Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

29 травня 2023 року представник позивача АТ «Перший український міжнародний банк» Бушко Ігор Михайлович звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги обгрунтовано тим що, 20 вересня 2022 року, на підставі Заяви про приєднання до Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування № 309721712. Позивач відкрив відповідачу поточний рахунок у валюті Євро, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки До поточного рахунку на ім`я відповідача випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International: Visa Rewards PayWave Instant Issue.25 вересня 2022 року на рахунок відповідача помилково зараховані кошти в розмірі 7\~124,28 Євро, замість правильної суми коштів 71,24 Євро (відсутність коми у сумі що збільшило таку в 100 раз рівно), за операцією переказу з-за кордону на загальну суму 290\~008,29 малагасійських аріарі (MGA), з конвертацією цих коштів в Євро. Отже, різниця між 7\~124,28 Євро та 71,24 Євро, яка становить 7\~053,04 Євро, є безпідставно набутими грошовими коштами відповідачем, з яких 7\~053,04 Євро не повернуті відповідачем та становлять суму боргу відповідача. Помилка в розрахунках обумовлена тим, що в програмному компоненті Integrated Transaction Management версії 4.5 (далі за текстом Програма ITM), який є частиною програмного забезпечення процесингового центру АТ «ПУМБ», неправильно визначено «параметр експоненти», який визначає скільки цифр у кінці суми переказу, який підлягає зарахуванню отримувачу, мають бути відокремлені комою. У «параметрі експоненти» замість значення «2» було вказано значення «0», що призвело до того, що програмне забезпечення ІТМ не ставило кому перед двома останніми цифрами суми транзакції для позначення останніх двох цифр як сантими. Необхідність відокремлення двох останніх цифр суми транзакції комою від решти суми валютної транзакції MGA пояснюється тим, що мінімальною одиницею MGA є один сантим, що становить одну соту (1/100) валюти малагасійський аріарі (MGA). Якби програмні компоненти, що визначають «параметр експоненти», були реалізовані належним чином, останні дві цифри були б позначені як сантими, в результаті чого на рахунки отримувачів були б зараховані коректні суми транзакцій. Натомість, до моменту виявлення та усунення проблеми, на рахунки отримувачів були зараховані суми, що в сто разів перевищували фактичні суми, які мали б бути зараховані. Оскільки перекази були ініційовані у валюті малагасійський аріарі (MGA), а валютою розрахунків між учасниками МПС Visa є долари США, МПС Visa здійснила перерахунок переказів у долари США. У зв`язку з тим, що валютою рахунку відповідача, що був вказаний платником для зарахування переказів, є євро, була здійснена конвертація суми переказу з доларів США у валюту рахунку (євро), відкритого в АТ «ПУМБ». При цьому, проведення конвертації валют за переказом з-за кордону відбувалось виключно за курсами, встановленими МПС Visa, що направлялися банку, на встановлення яких банк не впливає. Дані, отримані від МПС Visa, достеменно підтверджують, що переказ з використанням реквізитів платіжної картки відповідача, ініційований платником 24вересня 2022 року о 19:51:25 на суму 290\~008,29 MGA, а не на 29\~000\~829,00 MGA, що є помилковою. Отже, відповідачем отримано грошові кошти у розмірі 7\~053,04 Євро (різниця між 7\~124,28 Євро та 71,24 Євро) без достатніх правових підстав внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру АТ «ПУМБ». Після виявлення помилкового зарахування грошових коштів на рахунок отримувача у стократному розмірі від ініційованої суми переказів та здійснення отримувачем видаткових операцій понад суму залишку власних коштів на рахунку, АТ «ПУМБ» здійснено корегування помилкового зарахування коштів по операціям у валюті малагасійський аріарі (MGA) щодо рахунку відповідача, на якому 26 вересня 2022 року утворилась заборгованість за технічним (несанкціонованим) овердрафтом у розмірі 7050,54 євро,які не повернуті відповідачем та становлять суму боргу відповідача. Листами від 28 жовтня 2022 року та від 19 грудня 2022 року АТ «ПУМБ», з метою досудового врегулювання спору, направив відповідачу вимоги про сплату заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом, які повернулись до Банку з поштового відділення у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Станом на дату звернення АТ «ПУМБ» до суду безпідставно отримані відповідачем грошові кошти у розмірі 7050,54 євро у добровільному порядку АТ «ПУМБ» не повернуто. Враховуючи вищевикладене представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 7050,54 євро, а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою від 12 жовтня 2023 року прийнято до провадження матеріали справи за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення коштів, та призначено підготовче засідання у справі. Від представника позивач [PERSON] надійшла заява,в якій він просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного розгляду справи за наявними матеріалами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату час, місце розгляду повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Луцького міськрайонного суду Волинської області, що відповідає вимогам ч.10 ст.187 ЦПК України. Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідно доп.1 ч. 3ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що 20 вересня 2022 року, на підставі заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщену на сайті банку, за якою [PERSON] беззастережно прийняв «Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування № 309721712. [PERSON] відкрив у АТ «Перший Український міжнародний банк», поточний рахунок у валюті - Євро, операції за яким можуть здійснюватись з використанням платіжної картки отриманої на його ім`я та з прив`язкою до його мобільного телефону, зазначеного в заяві (для отримання відповідних повідомлень та смс). Документи на відкриття рахунку було отримано банком від [PERSON] в електронному вигляді через систему «Інтернет-банкінг» (ПУМБ online) (а.с.56-58). На ім`я останнього випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи «Visa International: Visa Rewards Pay Wave Instant Issue». Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» є учасником Міжнародної платіжної системи Visa International. Всі умови щодо доступності коштів емітентів, вимоги до емітента та загальні вимоги щодо програми надано до матеріалів справи та розміщена Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті АТ «ПУМБ», з яким і ознайомлювався відповідач зазначивши про це у Заяві приєднання до публічного договору. 