повернення платнику податків надміру внесених податків та зборів чи їх бюджетного відшкодування згідно з цим Кодексом та податковим законодавством України. (пункт 96.5 статті 96 ПК України). У пункті 6 Контракту від 16 грудня 2014 року вказано, що директор здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, реалізує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом. Більш детально розкритий зміст повноважень директора підприємства у пункті 4 Розділу V Статуту підприємства, за підпунктом 3 якого директор несе повну відповідальність за стан і діяльність Підприємства, дотримання фінансової, договірної та трудової дисципліни згідно з законодавством України. Відповідно до пункту 4 Розділу VI Статуту підприємство веде облік результатів господарської діяльності, контроль за виконанням робіт, оперативний, бухгалтерський, статистичний облік та складає звітність в порядку, затвердженому законодавчими актами. Бухгалтерський облік на підприємстві ведеться за правилами, що діють в Україні. Директор підприємства та головний бухгалтер несуть персональну відповідальність за дотримання порядку ведення і достовірність бухгалтерського та оперативного обліку, податкової, фінансової і статистичної звітності. За змістом пункту 109.1 статті 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Зміст поданих до суду копій подань Державної фіскальної служби дає підстави для висновку про те, що протягом періоду з 22 листопада 2019 року до 30 листопада 2021 року податкова заборгованість комунального підприємства, директором якого був [PERSON] , збільшилася з 5\~447\~935,08 грн податкового боргу зі сплати податку на додану вартість та недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 7\~689\~905,54\~грн до 25\~726\~608,60 грн. Позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на спростування наведених у поданнях Державної фіскальної служби відомостей про суттєве збільшення податкової заборгованості протягом 2019-2021 років, незважаючи на те, що на посаді директора підприємства позивач безперервно перебуває з 16 грудня 2014 року, а суд в контексті частини шостої статті 81 ЦПК України не уповноважений визнавати доведеною відсутність вини в діях [PERSON] щодо утворення податкової заборгованості на підставі припущень, а саме посилань позивача на вину в утворенні заборгованості попереднього директора підприємства, необґрунтованих належним чином доказами. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що перебуваючи на посаді директора [PERSON] не організував належним чином контроль за порядком ведення та достовірності бухгалтерського обліку, фінансової та податкової звітності, внаслідок чого допустив порушення фінансової дисципліни, які полягали у недотриманні вимог податкового законодавства та утворенні суттєвого розміру податкового боргу. Вищенаведене свідчить про порушення [PERSON] умов контракту. Пунктом 24 Розділу V Контракту від 16 грудня 2014 року передбачено право роботодавця (Уманської міської ради) розірвати контракт зі своєї ініціативи та звільнити директора підприємства, зокрема, у разі систематичного невиконання Директором без поважних причин обов`язків, покладених на нього контрактом; у разі одноразового грубого порушення Директором законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесено збитки, виплачені штрафи і т.д.); у разі невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов`язань з виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати; у разі неподання на затвердження в установленому порядку річного з щоквартальною розбивкою фінансового плану підприємства; у разі несплати реструктуризованої податкової заборгованості протягом трьох місяців при наявності вини директора; за поданням службових осіб органів державного нагляду за охороною праці у разі систематичних порушень вимог чинного законодавства з питань охорони праці з вини керівника; у разі допущення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості; у разі коли у трьох звітних кварталах протягом календарного року спостерігається зростання обсягів дебіторської заборгованості підприємства, яке за загальним підсумком зазначених кварталів не супроводжується відповідним зростанням обсягів реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) підприємства; у разі ненадання виконавчому комітету Уманської міської ради квартальної та річної фінансової звітності, а також квартального та річного звітів про виконання фінансового плану підприємства разом з пояснювальною запискою щодо результатів діяльності; у разі порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства у тому числі при здійсненні закупівель товарів, робіт, і послуг за державні кошти; у разі непогодження з органами, уповноваженими управляти відповідним майном, кошторисів доходів і видатків підприємства. За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість порушення позивачем умов контракту та про обґрунтованість підстав для дострокового розірвання контракту з директором комунального підприємства, оскільки [PERSON] систематично не виконував покладені на нього контрактом обов`язки, допустив порушення законодавства, внаслідок чого для підприємства настали негативні наслідки у вигляді суттєвого розміру податкової заборгованості, несплати податкової заборгованості, неефективного використання бюджетних коштів. Відповідно до вимог пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені трудовим договором з нефіксованим робочим часом, контрактом. Враховуючи вищенаведене, роботодавець достроково розірвав трудовий контракт, укладений з директором КП «Уманьводоканал» Токаревим Ю. М., з підстав, передбачених цим контрактом, обґрунтованість яких була встановлена в ході судового розгляду. Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed