Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у липні 2023 р. представник позивача звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, просить стягнути з ТОВ «Лендмарк Девелопмент» 638859 грн. 70 коп. основного боргу, три відсотки річних у сумі 16383 грн. 00 коп., інфляційних втрат в сумі 59672 грн. 14 коп., судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.08.2020 між позивачем та відповідачем укладено попередній договір купівлі-продажу апартаментів №АП803/8/35-37, відповідно до умов якого сторони зобов`язались укласти договір купівлі-продажу апартаментів, номер об`єкту будівництва №35-37, номер апартаментів (будівельний) 803, загальною площею 24,94 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Позивачем зобов`язання за вказаним договором виконано, внесено забезпечувальний внесок у розмірі 638859 грн. 70 коп. Проте, у визначений сторонами термін, основного договору укладено не було, відповідачем не вчинялося жодних дій для виконання своїх зобов`язань. 11.04.2023 відповідачем в односторонньому порядку розірвано договір повідомленням про припинення зобов`язань за договором №АП803/8/35-37. На момент звернення з позовом до суду, відповідачем не виконані зобов`язання щодо укладення основного договору, розмір забезпечувального внеску не повернуто, у зв`язку з чим у позивача виникло право звернення до суду з позовом. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.09.2023 справу передано на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва (а.с. 29-30). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17.10.2023 справу розподілено на суддю Ул`яновську О.В. (а.с 35-36). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.10.2023 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 37-38). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 49). Представник позивача у судове засідання, призначене на 15.01.2024 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 46). Відповідачу надсилалася ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками до неї (а.с. 22-23). Відзив на позовну заяву до суду відповідач не направив, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі рішення у відповідності до вимог п. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що 03.08.2020 між ТОВ «Лендмарк Девелопмент» та [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу апартаментів №АП803/8/35-37, предметом якого, відповідно до п. 2.1 за цим договором сторони зобов`язуються в строки, встановлені цим договором, укласти в майбутньому договір купівлі-продажу апартаментів, відповідно до якого відповідач зобов`язується передати у власність (продати) апартаменти, а позивач зобов`язується прийняти цей об`єкт та належним чином оплатити його вартість. Пунктом 2.2 договору визначено характеристику об`єкта нерухомості: поверх - 8, номер апартаментів (будівельний) - 803, проектна загальна площа - 24,94 кв.м., проектна корисна площа - 14,20 кв.м., номер об`єкту будівництва (будівельний) №35-37, адреса місцезнаходження - [ADDRESS]. Загальна сума платежів становить 633974 грн. 80 коп. без ПДВ, що на дату укладення цього договору становить суму еквівалентну 22903 дол. 71 центів США (п. 4.1). Сторони погодили, що укладення та нотаріальне посвідчення основного договору здійснюватиметься не пізніше 2 кварталу 2022 року (п. 7.13). Відповідно до п. 5.2 договору, у разі невиконання відповідачем з власної вини взятих на себе зобов`язань, вказаних в даному договорі, та у разі розірвання (припинення) цього договору через таке невиконання, відповідач зобов`язаний повернути позивачу суму, що була фактично сплачена позивачем ТОВ «Лендмарк Девелопмент». У випадку прострочення однією зі сторін з власної вини встановлених строків укладення та нотаріального посвідчення основного договору, більше ніж на 6 місяців, винна сторона зобов`язана сплатити на користь іншої сторони пеню в розмірі 0,1 % від фактично сплаченої позивачем суми за кожен місяць такого прострочення, починаючи з шостого місяця (п. 5.3). Пунктом 7.14. договору зазначено, що якщо основний договір не буде укладений протягом строку, встановленого в п. 7.13 договору і не буде досягнуто згоди про зміну його строку з вини відповідача, то сума забезпечення виконання зобов`язання, сплачена позивачем за цим договором, повертається позивачу протягом 60 календарних днів після спливу строку, встановленого в п. 7.13. ТОВ «Лендмарк Девелопмент» за вих. №0407-1 від 04.07.2022 видав довідку, про те, що станом на 04.07.2022 в межах попереднього договору купівлі-продажу апартаментів №АП803/8/35-37 від 03.08.2020, [PERSON] виконано всі фінансові зобов`язання п.п. 4.1.1. договору, забезпечувальний платіж в сумі 638859 грн. 70 грн. внесено (а.с. 18). На момент звернення позивача до суду з даним позовом, відповідачем не виконано зобов`язання щодо укладення та нотаріального посвідчення основного договору, а тому у позивача виникло право вимоги щодо повернення суми сплаченого забезпечувального платежу на підставі п. 7.14 договору. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду за загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі ст. 598 ЦК України припинення зобов`язань на вимогу однією із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 03.08.2020 позивач та відповідач уклали попередній договір купівлі-продажу апартаментів №АП803/8/35-37, відповідно до якого позивач сплатив забезпечувальний платіж в сумі 638859 грн. 70 грн., чим виконав свої зобов`язання за договором. Проте відповідач свої зобов`язання за даним договором не виконав, в обумовлений строк основний договір не уклав та нотаріально не посвідчив, грошові кошти не повернув, зобов`язання за договором не виконав. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в судовому порядку грошові кошти, сплачені позивачем в якості забезпечувального платежу за попереднім договором купівлі-продажу апартаментів №АП803/8/35-37 від 03.08.2020 в розмірі 638859 грн. 70 коп. Щодо вимог про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, відповідно до чт. 625 ЦК України, суд зазначає наступне. У постанові Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 688/2332/20 зазначено, що у контексті ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), це таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб. Приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 цього Кодексу), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 цього Кодексу). Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 703/2718/16-ц зазначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачає, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в Постанові від 30.03.2016 у справі № 6-2168цс15. На підставі наведеного, відповідно до ст. 625 ЦК України та правових позицій Верховного Суду України, позивач обґрунтовано вимагає стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно наданого позивачем розрахунку трьох процентів річних, сума простроченої основної суми боргу за період з 01.09.2022 по 10.07.2023 (312 днів) становить 16383 грн. 00 коп. Розмір інфляційних втрат за період з вересня 2022 р. по червень 2023 р. становить 59672 грн. 14 коп. Враховуючи, що відповідачем зобов`язання за попереднім договором купівлі-продажу апартаментів №АП803/8/35-37 від 03.08.2020 не виконані, а тому з відповідача також підлягає стягненню 3% річних в сумі 16383 грн. 00 коп. та інфляційні втрати в розмірі 59672 грн. 14 коп. Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Судом встановлено, що документально підтверджені судові витрати позивача складають 7189 грн. 20 коп., а тому саме даний розмір судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved