Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

27 жовтня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська районна центральна лікарня» (КНП «Яворівська районна центральна лікарня»), у якому просить: визнати протиправним та скасувати п. 94 наказу КНП «Яворівська центральна районна лікарня» від 01 серпня 2022 року № 274-к «Про перевід» в частині переведення сестри медичної пункту переливання крові [PERSON] на 0,5 ставки сестри медичної пункту переливання крові з 01 серпня 2022 року; поновити її на 1,0 ставки сестри медичної пункту переливання крові КНП «Яворівська центральна районна лікарня» з 01 серпня 2022 року; стягнути з відповідача на її користь різницю за час виконання нижче оплачуваної роботи на посаді сестри медичної пункту переливання крові за період з 01 серпня 2022 року. На обґрунтування позову покликається на те, що 10 жовтня 1964 року вона була прийнята на посаду медичної сестри дільничної лікарні с. Нагачів Яворівського району Львівської області, яка була структурним підрозділом Яворівської центральної районної лікарні, а з 12 жовтня 1968 року була переведена на посаду медичної сестри Яворівської центральної районної лікарні, а саме на посаду медичної сестри пункту переливання крові. Відповідно до рішення Яворівської районної ради Львівської області № 369 від 24 травня 2018 року Яворівська центральна районна лікарня реорганізована шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство Яворівської районної ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня», а в подальшому у Комунальне некомерційне підприємство Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня». На початку серпня 2022 року до неї в пункт переливання крові зайшла головна медсестра лікарні [PERSON] та в усній формі повідомила, що її переведено на половину (0,5) ставки медичної сестри та вона повинна працювати 4 години на день. При цьому, з жодним письмовим наказом про переведення на 0,5 ставки її не було ознайомлено, а також взагалі не попереджено про це і вона не надавала згоди на таке переведення, тому продовжувала виходити на роботу згідно з раніше визначеним розпорядком роботи та виконувати свої трудові обов`язки. Вважає наказ про переведення на 0,5 ставки виданий з грубим порушення вимог трудового законодавства, а саме ст. 32 КЗпП України, нормами якої, з врахуванням ч. 2 ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», визначено, що у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов. Також оскільки її було незаконно переведено на 0,5 ставки медичної сестри, відповідно до норм ст. 235 КЗпП України з КНП «Яворівська районна центральна лікарня» слід стягнути на її користь різницю за час виконання нижче оплачуваної роботи на посаді сестри медичної пункту переливання крові за період з 01 серпня 2022 року. Ухвалою судді від 02 листопада 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні 05 грудня 2023 року позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала з підстав, викладених у ній, просила позов задовольнити. Також підтримала пояснення, надані її представником. Додатково пояснила, що належно та відповідально виконує свої посадові обов`язки. Про переведення вона дізналася в серпні 2022 року. Адміністрація лікарні неналежно попередила її про зміну умов праці (зменшення окладу) і вона не давала письмової згоди на це. Старша медсестра [PERSON] повідомила про те, що її переведено і вона буде працювати на 0,5 ставки. В який день конкретно це було вона не пам`ятає. В судових засіданнях представник позивача адвокат Варениця В.С. підтримав вимоги позовної заяви з підстав, викладених у ній, просив позов задовольнити. Додатково зазначив, що переведення [PERSON] на 0,5 ставки є незаконним, оскільки вона не була попереджена про переведення та не надала згоди на це. Зміна умов оплати праці становить собою зміну істотних умов праці, про що повинна бути письмово попереджена [PERSON] . У випадку, якщо б позивач не надала б згоди на переведення, вона мала бути звільнена, а не переведена на іншу посаду. Зазначив, що різницю за час виконання нижче оплачуваної роботи на посаді сестри медичної пункту переливання крові з відповідача слід стягнути за період з 01 серпня 2022 року до 05 травня 2023 року, оскільки з 05 травня 2023 року [PERSON] було звільнено з роботи у КНП «Яворівська районна центральна лікарня», дане звільнення вона оскаржила, що є предметом спору в іншій справі. В судових засіданнях представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову, зважаючи на таке. [PERSON] була попереджена про переведення 01 серпня 2022 року до початку робочого дня, а саме про це їй повідомила старша медсестра [PERSON] , що позивач сама визнає у позовній заяві. Це відповідає вимогам ч. 2 ст. 32 КЗпП України, з врахуванням ч. 2 ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», якими визначено, що у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов. А оскаржуваний наказ про переведення був винесений після 09 год 00 хв 01 серпня 2022 року. Письмової згоди позивача про переведення на 0,5 ставки немає, але законодавством письмова згода не передбачена як обов`язкова і взагалі не визначено в якій формі має здійснюватись повідомлення працівника про зміну умов праці. Згоди [PERSON] на переведення не потрібно, оскільки вона виконувала ті ж функції, а згода необхідна у випадку переведення на іншу роботу. А якщо позивач не погодилася на переведення, вона повинна була подати заяву про звільнення. При цьому, на ділянку роботи позивача у пункті переливання крові лікарня несе непомірно великі витрати та діяльність пункту не приносить доходу, що було підставою для скорочення посади медичної сестри пункту з 1,0 до 0,5 ставки. З 17 січня 2023 року було припинено діяльність пункту переливання крові, позивача було попереджено про настання звільнення. У січні 2023 році [PERSON] була переведена на іншу роботу, де виконувала ті ж самі функції. Законодавством не передбачено відповідальності роботодавця за несвоєчасне попередження про зміну умов праці. Оцінивши доводи сторін, заслухавши пояснення позивача, представника позивача і представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до повідомлення КНП «Яворівська центральна районна лікарня» № 68 від 12 травня 2022 року, [PERSON] повідомлено про скорочення чисельності та штату працівників, яке відбудеться 12 липня 2022 року, та попереджено про можливе звільнення з посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, яке відбудеться 15 липня 2022 року. Також зазначено, що на той час вільних вакантних посад, які відповідають її кваліфікації, немає, про наявність відповідних вакантних посад буде поінформовано додатково. В графі «повідомлення про можливе вивільнення отримала» відсутній підпис [PERSON] . Пунктом 94 наказу КНП «Яворівська центральна районна лікарня» № 274-к від 01 серпня 2022 року «Про перевід» сестру медичну пункту переливання крові [PERSON] переведено на 0,5 ставки сестри медичної пункту переливання крові з 01 серпня 2022 року, підстава штатний розпис, що підтверджується витягом цього наказу. Згідно з довідкою про доходи [PERSON] від 24 жовтня 2022 року, загальна сума доходу [PERSON] за період з 01 квітня 2022 року до 30 вересня 2022 року становить 75191,87 грн, за період з квітня 2022 року до липня 2022 року оклад становить 13500,00 грн, за період з серпня 2022 року до вересня 2022 року 6750,01 грн. Штатний розпис адміністративного персоналу КНП Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня», введений в дію з 01 грудня 2021 року, передбачав посаду сестри медичної пункту переливання крові, кількість штатних одиниць 1,0, посадовий оклад 5005,00 грн. Штатний розпис адміністративного персоналу КНП Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня», введений в дію з 01 серпня 2022 року, передбачав посаду сестри медичної пункту переливання крові вищої категорії, кількість штатних одиниць 0,5, посадовий оклад 5005,00 грн. Згідно з розпорядженням КНП «Яворівська центральна районна лікарня» № 2 від 16 січня 2023 року припинено діяльність пункту переливання крові кабінету стаціонару. Відповідно до наказу КНП «Яворівська центральна районна лікарня» № 12-к від 17 січня 2023 року «Про покладення обов`язків на час відсутності основного працівника» на час відсутності основного працівника за 0,5 ставки посади сестри медичної маніпуляційної терапевтично-паліативного відділення [PERSON] , її обов`язки, з увільненням від виконання обов`язків 0,5 ставки сестри медичної пункту переливання крові, було тимчасово покладено на сестру медичну пункту переливання крові кабінетів стаціонару [PERSON] . Відповідно до акту КНП «Яворівська центральна районна лікарня» № 35 від 17 січня 2023 року, [PERSON] відмовилася від проставлення власного підпису про ознайомлення та отримання копії описаного вище наказу. Відповідно до доповідної записки інспектора відділу кадрів КНП «Яворівська центральна районна лікарня» Сеньо М.П. встановлено, що 18 січня 2023 року [PERSON] було відмовлено у наданні невикористаної щорічної основної відпустки за 2021-2022 роки та основної щорічної відпустки за період 2022-2023 року, у зв`язку із необхідністю виконання обов`язків сестри медичної маніпуляційної терапевтично-паліативного відділення. До матеріалів справи також долучено: повідомлення Львівського обласного центру служби крові про вимоги до підрозділів, які проводять заготівлю крові; довідку про фактичні прямі витрати за 2022 рік на утримання пункту переливання крові; наказ «Про припинення діяльності пункту переливання крові кабінетів стаціонару КНП Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» № 19 від 02 березня 2023 року; повідомлення сестрі медичній пункту переливання крові кабінетів стаціонару КНП Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» Суровик С.