Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

06 грудня 2023 року позивач ТзОВ «Споживчий центр» в особі його представника - Роєнко О.О. звернулось до Ківерцівського районного суду Волинської області з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 09 березня 2021 року укладено кредитний договір № 09.03.2021-100003898, відповідно до умов якого відповідачу по справі [PERSON] надано кредит у розмірі 5000,00 гривень, строком на 14 днів та відповідно до п. 8.1 строком дії договору протягом 1 (одного) року. Дата повернення кредиту - 22.03.2021р. Пролонгація строку користування кредитом здійснюється позичальником, шляхом сплати ним процентів за весь попередній строк користування кредитом, що надає право позичальнику повернути кредит в останній день пролонгованого строку зі сплатою процентів за цей пролонгований строк. Пролонгований строк дорівнює первинному строку та обраховується з дня сплати процентів. Кількість пролонгацій не обмежена, однак право на пролонгацію втрачається, якщо в результаті пролонгації загальна сума процентів за договором досягне 10 000 гривень. Фіксована процентна ставка "Економ" - 2 % за 1 (один) день користування кредитом, застосовується протягом первинного та пролонгованого строків. Проценти «Економ» розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на ставку «Економ» та на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту протягом первинного та пролонгованого строків. Фіксована процентна ставка «Стандарт» - 2,5 % за 1 (один) день/днів користування кредитом застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого строків. Відповідно до умов вищевказаного договору відповідачу по справі [PERSON] надано кредит у розмірі 5 000,00 гривень, тож, ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором № 09.03.2021-100003898 виконало в повному обсязі. Однак, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за вищевказаним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на час звернення до суду з даним позовом становить 15 000 грн. 00 коп. з яких: 5 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 10 000,00 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, які просить суд стягнути з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача, а також стягнути судові витрати по справі. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.12.2023р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 12 грудня 2023р. відповідач по справі [PERSON] в особі її представника - адвоката Цокало Т.М. подала до суду відзив на позовну заяву у якому позовні вимоги визнає частково, не заперечує факту укладення кредитного договору № 09.03.2021-100003898 та наявність у відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 6400 грн., з яких - 5000 грн. - тіло кредиту, 1400 грн. - відсотки за користування кредитом за 14 днів користування кредитом, однак заперечує щодо нарахування відсотків в розмірі 8600 грн., оскільки такі нараховані поза межами вказаного строку дії кредитного договору. Просить стягнути з позивача по справі судові витрати по справі пов`язані із наданням правничої допомоги. Крім того, представником відповідача по справі подана до суду клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, яке ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.12.2023р. задоволено та ухвалено перейти від розгляду даної цивільної справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, призначено судове засідання. 18 грудня 2023р. представником позивача по справі до суду подано відповідь на відзив у якій позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та вказує, що кредитним договором № 09.03.2021-100003898 передбачено крім тіла кредиту нарахування відсотків за весь час користування кредитними коштами відповідачем по справі [PERSON] , яка жодного разу не проводила оплату по сплаті даного кредиту строк погашення якого закінчився 22.03.2021р., після чого з 23.03.2021р. відносно відповідача по справі [PERSON] почала діяти процентна ставка «Стандарт» та відповідно відбулось нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% за кожен день понад сказаний строк. Вказані обставини передбачені вищевказаним кредитним договором. Просить позов задовольнити в повному об`ємі, розгляд справи проводити у відсутності представника позивача. 08 січня 2024р. представник відповідача по справі [PERSON] - адвокат Цокало Т.М. подала до суду заяву про розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача та її представника. Вважає, що позов підлягає до задоволення частково в сумі 6400 грн. в решті просять в позові відмовити, а також просять стягнути з позивача по справі в користь відповідача понесені судові витрати. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 76, ч. ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Судом встановлено, що 09.03.2021р. між ТзОВ «Споживчий центр» та відповідачем по даній цивільній справі [PERSON] укладено кредитний договір № 09.03.2021-100003898. За цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит у строк вказаний у договорі та сплатити проценти. Сума кредиту становить - 5 000,00 гривень. Строк, на який надано кредит - 14 календарних днів з дати отримання кредитних коштів. Графік платежів: сума кредиту - 5000,00 гривень та проценти у розмірі 1400,00 гривень (100 грн. за кожний день) повинні були бути сплачені до 22.03.2021 року. Пролонгація строку користування кредитом здійснюється позичальником шляхом сплати ним процентів за весь попередній строк користування кредитом, що надає право позичальнику повернути кредит в останній день пролонгованого строку зі сплатою процентів за цей пролонгований строк. Пролонгований строк дорівнює первинному строку та обраховується з дня сплати процентів, вказаний у заявці, підписаній відповідачем по справі [PERSON] , що є невід`ємною частиною договору. Кількість пролонгацій не обмежена, однак право на пролонгацію втрачається, якщо в результаті пролонгації загальна сума процентів за договором досягне 15 000 гривень. Фіксована процентна ставка «Економ» - 2% за 1 день користування кредитом, застосовується протягом первинного та пролонгованого строків. Фіксована процентна ставка «Стандарт» - 2,5 % за 1 день/днів користування кредитом, застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого строків. Згідно з п.2.7 кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 881,64%, орієнтовна вартість кредиту для споживача становить 15 000 грн. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів у розмірі 5000 грн. стверджується квитанцією №1586269231 від 09.03.2021р., а також не заперечується відповідачем. Як вбачається з вказаного кредитного договору, сторони погодились на умови визначені у ньому, що не оспорюється відповідачем по справі (а.с. 19-25). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 09.03.2021-100003898 вбачається, що відповідач по справі [PERSON] за період з 09.03.2021р. по 30.05.2021р. має заборгованість перед позивачем - ТзОВ «Споживчий центр» у розмірі 15 000 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5 000 грн., по процентах - 10 000 грн. (з яких 1400 грн. відсотки станом на 22.03.2021р. та 8600 грн. з 23.03.2021р. по 30.05.2021р.). За період користування кредитом [PERSON] жодного платежу в рахунок погашення заборгованості вчинено не було (а.с. 17-18). Здійснений позивачем розрахунок заборгованості відповідач та її представник не спростували. За правилами частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до норм ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема кредитними коштами банку, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України. Зокрема, частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Аналогічна позиція викладена у постанові Дніпровського апеляційного суду від 06.11.2023р. (судова справа №191/1548/23, провадження №22-ц/803/8659/23). Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання позичальником кредитних коштів в розмірі 5000 грн., що не заперечується стороною відповідача та правові підстав для нарахування відсотків у розмірі 10 000 грн, що жодним чином не спростовано відповідачем та його представником, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за кредитним договором № 09.03.2021-100003898 від 09.03.2021р. в розмірі 15 000 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн. та заборгованість за відсотками - 10000 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2147,20 гривень.

Outcome: approved