Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Сорока О.О. звернулася до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача вартість матеріального збитку на ремонт автомобілю поза межами страхового відшкодування 70070,64 грн, вартість висновку 2637,60 грн, адвокатські витрати, надані під час досудового розслідування у розмірі 30000,00 грн та судові витрати з надання правової допомоги у сумі 37700,00 грн, а також моральну шкоду в розмірі 75000,00 грн. В обґрунтування первісних позовних вимог представник позивача зазначила, що 14.11.2019 о 11:55 год. на пр. Героїв Харкова (кол. Московському) в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Nissan Juke», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Nіssan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 29.08.2020 кримінальне провадження за фактом ДТП , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019220470006454 від 04.12.2019 за заявою [PERSON] , закрито у зв`язку з відсутністю у останньої тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які є обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відносно [PERSON] після закриття кримінального провадження складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП серії ДПР 18 №115294 від 20.11.2020. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.12.2020 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за\~ст. 124 КУпАП\~закрито на підставі п. 7 ч. 1\~ст. 247 КУпАП за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно з висновком комплексної експертизи відео-, звукозапису, фототехнічної та автотехнічної експертизи № 7/976/977/978/11/1/152 КПСЕ-20 від 28.07.2020, в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Nissan Juke», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] повинна була діяти відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України, яка також і мала технічну можливість запобігти виникненню ДТП шляхом виконання вимог п. 10.1 ПДР України. У діях [PERSON] убачаються невідповідності вимогам п. 10.1 ПДР України, які з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Універсальна» за полісом АО №03321796. Відповідно до цього полісу 18.01.2021 ПрАТ «СК «Універсальна» сплатила страхове відшкодування в межах ліміту в розмірі 61667,67 грн. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №2319 від 16 березня 2020 року Харківського науково-дослідженого інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С.Бокаріуса, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nіssan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , в результаті ДТП, що сталося 14.11.2019 складає 133738,28 грн. Вартість самого висновку склала 2637,60 грн. Отже, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача різницю між реальним матеріальним збитком та фактичним розміром страхового відшкодування, що складає 70070,64 грн. Крім цього, позивач просить стягнути вартість, понесених ним витрат на правову допомогу у ході досудового розслідування та в ході судового розгляду цивільної справи та моральну шкоду. Представник позивача обґрунтував моральну шкоду тим, що внаслідок ДТП позивачу завдана моральна шкода, яка полягала у порушенні нормальних життєвих зв`язків, душевних стражданнях у зв`язку з пошкодженням автомобілю, було зіпсовано весінні польові роботи на земельній ділянці, зруйновані плани на відпочинок взимку 2019-2020 рр., влітку 2020 року, погіршився сон та самопочуття, позивач постійно відчував фізичний та моральний біль. Життєві обставини після ДТП змінили життєустрій позивача, його родини та родичів. Спричинену моральну шкоду позивач оцінив у 75000,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.02.2023 справу передано за підсудністю до Комінтернівського районного суду м. Харкова. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.05.2023 справу передано за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2023 для розгляду даної справи визначена суддя Шиховцова А.О. Ухвалою суду від 05.06.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 04.07.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що для стягнення різниці матеріального збитку та фактичною страховою виплатою слід залучити належного відповідача, а саме ПрАТ «СК «Універсальна». Крім цього, для встановлення дійсного розміру спричиненої матеріальної шкоди у матеріалах справи відсутній звіт оцінювача, складений на замовлення ПрАТ «СК «Універсальна». Позивач не підтвердив факт заподіяння моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру, спричинених йому, тому підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. 23.08.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому зазначив, що згідно з інформацією, наданою ПрАТ «СК «Універсальна» ліміт відповідальності за страховим полісом ПрАТ «СК «Універсальна» серії АО №3321796 від 11.04.2019 складає 100000,00 грн, франшиза за умовами полісу відсутня; розмір матеріального збитку та відновлювального ремонту розраховано на підставі наданого потерпілою стороною висновку експертного товарознавчого дослідження №2319 від 16.03.2020 та складає 123335,28 грн без врахування втрати товарної вартості транспортного засобу (далі ВТВ), які страховиком не відшкодовуються. З урахуванням ВТВ матеріальний збиток становить 133738,28 грн. Зважаючи на наявність протоколів та постанов про адміністративні правопорушення на обох учасників ДТП та наявність автотехнічного дослідження, розмір заподіяної шкоди визначався шляхом поділу на кількість відповідальних за спричинення шкоди осіб та склав 61667,64 грн. Згідно з інформацією, наданою ДПП УПП в Харківській області, за фактом ДТП 14.11.2019 були складені протоколи про адміністративні правопорушення на [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою від 25.08.2023 року клопотання представника позивача задоволено, судом постановлено здійснити перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 31.08.2023 від представника відповідача надійшли письмові пояснення, в яких він зазначив, що відносно [PERSON] також було винесено постанову про закриття провадження за ст. 124 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1\~ст. 247 КУпАП за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, що було приховано представником позивача при складенні позовної заяви. 27.09.2023 представником позивача було подано уточнену позовну заяву, в якій співвідповідачем зазначила ПрАТ «СК «Універсальна» та, згідно з прохальною частиною якої просила стягнути з [PERSON] вартість матеріального збитку на ремонт автомобілю поза межами страхового відшкодування в розмірі 33738,28 грн, вартість висновку 2637,60 грн, адвокатські витрати, надані під час досудового розслідування у розмірі 30000,00 грн та судові витрати з надання правової допомоги у сумі 37700,00 грн, а також моральну шкоду в розмірі 75000,00 грн; стягнути з ПрАТ «СК «Універсальна» доплату з межах ліміту в розмірі 38332,36 грн; стягнути судові витрати зі сплати судового збору та адвокатських послуг з відповідачів у рівних частках. 30.10.2023 від представника відповідача надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якому зазначив, що [PERSON] не вважає себе єдиною винуватицею у скоєному ДТП 14.11.2019. В той же час, остання не заперечує проти відшкодування позивачу 50 % шкоди завданої автомобілю «Nіssan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] ; 10403,00 грн втрати товарної вартості автомобіля «Nіssan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] ; 23335,28 грн вартості відновлювального ремонту автомобіля «Nіssan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , понад лімітом відповідальності, встановленим за полісом серії АО №3321796 від 11.04.2019 ПрАТ «СК «Універсальна», який становить 100\~000,00 грн; 50 % вартості висновку експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 1318,80 грн. Проти задоволення інших вимог, а саме моральної шкоди в сумі 75000,00 грн, 30000,00 грн вартості адвокатських послуг за досудове розслідування та 37300,00 грн за ведення цивільної справи у суді. Ухвалою від 08.11.2023 підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду. Представник позивача у поданій до суду письмовій заяві просила суд розглядати справу за відсутності позивача та її представника, повідомила, що підтримує уточнений позов у повному обсязі. Представник відповідача подав до суду письмову заяві, де просив суд розглядати справу за відсутності відповідача [PERSON] та її представника. Представник відповідача ПрАТ «СК «Універсальна» в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву від даного відповідача не поданий. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та їх представників. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов таких висновків. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до\~ст.55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Завданнями цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Здійснюючи правосуддя (ч. 1 ст. 5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Приписами ст. ст.12,81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як встановлено судом, 14.11.2019 о 11:55 год. на пр. Героїв Харкова (кол. Московському) в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Nissan Juke», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Nіssan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП [PERSON] отримала травми, встановлений діагноз: закритий неускладнений перелом с5 хребця, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин потиличної ділянки, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого та випискою з історії хвороби. За заявою представника [PERSON] адвоката Кулабухова О.В. від 22.11.2019 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019220470006454 від 04.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Висновком судово-медичної експертизи №09-1326/2020 від 07.04.2020 встановлено, що встановлені діагнози у [PERSON] гостра закрита поєднана черепно-мозкова травма та хребтова травма. Струс головного мозку. Закритий неускладнений перелом С5 хребця І (першого) ст. Забій м`яких тканин потиличної ділянки, компресійний перелом тіла С5 І (першого) ст. Закритий неускладнений перелом V шийного хребця І ст. 29.08.2020 кримінальне провадження за №12019220470006454 від 04.12.2019 закрито у зв`язку з відсутністю у [PERSON] тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Ухвалою слідчого судді від 20.01.2021 постанову слідчого від 29.08.2020 про закриття кримінального провадження за №12019220470006454 від 04.12.2019 скасовано, матеріали кримінального провадження №12019220470006454 від 04.12.2019 повернуто до Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області для відновлення досудового розслідування. Постановою слідчого від 21.07.2021 кримінальне провадження за №12019220470006454 від 04.12.2019 було знову закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України. Департаментом патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області складені протоколи про адміністративні правопорушення відносно [PERSON] (протокол серії ДПР 18 №329723 від 14.11.2019) та [PERSON] (протокол серії ДПР 18 №115194 від 20.11.2020). Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.05.2020 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за\~ст. 124 КУпАП\~закрито на підставі п. 7 ч. 1\~ст. 247 КУпАП за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.12.2020 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за\~ст. 124 КУпАП\~закрито на підставі п. 7 ч. 1\~ст. 247 КУпАП за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно частин четвертої, п`ятої статті 82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц зазначено, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. З правового аналізу п. 7 ч. 1\~ст. 247 КУпАП\~вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 247 КУпАП\~через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених\~ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у завданні шкоди. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16. Разом з тим, непритягнення відповідача до адміністративної відповідальності за\~ст. 65 КУпАП, не може бути підставою для звільнення його від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи у завданні шкоди може бути підтверджено іншими належними доказами. Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо наявності підстав притягнення відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності у зв`язку з закриттям провадження за п. 7 ч. 1\~ст. 247 КУпАП, тобто з неабілітуючих обставин. Відповідно до висновку комплексної експертизи відео-, звукозапису, фототехнічної та автотехнічної експертизи № 7/976/977/978/11/1/152 КПСЕ-20 від 28.07.2020, в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Nissan Juke», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] повинна була діяти відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України, яка також і мала технічну можливість запобігти виникненню ДТП шляхом виконання вимог п. 10.1 ПДР України. У діях [PERSON] убачаються невідповідності вимогам п. 10.1 ПДР України, які з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП. Згідно з цим висновком не вдалося можливим встановити низку питань, поставлених перед експертом, а саме: як повинен був діяти водій автомобіля «Nіssan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] ; чи мав [PERSON] технічну можливість запобігти виникненню ДТП; чи є діях [PERSON] невідповідності вимогам ПДР України та чи перебувають вони у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №2319 від 16 березня 2020 року Харківського науково-дослідженого інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С.Бокаріуса, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nіssan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , в результаті ДТП, що сталося 14.11.2019 складає 133738,28 грн. Вартість ремонту «Nіssan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] згідно з ремонтною калькуляцією до вищевказаного висновку склала 123335,28 грн без врахування втрати товарного виду (далі ВТВ). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу легковий автомобіль «Nіssan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , належить на праві власності позивачу [PERSON] . Станом на 14.11.2019 цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Nissan Juke», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «Універсальна» за полісом №АО3321796. 18.01.2021 [PERSON] було переховано від ПрАТ «СК «Універсальна» страхова виплата за т/з «Nіssan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 61667,64 грн. Згідно з інформацією, наданою ПрАТ «СК «Універсальна» вих. №3342/24-101 від 07.07.2023 та вих. №5129/24-101 від 12.09.2023 ліміт відповідальності за страховим полісом ПрАТ «СК «Універсальна» серії АО №3321796 від 11.04.2019 складає 100000,00 грн, франшиза за умовами полісу відсутня; розмір матеріального збитку та відновлювального ремонту розраховано на підставі наданого потерпілою стороною висновку експертного товарознавчого дослідження №2319 від 16.03.2020 та складає 123335,28 грн без врахування втрати товарної вартості транспортного засобу (далі ВТВ), які страховиком не відшкодовуються. З урахуванням ВТВ матеріальний збиток становить 133738,28 грн. Зважаючи на наявність протоколів та постанов про адміністративні правопорушення на обох учасників ДТП та наявність автотехнічного дослідження, розмір заподіяної шкоди визначався шляхом поділу на кількість відповідальних за спричинення шкоди осіб та склав 61667,64 грн. Згідно з ч. 1ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно з ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до частини другої статті 1192\~ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до частини першої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). За змістом статті 988\~ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. За умовою частини першої, другої статті 999\~ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно зі статтею 6\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до частини першої статті 22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 28, 29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176 цс 18. На підтвердження факту завдання шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та її розміру позивачем надано експертне дослідження №2319 від 16 березня 2020 року Харківського науково-дослідженого інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса, зробленого на замовлення позивача, яким визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nіssan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , в результаті ДТП, що сталося 14.11.2019 складає 133738,28 грн, а саме: вартість ремонту\~123335,28 грн та величина ВТВ 10403,00 грн. Статтею 106\~ЦПК України передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною шостою статті 106\~ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194\~ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Оскільки вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача [PERSON] , перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування та перевищує ліміт страхової відповідальності, то із [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та лімітом страхового відшкодування. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17 (провадження № 61-12032св19). Отже, з ПрАТ «СК «Універсальна» на користь [PERSON] підлягає відшкодуванню матеріальна шкода у розмірі 38332,33 грн, виходячи з наступного розрахунку: 100000 грн (ліміт відповідальності)\~-\~61667,67 грн (страхова виплата). Згідно з п.8.3. розділу VІІІ\~Методики товарознавчої\~експертизи та\~оцінки колісних\~транспортних засобів,\~затвердженої спільним\~наказом Міністерства\~юстиції,\~Фонду державного\~майна від\~24.11.2003\~№142/5/2092 вартість матеріального збитку визначається, як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (Сврз) та величини ВТВ за формулою. Відповідно до п.32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів\~страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу». Водночас з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 33738,28 грн, виходячи з розрахунку: 133738,28 грн (загальна вартість матеріального збитку)\~- 61667,67 грн (сплачена сума страхової виплати)\~- 38332,33 грн (розмір шкоди, яка підлягає стягненню з страховика). Така сума стягнення з [PERSON] відповідає нормам законодавства та не оспорювалася представником відповідача у відзиві на уточнену позовну заяву. Також позивач просив відшкодувати з [PERSON] витрати, понесені за висновок експерта у розмірі 2637,60 грн. Суд встановив, що позивач у передбаченому законом порядку звернувся самостійно до експерта для визначення розміру заподіяної шкоди, ПрАТ «СК «Універсальна» також керувалася при здійсненні страхової виплати [PERSON] за завдану матеріальну шкоду, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог про стягнення вартості проведеного експертного автотоварознавчого дослідження, яка підлягає задоволенню у розмірі 1318,80 грн. (2637,60 грн/2, з урахуванням складення протоколів про адміністративне правопорушення на обох водіїв) та визнанням половини цих витрат самим відповідачем. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди з [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до частин 1-3 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Отже, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, зміну життєвого укладу, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості. За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. З матеріалів справи вбачається, що позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки в результаті ДТП транспортний засіб [PERSON] отримав механічні ушкодження, в результаті чого позивачу була завдана майнова шкода. Тому суд вважає, що сам факт пошкодження майна позивача свідчить про наявність у останнього стресу з приводу необхідності його відновлення, незручності щодо пересування, що свідчить про понесені ним моральні страждання, порушення свого звичного життєвого укладу. Виходячи з загальних засад справедливості, добросовісності та розумності суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] , на користь позивача на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 5000,00 грн. Крім того, щодо вирішення питання про судові витрати, понесені позивачем під час досудового розслідування в розмірі 30000,00 грн, суд дійшов наступного. Згідно із положенням ст.\~30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 1 статті 137\~ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, визначено статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача, не надано доказів понесених витрат на правничу допомогу під час досудового розслідування. Більш того, ордер на надання правничої (правової) допомоги між адвокатом Сорокою О.О. та Кліпковим О.О. датується 06.05.2023, а тому в справі відсутні докази, який адвокат та на підставі чого представляв інтереси [PERSON] під час досудового розслідування. Таким чином, витрати на правову допомогу під час досудового розслідування не підлягають стягненню з відповідача. За приписами ч. 1, ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги, що позивач відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~сплатив судовий збір в розмірі 992,40 грн, суд вважає за необхідне стягнути суму судового збору з відповідачів на користь позивача, пропорційно до частини задоволених вимог. Оскільки судом задоволені позовні вимоги позивача до відповідача [PERSON] на 28,33%, з останньої на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 140,57 коп. При цьому, позовні вимоги позивача до ПрАТ «СК «Універсальна» в редакції уточненого позову задоволені повністю, тому з відповідача ПрАТ «СК «Універсальна» підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Outcome: partial