Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

21 грудня 2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з даним позовом в якому вказують на те, що [INFO] померла баба позивачів [PERSON] , яка на день смерті проживала разом з сином батьком позивачів [PERSON] та невісткою матір`ю позивачів [PERSON] . Після смерті баби відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , який вона збудувала в 1966 році, але не оформила на нього правовстановлюючі документи. Спадкова справа після баби не заводилась, спадщину фактично прийняв батько позивачів [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , за життя останній заповіту не склав. Спадщину після [PERSON] прийняла мати позивачів [PERSON] та позивач [PERSON] [INFO] померла мати позивачів [PERSON] .. За життя [PERSON] заповіту не склала. Спадщину після [PERSON] позивачі прийняли подавши відповідні заяви до державного нотаріуса Куликівської райдержнотконтори. У зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на домоволодіння [ADDRESS] , спадкодавці за життя не оформили, нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частини вказаного домоволодіння. Просять визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину вищевказаного домоволодіння в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частини цього домоволодіння в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] та батька [PERSON] .. Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 19 січня 2024 року. Позивачі в підготовче судове засідання не з`явились, в позовній заяві просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради. Третя особа, державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В.В. надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви\~по суті\~справи,\~надані сторонами\~письмові докази,\~матеріали спадкової\~справи №\~369/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] , яку надала Чернігівська районна державна нотаріальна контора та матеріали спадкової справи № 421/2009 до майна померлого [INFO] [PERSON] , які надав Державний нотаріальний архів Чернігівської області, судом були встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] . Згідно копі акта про смерть № 20 від 02.12.1993, наданого на запит суду Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, [PERSON] постійно проживала з 1930 року в [ADDRESS] (а.с. 93). За життя [PERSON] заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилась (а.с. 68, 70). До складу спадщини після померлої [PERSON] входить житловий будинок садибного типу, розташований в [ADDRESS] , який був побудований [PERSON] в 1966 році. (а.с. 26 32). Спадщину після померлої [PERSON] фактично прийняв її син [PERSON] . Згідно витягів з погосподарскої книги № 5 Вершиново-Муравійської сільської ради за 1991 2015 роки, [PERSON] до дня своєї смерті в 1993 році була головою домогосподарства [ADDRESS] , а після її смерті головою даного домогосподарства був [PERSON] (а.с. 19 25) [INFO] помер [PERSON] (а.с. 11). За життя [PERSON] заповіту не залишив (а.с. 69). Згідно довідки Куликівської селищної ради № 226 від 08.12.2023 на день смерті [PERSON] був зареєстрована та проживав за адресою [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] та сином [PERSON] (а.с. 17). [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після померлого [PERSON] , подавши відповідні заяви до Куликівської районної державної нотаріальної контори, на підставі якої було заведено спадкову справу 421/2009 (а.с. 62, 85). [INFO] померла [PERSON] (а.с.12). З довідки Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 225 від 08.12.2023, вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON] (а.с. 18). Позивачі є синами [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.09.1964 та [NUMBER] (а.с.15-16). За життя [PERSON] заповіту не залишила (а.с.71-75). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить 1/2 частина домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту, до складу вищевказаного домоволодіння входять житловий будинок (літ. А-1, А1-1, а-1) загальною площею 75,2 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м., сарай (літ. Б), гараж (літ. Г, Г1), погріб (літ. В) (а.с. 26 -32) За життя [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не ввели вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в експлуатацію та не оформили правовстановлюючі документи на нього. Згідно інформаційної довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» від 08.09.2023 № 409 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстроване (а.с. 33). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після померлої матері [PERSON] подавши відповідні заяви державному нотаріусу Чернігівської районної державної нотаріальної контори на підставі яких було заведено спадкову справу (а.с.51, 54). Відомості щодо інших осіб, які претендують на спадщину, в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, у спадкових справах відсутні. Разом з тим, нотаріус відмовив позивачам [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння [ADDRESS] після померлих батьків у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого документа, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за спадкодавцями (а.с. 34 36). Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» в Чернігівській області ліквідовано Куликівський район та одночасно утворено Чернігівський район (з адміністративним центром у місті Чернігів) у складі територій, в тому числі, Куликівської селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~1297\~ЦК України,\~спадкоємець,\~який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року регламентує, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок\~реєстрації будинків\~та домоволодінь\~у містах\~і селищах\~міського типу\~Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Позивачі позбавлені можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивачів документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцями. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного суд вважає доведеним, що домоволодіння [ADDRESS] було побудовано та належало на праві власності [PERSON] , спадкоємцями вказаного нерухомого майна були батьки позивачів [PERSON] та [PERSON] , після смерті батьків позивачі спадщину прийняли, проте не можуть оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на нього. За таких обставин суд приходить до висновку що вимоги позивачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved