Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

11.09.2023 р. Виноградов Ю.Е. , який представляє інтереси позивача, засобами поштового зв`язку звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №8355943051 від 13.10.2022 р., що станом на 05.09.2023 р. становить 139048,13 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.10.2022 р. між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та [PERSON] було підписано кредитний договір №8355943051. Відповідач отримала кредитні кошти шляхом безготівкового перерахування на наступних умовах: сума кредиту - 138988,50 грн. строк користування - 24 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту. 14.10.2022 між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та АТ "ТАСКОМБАНК" було укладено договір про відступлення прав вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 р., у відповідності до умов якого, ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" передає (відступає) АТ "ТАСКОМБАНК" за плату належні йому права вимоги, а АТ "ТАСКОМБАНК" приймає належні ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. У зв`язку з укладенням договору факторингу позивач набув статусу нового кредитора відносно відповідача [PERSON] за кредитним договором №8355943051 від 13.10.2022 р. Відповідачу було надіслано повідомлення - вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитним договором в стислі терміни, однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена. Як наслідок, станом на 05.09.2023 заборгованість відповідача за кредитним договором №8355943051 від 13.10.2022 р., становить 139048,13 грн., в т. ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 104437,35 грн.; заборгованість по річних загальних процентах (в т. ч. прострочена) - 2,58 грн.; заборгованість по щомісячних процентах (в т. ч. прострочена) - 34608,20 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзив від відповідача не надходив. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі N 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі N 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження N 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі N 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі N 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі N 24/260-23/52-б). Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.10.2022 р. між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та [PERSON] укладено кредитний договір №8355943051, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно із п. 1.3 кредитного договору, позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснити повернення кредиту. Окрім процентних ставок, сторони погодили в договорі порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення. Відповідно до умов паспорту кредиту та кредитного договору №8355943051 від 13.10.2022 року позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 138988,50 грн. строк на який надається кредит - 24 місяців; початковий процент - 5%, щомісячні проценти - 2.49 % від суми кредиту; річні загальні проценти - 0,01 %. За умовами договору відповідач зобов`язався щомісячно, у граничний термін, повернути чергову частину кредиту та сплатити щомісячні і річні проценти. В подальшому відповідач перестала виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестала сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Умови кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Із наданого стороною позивача розрахунку суми заборгованості вбачається, що станом на 05.09.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 139048,13 грн., в т. ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 104437,35 грн.; заборгованість по річних загальних процентах (в т. ч. прострочена) - 2,58 грн.; заборгованість по щомісячних процентах (в т. ч. прострочена) - 34608,20 грн. Зазначений розрахунок боргу стороною відповідача не спростований, як і не надано доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, а тому при вирішення даного спору суд приймає до уваги зазначений доказ, який підтверджує розмір заборгованості відповідача перед позивачем. 01 вересня 2021 року між АТ "ТАСКОМБАНК" та ТОВ "ФК "ЦФР" було укладено Договір про відступлення права вимоги №01/09/21, на підставі якого 11.01.2022 року ТОВ "ФК "ЦФР" відступило право вимоги АТ "ТАСКОМБАНК" відносно позичальників за кредитними договорами. Додатком до зазначеного Договору про відступлення права вимоги слугує Реєстр прав вимоги із вказанням реквізитів позичальників, номерів кредитних договорів та обсягу переданого зобов`язання, із зазначенням конкретних сум. Відповідно до п. 2.1. Договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 року Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. Відповідно до п. 2.2. Договору про відступлення права вимоги N 01/09/21 від 01.09.2021 року Сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимог (зразок якого наведено у Додатку 1 до цього Договору) із зазначенням ціни Договору та розміру заборгованостей Позичальників. Підписані сторонами відповідні Реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 3.4. Договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 року Право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до Позичальників стосовно їх заборгованостей по Кредитним договорам, а також по відношенню до Поручителів стосовно їх зобов`язань за Договорами забезпечення. Разом із Правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ним права в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до п. 9.2. Договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 року цей договір діє протягом 1 (одного) календарно року, але в будь-якому разі, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором. Тобто, на підставі Договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 року відбувається щоденне відступлення прав вимог за Кредитними договорами, що укладаються із Позичальниками. Реєстр прав вимог по позичальнику [PERSON] підписано сторонами 14.10.2022 року, обсяг (розмір) зобов`язання, право вимоги за яким передано позивачу чітко відображено в зазначеному реєстрі, додатково підтверджується як розрахунком заборгованості (адже нарахування процентів новим кредитором було розпочато саме на зазначену суму), так і випискою по рахунку боржника, сформованою вже АТ "ТАСКОМБАНК" за період з 14.10.2022 по 05.09.2023 р. і як наслідок перехід права вимоги відбувається шляхом оприбуткування заборгованості на балансі банку в межах дії договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 р. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: "Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач порушила умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовилась від виконання договірних зобов`язань. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористалась своїм правом, передбаченим ст. ст. 76-83, 174,191 ЦПК України, та не подала суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Таким чином, суд доходить висновку, що вимоги позову про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №8355943051 від 13.10.2022 р., становить 139048,13 грн., в т. ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 104437,35 грн.; заборгованість по річних загальних процентах (в т. ч. прострочена) - 2,58 грн.; заборгованість по щомісячних процентах (в т. ч. прострочена) - 34608,20 грн. підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, стороною відповідача доводи позову не спростовані, а відтак позов є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved