Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», 01 вересня 2023 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись, що 11 липня 2019 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № 2001353311001, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 81 000 грн у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язувався повернути кредит в порядку і на умовах передбачених договором. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 20 червня 2023 року утворилась заборгованість на загальну суму 129 193 грн 08 коп, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 80 950 грн 53 коп та заборгованості за відсотками в сумі 48 242 грн 55 коп. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 129 193 грн 08 коп та судовий збір у розмірі 2 684 грн. Ухвалою судді від 05 вересня 2023 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в відповідності до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що 11 липня 2019 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» і [PERSON] уклали кредитний договір № 2001353311001, згідно умов якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит в сумі 81 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач зобов`язувався повернути кредит в порядку і на умовах передбачених договором. Крім цього, 11.07.2019 [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту, у якому визначено основні умови кредитування, зокрема тип кредиту, строк кредитування, фіксована процентна ставка та процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання, розмір щомісячних платежів, додаткові та сукупні платежі, порядок нарахування та розмір штрафів. На виконання умов договору, позивач надав відповідачу кошти в сумі 81 000 грн, виконавши таким чином свої зобов`язання в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в порушення вимог ст. 526 ЦК України взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, кредит, проценти та інші обов`язкові платежі не сплачував, внаслідок чого станом на 20 червня 2023 року утворилась заборгованість на загальну суму 129 193 грн 08 коп, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 80 950 грн 53 коп, заборгованості за відсотками в сумі 48 242 грн 55 коп, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який судом перевірений та визнаний правильним, узгоджується з умовами кредиту та не спростований відповідачем. Отже, позовні вимоги законні та обґрунтовані, підтверджені належними доказами і тому суд їх задовольняє. Так як позов задоволено, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн, що підтверджено документально.

Outcome: approved