Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

21 вересня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, але не більше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком позивачки [PERSON] , [INFO] . Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В своїй заяві також вказав, що позов не визнає з підстав, викладених у відзиві, проте відзив до суду не надавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьком та донькою відповідно. Згідно довідці Університету імені Альфреда Нобеля від 20.09.2023 року [PERSON] навчається на 1 курсі другого рівня денної форми навчання за спеціальністю «Психологія». Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з укладанням шлюбу. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки сторони в досудовому порядку не дійшли. Відповідно до ст.199 СК України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позов, а лише надав заяву в якій заперечував проти задоволення позову без посилання на відповідні докази. Також відповідачем не надано суду доказів неможливості надавати допомогу та відомостей про непрацездатність або наявність інших осіб на утриманні. Сам факт перебування позивача у шлюбі не може бути підставою для відмови у позові. За таких обставин, позивачем доведено суду необхідність в утриманні та факт продовження навчання, а відповідачем не надано суду доказів які б давали суду підстави для відмови у задоволенні позову, відзив на позов відповідачем не надано, а тому суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для задоволення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved