Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача щодо предмета спору Представник [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача: -42 480 грн. заборгованості за Договором позики, з яких 12 000 грн. основного боргу, 30 480 грн. пені; -561 грн. 67 коп. інфляційного збільшення. Вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20 грудня 2021 року [PERSON] надав в борг [PERSON] кошти в сумі 12 000 грн., про що була складена відповідна розписка. Погоджено повернення боргу не пізніше 01 грудня 2022 року. Погоджено відповідальність за невиконання грошового зобов`язання - сплата пені в розмірі 1% від суми позики за кожен день прострочення. До початку розгляду справи представником [PERSON] скеровано до суду додаткові пояснення, за змістом яких представник зазначає, що обов`язок відповідача повертати позику визначено щомісячно рівними частками по 1 000 гривень. Відтак, до введення воєнного стану - 24 лютого 2022 року виник обов`язок відповідача повернути 2 частки позики - тобто 2 000 грн. Враховуючи прострочення виконання зобов`язання в цій частині, відповідач зобов`язана окрім основної суми боргу сплатити також 316 гривень 08 копійок інфляційного збільшення та 12 065 гривень 27 копійок пені, визначеної договором. Позивач належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, представника не скерував. Організацію відеоконференції з представником позивача черговий раз не здійснено з підстав відсутності в активному статусі представника в підсистемі "Електронний суд» в розрізі проведення відеоконференції. Судом ухвалено рішення щодо подальшого руху справи. Відповідачем [PERSON] скеровано відзив на позов та заперечення, якими позов заперечила. Заперечуючи позов покликалась на те, що у 2021 році скористалась правовою допомогою позивача [PERSON] , який є адвокатом. Договору позики з таким не укладала. Ймовірно, наявну у справі розписку, нею підписано одночасно з іншими документами, зокрема при завіренні копій документів наданих [PERSON] . Вважає, що договір позики нею укладено внаслідок введення її в оману, а тому такий слід вважати недійсним. В грудні 2021 року між нею та позивачем фактично було укладено договір про надання правової допомоги, визначено розмір гонорару - 15 000 гривень. Гонорар нею сплачено декількома платежами, у підтвердження чого надано відповідні квитанції. Щодо стягнення в порядку статті 625 ЦК України коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання, то у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, боржники звільняються від виконання даного обов`язку. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Такою скеровано заяву про розгляд справи у її відсутності. Судом ухвалено рішення щодо подальшого руху справи. 2.Вчинені процесуальні дії у справі, рішення щодо подальшого руху справи. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Визначено сторонам та іншим учасникам строки для подачі заяв по суті спору. Відповідно до частини 3 статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України). Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 5 статті 212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Враховуючи, належність повідомлення сторін, їх представників, клопотання відповідача про розгляд справи за її відсутності, технічну неможливість участі в відеоконференції поза межами приміщення суду представника позивача - відсутність активного стану такого у програмі для здійсненні відеоконференції, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, їх представників. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 3.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 20 грудня 2021 року [PERSON] надав в борг [PERSON] кошти в сумі 12 000 грн., про що була складена відповідна розписка. Погоджено повернення боргу не пізніше 01 грудня 2022 року. Погоджено відповідальність за невиконання грошового зобов`язання - сплата пені в розмірі 1% від суми позики за кожен день прострочення (а.с. 5). Доказів повернення зазначених коштів судом не здобуто. 4.Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Таким чином, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Враховуючи доведення факту укладення договору та факту передачі грошової суми позичальнику [PERSON] , правомірність договору позики, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним - позов в частині вимог про стягнення 12 000 гривень основного боргу підлягає задоволенню. Щодо стягнення 30 480 гривень пені та 561 грн. 67 коп. інфляційного збільшення, суд враховує наступне. Відповідно до пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Розпорядженням КМ України, від 25 березня 2020 р. № 338-р Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації введено карантин з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19. Розпорядження втратило чинність на підставі Постанови КМ № 1101 від 20 жовтня 2023 року. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до статті 625 ЦК України, Враховуючи: -зазначені положення законодавства; -умови договору позики щодо періодичного повернення позики, сплати неустойки; -межі позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню, в силу статті 625 ЦК України, інфляційне збільшення за прострочення виконання грошового зобов`язання у період до 16 березня 2022 року включно (17 березня 2022 року набрав чинності Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану, від 15 березня 2022 року № 2120-IX). Інфляційне збільшення розраховане: Останній період (01/01/2022 - 16/03/2022)Індекс інфляції січень 2022101,30 лютий 2022101,60 березень 2022104,50 Розрахунок здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період II c (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) = 1.07552236 Інфляційне збільшення: 1 000,00 x 1.07552236 - 1 000,00 = 75,52 грн. ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період II c (101,60 : 100) x (104,50 : 100) = 1.06172000 Інфляційне збільшення: 1 000,00 x 1.06172000 - 1 000,00 = 61,72 грн. Розрахунок здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період IIc (104,50 : 100) = 1.04500000 Інфляційне збільшення: 1 000,00 x 1.04500000 - 1 000,00 = 45,00 грн. Всього - 182 гривні 24 копійки. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з огляду на ухвалення рішення про часткове задоволення позову, судовий збір слід стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, суд вважає виконаним свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259, частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. На підставі наведеного та

Outcome: partial