Т. № 158 від 02 березня 2023 року «Про заплановане вивільнення»; акт відмови підписання [PERSON] наказу № 19 від 02 березня 2023 року; посадову інструкцію сестри медичної стаціонару (пункту переливання крові) [PERSON] . Право на працю, закріплене у статті 43 Конституції України, включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст. 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Згідно із ст. 93 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Відповідно до ст. 21 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (Закон № 108/95-ВР) працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно із ст. 22 Закону № 108/95-ВР суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до норм ч. 4 ст. 97 КЗпП України та ст. 22 Закону № 108/95-ВР роботодавець не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, які погіршують умови, установлені законодавством, угодами, колективними договорами. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 23 березня 2016 року у справі № 6-2748цс15, при зміні істотних умов праці, посада, яку обіймає працівник, залишається у штатному розписі, але змінюються умови трудового договору система та розмір оплати праці, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад без зміни трудової функції, тощо, тобто змін, які ведуть до звуження чи розширення трудової функції працівника за укладеним з ним трудовим договором, дія якого продовжується. Зміна істотних умов праці не передбачає ліквідації трудової функції працівника та виведення посади зі штату. Водночас, зміна в організації виробництва і праці, наслідком яких є скорочення штату або чисельності працівників, означає, що посада, яку раніше обіймав працівник, виводиться із штатного розпису. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6статті 36 цього Кодексу. Слід зауважити, що зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці. Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 205/1312/17. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» навів приклади можливих змін. Так, під змінами в організації виробництва і праці варто розуміти об`єктивно необхідні дії власника або уповноваженого ним органу, обумовлені, за загальним правилом, впровадженням нової техніки, нових технологій, вдосконаленням структури підприємства, установи, організації, режиму робочого часу, управлінської діяльності, що спрямовані на підвищення продуктивності праці, поліпшення економічних та соціальних показників, запобігання банкрутству і масовому вивільненню працівників та збереження кадрового потенціалу в період тимчасових зупинок у роботі, створення безпечних умов праці, поліпшення її санітарно-гігієнічних умов. Змінами в організації виробництва і праці слід вважати також удосконалення систем заробітної праці, нормування праці, ліквідацію шкідливих робіт, раціоналізацію робочих місць після їх атестації тощо. У зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. При цьому, згідно з правовим висновком, висловленим Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 761/8658/16-ц та від 22 квітня 2019 року у справі № 176/3792/14-ц, проведення власником заходів щодо зміни організації виробництва і праці це виключне повноваження власника. Таким чином, зміна істотних умов праці відбувається у разі зміни систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших. Враховуючи, що Штатний розпис адміністративного персоналу КНП «Яворівська центральна районна лікарня», введений в дію з 01 серпня 2022 року, передбачав посаду сестри медичної пункту переливання крові вищої категорії в кількості штатних одиниць 0,5, з посадовим окладом 5005,00 грн, а попереднім Штатним розписом який діяв з 01 грудня 2021 року, було передбачено посаду сестри медичної пункту переливання крові вищої категорії в кількості штатних одиниць 1,0, з таким же посадовим окладом, суд вважає, щодо зазначеної посади в КНП «Яворівська центральна районна лікарня» відбулася зміна істотних умов правці, оскільки посаду сестри медичної пункту переливання крові не було ліквідовано (скорочено), не відбулося виведення посади зі штату, трудові функції працівника за цією посадою не були припинені, однак змінилися розмір оплати праці, режим роботи, робочий час і дані зміни призвели до звуження трудової функції працівника (у спірному випадку позивача у справі [PERSON] ) за укладеним з ним трудовим договором, дія якого продовжується. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов. Із аналізу ч. 3 ст. 32 КЗпП України вбачається, що у разі, коли роботодавець лише за умов зміни в організації виробництва та праці планує змінити систему та розмір оплати праці, пільг, режиму роботи, встановити або скасувати неповний робочий час, суміщення професій, зміну розрядів або найменування посад він має попередити працівника про це не пізніше, ніж за два місяці (у період дії воєнного стану не пізніш як до запровадження таких умов). При цьому, суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що законодавством про працю не передбачені механізм та форма повідомлення про зміну істотних умов праці та форма погодження працівника чи його відмови продовжувати роботу в нових умовах. Однак, суд вважає, що в будь-якому випадку, попереджаючи працівника про зміну істотних умов праці, роботодавець має чітко зазначити, які саме істотні умови праці зміняться та роз`яснити можливість і наслідки відмови працювати за новими умовами, оскільки саме конкретизація змін істотних умов праці у попередженні дає змогу працівнику свідомо вирішити для себе питання, чи має він намір продовжувати дію трудового договору на нових умовах. І саме роботодавець, на думку суду, у випадку наявності спору має обов`язок довести, що працівник був у встановлений законом строк та належним чином повідомлений про зміну істотних умов праці та прийняв їх, тобто погодився працювати за нових умов. Зі свого боку працівник може або погодитися на продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці, або відмовитися від такого продовження, що також має бути зафіксовано роботодавцем, наприклад шляхом подання працівником відповідної заяви, складення акту тощо. При цьому, відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України відмова працівника від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці є підставою припинення трудового договору. Аналогічно згідно з ч. 4 ст. 32 КЗпП України якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Однак із наданих сторонами пояснень і доказів суд достовірно встановив, що адміністрація КНП «Яворівська центральна районна лікарня» у встановлений законодавством строк не вчинила жодних дій щодо повідомлення [PERSON] про зміну істотних умов праці за посадою, яку вона обіймала сестри медичної пункту переливання крові, а саме зміни з 01 серпня 2022 року розміру оплати праці (з 1,0 до 0,5 ставки), відповідно, режиму роботи/робочого часу. Крім того, як вбачається із змісту повідомлення КНП «Яворівська центральна районна лікарня» № 68 від 12 травня 2022 року, копію якого представник відповідача надав суду, [PERSON] було повідомлено про скорочення чисельності та штату працівників, яке відбудеться 12 липня 2022 року, та попереджено про можливе звільнення з посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, а також зазначено, що на той час вільних вакантних посад, які відповідають її кваліфікації, немає, про наявність відповідних вакантних посад буде поінформовано додатково. Тобто КНП «Яворівська центральна районна лікарня» не лише не попередило [PERSON] про зміну істотних умов праці та не з`ясувало, чи погоджується вона працювати за нових умов, а взагалі повідомляло позивача про скорочення її посади, чого не було, та попереджало про майбутнє звільнення. З врахуванням наведеного вище, [PERSON] , на переконання суду, внаслідок порушення КНП «Яворівська центральна районна лікарня» встановленої законом процедури попередження працівника про зміну істотних умов праці, не знала про них і не мала об`єктивної можливості до запровадження таких умов свідомо вирішити для себе, чи має вона намір продовжувати дію трудового договору на нових умовах та, відповідно, вирішити питання подальшої трудової діяльності. Доводи представника відповідача про те, що головна медсестра КНП «Яворівська центральна районна лікарня» Малюга Л.І. до запровадження нових умов праці, а саме до початку робочого дня 01 серпня 2022 року, усно попередила [PERSON] про зміну істотних умов праці, що позивач фактично сама визнала, вказавши відповідні твердження у позовній заяві, суд вважає необґрунтованими і відхиляє, зважаючи на таке. В позовній заяві (в частині, на яку посилається представник відповідача) [PERSON] зазначила, що на початку серпня 2022 року до неї в пункт переливання крові зайшла головна медсестра лікарні [PERSON] та в усній формі повідомила, що її переведено на половину (0,5) ставки медичної сестри та вона повинна працювати 4 години на день. Отже, позивач, по перше, не вказує, що головна медсестра [PERSON] попередила про зміну умов праці до початку робочого дня 01 серпня 2022 року і взагалі не зазначила конкретної дати (в судовому засіданні позивач також вказала, що не пам`ятає, коли це було), а по друге, позивач вказує, що [PERSON] повідомила, що її переведено на половину (0,5) ставки та вона повинна працювати 4 години на день, тобто із цих доводів позивача слідує, що її було фактично повідомлено, що істотні умови праці (ставка, тривалість робочого часу) вже змінилися і вона повинна працювати за новими умовами. Водночас, будь-яких доказів того, [PERSON] було повідомлено про зміну істотних умов праці до їх запровадження, представник відповідача суду не надав, а також не заявляв клопотань про витребування чи забезпечення певних доказів, зокрема, про виклик свідків. За наведених обставин видача керівником КНП «Яворівська центральна районна лікарня» оскаржуваного від 01 серпня 2022 року № 274-к «Про перевід» в частині переведення сестри медичної пункту переливання крові [PERSON] на 0,5 ставки сестри медичної пункту переливання крові з 01 серпня 2022 року (п. 94 наказу) без попередження позивача у встановлені законом порядку і строк про зміну істотних умов праці та з`ясування її згоди працювати за новими умовами, є протиправним, оскільки законодавством не передбачено можливості і повноважень роботодавця самостійно та в односторонньому порядку, без згоди працівника переводити його на роботи (продовження) роботи після зміни істотних умов праці. Також суд вважає, що факт продовження [PERSON] роботи з 01 серпня 2022 року не є свідченням її згоди на продовження роботи за нових умов, оскільки після того, як вона дізналась про винесення КНП «Яворівська центральна районна лікарня» наказу про її переведення на 0,5 ставки сестри медичної пункту переливання крові, позивач відразу звернулася за отриманням правової допомоги, про що, зокрема, свідчить укладення нею 03 серпня 2022 року відповідного договору з адвокатом Вареницею В.С., подання ним до КНП «Яворівська центральна районна лікарня» адвокатських запитів від 04 серпня 2022 року № 45/155-ц та від 24 жовтня 2022 року № 56/155-ц (відповідь на запити надано листами від 01 вересня 2022 року № 488 та від 24 жовтня 2022 року № 901 відповідно), підготовка позовної заяви, яка подана до суду 27 жовтня 2022 року. Тобто [PERSON] належним чином в розумні строки вживала заходів щодо оскарження наказу про її переведення та поновлення в судовому порядку своїх трудових прав. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що п. 94 наказу Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» від 01 серпня 2022 року № 274-к «Про перевід» в частині переведення сестри медичної пункту переливання крові [PERSON] на 0,5 ставки сестри медичної пункту переливання крові з 01 серпня 2022 року є протиправним та підлягає скасуванню. Доводи представника відповідача, яким він обґрунтовував підстави недоцільності функціонування пункту переливання крові КНП «Яворівська центральна районна лікарня» за попередніх умов у зв`язку із збитковістю, а також подальша ліквідація діяльності цього підрозділу через невідповідність вимогам законодавства, суд не бере до уваги, оскільки такі не стосуються предмета спору в даній справі та не доводить законності оскаржуваного наказу про переведення [PERSON] . Факт звільнення [PERSON] з 05 травня 2023 року з посади в зв`язку з ліквідацією пункту переливання крові КНП «Яворівська центральна районна лікарня», на думку суду, також не стосується предмета спору в справі, що розглядається. Водночас, суд враховує дану обставину в частині періоду поновлення [PERSON] на 1,0 ставки сестри медичної пункту переливання крові КПН «Яворівська центральна районна лікарня» та стягнення з відповідача на користь позивача різниці заробітної плати за час виконання нижче оплачуваної роботи, визначивши такий період з 01 серпня 2022 року до 05 травня 2023 року. Так, відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Зважаючи на те, що переведення [PERSON] на 0,5 ставки визнано судом незаконним та скасовано відповідний наказ КНП «Яворівська центральна районна лікарня», суд дійшов висновку, що [PERSON] слід поновити на 1,0 ставки сестри медичної пункту переливання крові КНП «Яворівська центральна районна лікарня» з 01 серпня 2022 року до 05 травня 2023 року, тобто до дня її звільнення з роботи. Також відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що слід стягнути з КНП «Яворівська центральна районна лікарня» на користь [PERSON] різницю за час виконання нижче оплачуваної роботи на посаді сестри медичної пункту переливання крові за період з 01 серпня 2022 року до 05 травня 2023 року. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Частиною 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони. Отже, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,80 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved