Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивач\~комунальне підприємство\~"Луцькводоканал"\~в особі\~директора Гуменюка\~В.М.\~ звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що КП «Луцькводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] , який є споживачем послуг, що надаються КП «Луцькводоканал». Плата за послуги водопостачання та водовідведення складається з плати за послуги, що розраховується, виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства та плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 року № 2867 для КП «Луцькводоканал» затверджено наступні тарифи на централізоване водопостачання -10,17 грн. за 1 куб.м (без податку на додану вартість) та на централізоване водовідведення - 13,51 грн. за 1 куб.м (без податку на додану вартість). На сайті КП «Луцькводоканал» за посиланням http://vd.lutsk.ua/tariffs/poslugy- vodopostachannva-ta-vodovidvedennya.html розміщено діючі та попередні тарифи на послуги водопостачання та водовідведення розроблені, затверджені та установлені НКРЕКП. Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. З 01.12.2019 року багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] обладнано загальнобудинковим приладом обліку. Житло боржника не оснащене розподільчими (квартирними) приладами обліку послуг централізованого водопостачання та водовідведення (холодна/гаряча вода). З 01.01.2012 року по 01.12.2019 року плата за послугу розраховувалась виходячи з розміру тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги, визначеного відповідно до норм споживання. Норми споживання води затверджено рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 29.04.2004 року № 146 «Про норми споживання». З 01.12.2019 року до 01.09.2023 року плата за послугу розраховувалась виходячи з розміру тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги, визначеного згідно з п.4 ч.3 ст. 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» - відповідно до показів комерційного ( загальнобудинкового) приладу обліку. Станом на 01 вересня 2023 року заборгованість відповідача за надані послуги з водопостачання та централізованого водовідведення становить 17\~250,70 грн. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з [PERSON] в користь КП «Луцькводоканал» заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 17\~250,70 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 02 листопада 2023 року ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на 16 січня 2024 року відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. Від представника позивача КП "Луцькводоканал" Лесів О.А. надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, позов підтримує, просить задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Встановлено, що копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Адресована відповідачу поштове відправлення повернулось на адресу суду неврученим адресату з відміткою працівника пошти «за закінченням терміну зберігання». Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до\~ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи (за адресою місця реєстрації), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. Відтак, враховуючи положення\~ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Беручи до уваги ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судові засідання, в порядку\~статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст.223 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Правовідносини щодо споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з ст. ст. 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Перелік житлово-комунальних послуг визначений ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до статей 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Статтями 67,68\~ЖК України визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Судом встановлено, що КП «Луцькводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . За відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру № 301884 від 01.11.2023 року зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . КП «Луцькводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою, споживачем яких є відповідач. Відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону, ст.ст.\~633,\~634 ЦК України\~надання послуг здійснюється згідно з публічним індивідуальним договором приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення для споживачів - власників (співвласників, користувачів) житлових та нежитлових приміщень. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються приміщенням нарівні з власником. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири). Відповідно до ст. 162ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Як вбачається із відомостей по особовому рахунку № [NUMBER] (закріпленого за адресою: [ADDRESS] ) заборгованість відповідача за надані послуги з водопостачання та водовідведення становить 17\~250,70\~грн.(а. с. 8-19). Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, проаналізувавши зібрані та дослідженні у справі докази, суд дійшов висновку, що розрахунок заборгованості відповідача, проведений позивачем КП «Луцькводоканал», є обґрунтованим, будь-яких підстав для сумніву в достовірності цього доказу в суду немає. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за надані КП «Луцькводоканал» послуги, а тому з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість в розмірі 17\~250,70 грн. Отже, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2\~684,00 гривень.

Outcome: approved