25 вересня 2022 року на рахунок відповідача помилково зараховані кошти в розмірі 7\~124,28 Євро, замість правильної суми коштів 71,24 Євро, за операцією переказу з-за кордону на загальну суму 290\~008,29 малагасійських аріарі (MGA), з конвертацією цих коштів в Євро. Помилка в розрахунках обумовлена тим, що в програмному компоненті «Integrated Transaction Management», який є частиною програмного забезпечення процесингового центру АТ «ПУМБ», неправильно визначено «параметр експоненти», який визначає скільки цифр у кінці суми переказу, який підлягає зарахуванню отримувачу, мають бути відокремлені комою. Внаслідок такої помилки за базу розрахунку при їх конвертації у валюту рахунку (долар США) було використано загальну суму у валюті малагасійських аріарі, збільшену у 100 разів. 26.09.2022 року на рахунку відповідача виник несанкціонований овердрафт у зв`язку з помилковим зарахуванням коштів у сумі 7\~053,04 Євро за операцією конвертації переказу у валюті малагасійський аріасі (MGA), що надійшов із-за кордону, та в подальшому були здійснені видаткові операції понад суму залишку власних коштів на рахунку. Отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 7\~053,04 Євро (різниця між 7\~124,28 Євро та 71,24 Євро) без достатніх правових підстав внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру АТ «ПУМБ» підтверджується : випискою по рахунку № [NUMBER] у валюті Євро (номер банківської платіжної картки Visa Rewards PayWave Instant Issue № [NUMBER] ), звітом по рахунку № [NUMBER] у валюті Євро Листом компанії Euronet, якою поставлено АТ «ПУМБ» та підтримується Програма ITM, що забезпечує управління транзакціями з платіжними картками,листом МПС Visa від 02 лютого 2023 року . Згідно з випискою по рахунку відповідача після помилкового зарахування грошових коштів на рахунок відповідача, ним здійснювалися видаткові операції (а.с.95-97). Листами від 28 жовтня 2022 року за вихідним № КНО-1002 та від 19 грудня 2022 року за вихідним № КНО-1236 АТ «ПУМБ», надіслало відповідачу вимогу про сплату заборгованості за несанкціонованим овердрафтом у зв`язку з помилковим зарахуванням коштів в сумі 7\~053,04 євро., які остання відповідно до п.3.3.4 Розділу ІІ ДКБО зобов`язаний погасити в повному обсязі протягом 15 календарних днів з дня його виникнення. На підставі викладеного, просять сплатити заборгованість у сумі 7050,54 євро шляхом внесення 9переказу) коштів на рахунок,відкритий в АТ «ПУМБ» Станом на дату звернення АТ «ПУМБ» до суду безпідставно отримані відповідачем грошові кошти у розмірі 7050,54 євро у добровільному порядку АТ «ПУМБ» не повернуто. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 р. № 675-УІІІ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІУ від 22.05.2003 р., електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Порядок укладення електронного договору визначений ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні кредитні правовідносини. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 розділу 1 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб овердрафт - це короткостроковий кредит, що надається банком клієнту в межах кредитного ліміту відповідно до умов договору для здійснення платіжних операцій понад залишок власних коштів клієнта на картковому рахунку. Згідно п.3.1, 3.6 частини 3 розділу 1 Публічної пропозиції клієнт має право скористатися будь-якою послугою, що надається банком в рамках комплексного банківського обслуговування на умовах та в порядку, передбачених договором, в тому числі звернувшись до банку з метою отримання послуги через дистанційні канали обслуговування, у передбачених договором випадках. Таким чином, овердрафт може бути санкціонований і несанкціонований. Несанкціонований овердрафт підлягає під дію\~глави 83 ЦК України\~- набуття, збереження майна без достатньої правової підстави. Такий правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року в справі №202/7994/17-ц. Згідно з частиною першою\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що предметом регулювання\~глави 83 ЦК України\~є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень\~глави 83 ЦК України. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Загальна умова частини першої\~статті 1212 ЦК України\~звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення\~статті 1212 ЦК України\~можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті\~11, частинами першою, другою статті\~509 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша\~статті 526 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 177 ЦК України\~об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Частиною першою\~статті 202 ЦК України\~встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення положень частини першої, пункту 1 частини другої статті\~11, частини першої статті\~177, частини першої статті\~202, частини першої статті\~1212 ЦК України\~дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою\~статті 11 ЦК України. У той самий час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 лютого 2021 року у справі № 912/2601/19 та постанові у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 26 травня 2021 року справа № 202/7994/17-ц. Згідно зі\~статтею 1213 ЦК України\~набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Отже, наявні всі обов`язкові умови для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою); відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Відповідно до обставин справи та відповідних їм правових відносин, судом встановлено, що на рахунок відповідача помилково зараховано грошові кошти за одним переказом у стократному розмірі від ініційованої суми операції, а у подальшому відповідачем за рахунком здійснено видаткові операції і не повернуто грошові кошти АТ «ПУМБ», незважаючи на направлені останньому вимоги про повернення безпідставно набутого майна. Отже, помилкове зарахування коштів на рахунок відповідача у більшій сумі вказує на те, що грошові кошти у розмірі 7050,54 євро не повернуто відповідачем та становлять суму боргу відповідача, набуті відповідачем не на підставі норм закону чи умов Договору, тобто без достатньої правової підстави, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 26 травня 2021 року у справі №202/7994/17-ц. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач\~ не скористався своїми процесуальними правами на надання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та ст.1212,\~1213 ЦК України,

Outcome: approved