Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

представник позивача звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення компенсації вартості частки у спільному майні, мотивуючи його тим, що з 08\~серпня 2010\~року [PERSON] \~перебувала у\~шлюбі з\~ [PERSON] ,\~рішенням Теофіпольського\~райсуду від\~15.11.2023\~шлюб між\~ними було\~розірвано.\~У квітні\~2021\~року позивачка\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача про\~поділ спільного\~майна подружжя,\~рішенням Теофіпольського\~райсуду від\~17.02.2022\~позов задоволено\~частково,\~та визнано\~за кожним\~із них\~право власності\~на \~частини автомобіля\~марки OPEL\~моделі VIVARO,\~номер кузова\~(VIN\~номер)\~ [NUMBER] ,\~2013\~року випуску,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] . Враховуючи те, що автомобіль є неподільною річчю та перебуває у фактичному володінні відповідача, без права користування ним позивачкою, виникла потреба у стягненні компенсації частки 1/2 частки вартості\~спільного майна\~подружжя. Після набрання рішенням суду законної сили, відповідач жодного разу не надав автомобіль OPEL VIVARO в користування позивачці, відповідач використовує автомобіль для власних потреб. Позивака неодноразово бачила як на даному автомобілі їздили треті особи, тобто відповідач надає в користування автомобіль будь-кому іншому, лише не законній власниці, яка має право на частки цього\~автомобіля. Позивачка не\~знає у\~якому стані\~зараз знаходиться\~автомобіль. Коли у\~позивачки виникали\~потреби щоб\~завезти їх\~спільну дитину\~до лікарні,\~відповідач жодного\~разу цього\~не зробив.\~Тобто,\~відповідач не\~лише не\~надає можливості\~користуватись автомобілем\~позивачці,\~а він\~навіть не\~виявляє бажання\~використовувати його\~для потреб,\~що виникають\~та пов`язані\~з їх\~дитиною.Оскільки \~вищевказаний автомобіль\~є неподільною\~річчю,\~а відповідач\~утримує автомобіль\~у своєму\~володінні та\~користується цим\~автомобілем одноособово,\~чим порушується,\~на думку\~позивачки,\~її право\~власності на\~цей автомобіль,\~позивачка змушена\~звернутись до\~суду із\~вимогою про\~стягнення з\~відповідача половину\~вартості даного\~автомобіля,\~у зв`язку\~з неможливість\~спільного користування\~цим майном. Вартість автомобіля OPEL VIVARO позивачка визначає із вартості, яка зазначалась при поділі спільного майна подружжя у 2022 році, а саме 350\~000 грн, що практично співпадає з середньою ринковою вартістю таких автомобілів на веб сайті https://auto.ria.com/. У позивачки немає можливості зробити оцінку ринкової вартості даного транспортного засобу станом на момент звернення до суду, так як фактично він знаходиться у відповідача. На підставі викладеного, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки OPEL, моделі VIVARO, номер кузова (VIN номер) [NUMBER] , 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 175000 грн. Також просить стягнути судові витрати, понесені позивачем у розмірі 6750 грн, з яких: 1750 грн сплачений судовий збір, 5000 грн витрати на правничу допомогу. Позивач та її представник, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала заяву про підтримання позовних вимог, просить розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст.128 ЦПК України, в суд не з`явився, про причину неявки не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що відповідно до рішення Теофіпольського райсуду від 17.02.2022 року, яке набрало законної сили, частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, в порядку поділу майна подружжя за кожним із них визнано право власності на частки автомобіля марки OPEL моделі VIVARO, номер кузова (VIN номер) [NUMBER] , 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.12-13). Автомобіль марки OPEL моделі VIVARO, номер кузова (VIN номер) [NUMBER] , 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] 26.02.2021 року був придбаний відповідачем у ТОВ «Вест стандарт юа» за 95400 грн, що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу №06/950 від 26.02.2021 та встановлено рішенням Теофіпольського райсуду від 17.02.2022 (а.с.14-18). Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла. Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, Верховний Суд робить висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.06.2021 у справі № 760/789/19 (провадження № 61-16632св20). Дослідивши обставини справи, оцінивши докази, суд, врахувавши практику Верховного Суду, факт згоди позивачки на одержання грошової компенсації, а також те, що вона особисто не користувалася транспортним засобом, дійшов висновку проте, що оскільки автомобіль марки\~OPEL\~моделі VIVARO,\~номер кузова\~(VIN\~номер)\~ [NUMBER] ,\~2013\~року випуску,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] є об`єктом права спільної сумісної власності позивача і відповідача, є неподільною річчю, то позивач має право на грошову компенсацію вартості своєї частки у праві спільної сумісної власності і, як наслідок, припинення її права власності на спірне майно. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.\~ У позивачки немає можливості зробити оцінку ринкової вартості даного транспортного засобу станом на момент звернення до суду, так як фактично він знаходиться у відповідача. Як доказ вартості спірного автомобіля на день розгляду справи позивач подала витяг із сайту AUTO RIA. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів, які б свідчили, що вартість спірного автомобіля на час розгляду справи менша, ніж зазначає позивач, суд вважає за стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частки\~автомобіля марки\~OPEL,\~моделі VIVARO,\~номер кузова\~(VIN\~номер)\~ [NUMBER] ,\~2013\~року випуску,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] \~у розмірі\~175000\~грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, \~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави . Оскільки вартість правничої допомоги становить 5000 грн, що підтверджується змістом договору про надання правничої допомоги від 06.12.2023, додаткової угоди до вказаного договору, платіжних інструкцій від 06.12.2023 , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн витрат на правничу допомогу. Відповідно до квитанції від 06.12.2023 позивач сплатила при поданні позовної заяви 1750 грн судового збору, який, відповідно до ст.141 ЦПК України, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved