Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» Теленик О.А. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову представник позивача вказує, що 15.04.2021 р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/1061432, за яким кредитор надав позичальнику кредитні кошти на умовах кредитного договору у розмірі 68 262,23 грн. строком на 72 місяці з фіксованою процентною ставкою 45,9 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно з умовами договору та тарифами кредитора, та виконати інші зобов`язання в порядку та у строки, визначені заявою-договором. Банк виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредит шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника відкритого в АТ «Райффайзен Банк». Проте, всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснює сплату банку обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 31.07.2023 року заборгованість відповідача перед АТ «Райффайзен Банк» становить 76 093,81 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 68 303,78 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 7 790,03 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань перед позивачем, не вживає заходів щодо погашення боргу, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 76 093,81 грн. та сплачений судовий збір у сумі 2684,00 грн. при подачі позову до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмову заяву, згідно з якою просить суд розглянути справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги, які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просила винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, не з`явився, клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву також не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.01.2020 року [PERSON] звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» та підписав Заяву № CMDPI-843289 про акцепт публічної пропозиції/угода/. Згідно даної угоди відповідач [PERSON] прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку «www.aval.ua» та висловив згоду з її умовами, що підтверджується власноручним підписом (а.с.17). 15.04.2021 р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/1061432, за яким кредитор надав позичальнику кредитні кошти на умовах кредитного договору у розмірі 68 262,23 грн. строком на 72 місяці з фіксованою процентною ставкою 45,9 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно з умовами договору та тарифами кредитора, та виконати інші зобов`язання в порядку та у строки, визначені заявою-договором.(а.с.7-10) Як вбачається з паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», відповідач ознайомлений з умовами кредитування, правилами користування кредитом, розміром відсотків, пені.(а.с.7) Відповідач [PERSON] всупереч вимогам договору та цивільного законодавства, свої договірні зобов`язання перед позивачем належним чином не виконав, не повернув у строк отримані кредитні кошти, в результаті чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за кредитним договором № 014/380805/82/1061432 від 15.04.2021 р., яка згідно розрахунку заборгованості станом на 31.07.2023 р. становить 76 093,81 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 68 303,78 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 7 790,03 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, який долучено до позовної заяви.(а.с.5-6) Позивачем відповідачу [PERSON] , 02.08.2023 р. направлялась вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором в зазначеному вище розмірі.(а.с.12, 13-16) Проте доказів сплати заборгованості відповідачем суду не надано. Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. ст.525,526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1050 ЦК України регламентує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2684,00 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved