Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між АТ «Перший український міжнародний банк» із [PERSON] шляхом прийняття публічної оферти було укладено договір на отримання банківських послуг, в результаті чого позивачка стала клієнтом Банку та отримувала банківські послуги. 01 червня 2023 року позивачкою через електронну пошту було отримано повідомлення про те, що банк відмовляється від підтримання ділових відносин та від проведення фінансових операцій у зв`язку із встановленням неприйнятно високого ризику ділових відносин за результатами оцінки чи переоцінки ризику. При цьому відповідачем не було повідомлено коли саме було прийнято таке рішення та за якими критеріями було встановлено неприйнятно високий ризик ділових відносин також не конкретизовано під час оцінки чи переоцінки було встановлено такий ризик, тобто повідомлення банку було формальним та не містило жодних відомостей, які б дозволяли перевірити законність такого обмеження в користуванні банківськими послугами. 22 червня 2023 року відповідачу було направлено адвокатський запит з проханням надати копії документів (висновку) з чітким зазначенням підстав для відмови у підтриманні ділових відносин, рішення про відмову у підтриманні ділових відносин, а також повідомити про застосовані критерії для визначення неприйнятно високого рівня ризику. Відповідачем в наданні будь-якої інформації було відмовлено з посиланням на обмеження можливості розголошення банківської таємниці. На думку позивачки рішення про відмову у підтриманні ділових відносин та односторонній правочин з дострокового розірвання договору про надання банківських послуг є протиправним. Позивачка вважає, що відмова від проведення фінансових операцій є протиправною, оскільки відповідачем не наведено та не надано доказів, які б свідчили про вчинення позивачкою підозрілої фінансової (фінансових) операції, відповідачем не вказано на ненадання позивачкою інформації для перевірки здійснення фінансових операцій, тому відсутні як фактичні, так і правові підстави для обмеження обслуговування пзивачки у формі відмови від проведення фінансових операцій. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів з приводу наявності реальних підстав для встановлення позивачці неприйнятно високого ризику та правомірності припинення підтримання ділових відносин з позивачкою. Позивачка вважає, що правочин у формі односторонньої відмови відповідача від зобов`язань є недійсним, оскільки зміст правочину суперечить актам законодавства, зокрема в частині відсутності фактичних підстав та доказів для застосування припинення ділових відносин за Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Просила: визнати незаконним та скасувати рішення АТ «Перший український міжнародний банк» відносно клієнта [PERSON] про відмову від підтримання ділових відносин та проведення фінансових операцій; визнати недійсним односторонній правочин, вчинений АТ «Перший український міжнародний банк» про розірвання укладених з [PERSON] договорів, що були розірвані після 01 січня 2023 року. Ухвалою суду від 17.07.2023 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представником позивачки до суду подано відповідь на відзив. Представники позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, проти позову заперечували з підстав, викладених у відзиві. Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. У судовому засіданні встановлено та підтверджено копіями відповідних документів, що 27.01.2023 [PERSON] підписала заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. На підставі укладеного між позивачкою та відповідачем ДКБО 27.01.2023 банком позивачці було відкрито рахунок № [NUMBER]. 09.02.2023 на рахунок позивачки № [NUMBER] , відкритий в АТ «ПУМБ», від Київської регіональної дирекції AT «Райффайзен Банк» надійшли грошові кошти у сумі 641 094 883,29 (шістсот сорок один мільйон дев`яносто чотири тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні двадцять дев`ять копійок з призначенням платежу «Переказ залишку коштів при закритті (Перерах. залишків коштів при закритті рахунку у зв. з припин.діл. відносин зг.ст. 15 ЗУ Про ПВК/ФТ/2029621600/ [PERSON] ». Згідно з інформацією, отриманою відповідачем від самого позивача, 30.12.2022 AT «Укргазбанк» встановив [PERSON] неприйнятно високий рівень ризику та відмовився від підтримання ділових відносин з Позивачкою. Залишок грошових коштів [PERSON] перерахував до AT «Райффайзен Банк», який у подальшому також встановив позивачу неприйнятно високий рівень ризику та відмовився від підтримання ділових відносин з Позивачем, перерахувавши грошові кошти Позивача на рахунки Позивача, відкриті в AT «ПУМБ». Відповідачем у наданому відзиві на позов вказується, що під час здійснення комплексних заходів з поглибленої перевірки клієнта [PERSON] було виявлено факти, що стали підставами встановлення неприйнятно високого рівня ризику та відмови в підтриманні ділових відносин з клієнтом [PERSON] 25.04.2023 розпорядженням № 169-ФМ AT «ПУМБ» встановлено неприйнятно високий рівень ризику та відмовив в підтриманні ділових відносин з клієнтом [PERSON] . Згідно з копією листа від 25.04.2023 за вих. № КНО - 09.3/80 AT «ПУМБ» проінформував Державну службу фінансового моніторингу України про встановлення позивачу [PERSON] неприйнятно високого ризику та відмову в підтриманні ділових відносин з клієнтом. 02.06.2023 позивач [PERSON] направила до відповідача підписану її особистим КЕП електронну заяву про закриття поточних рахунків та перерахування залишку грошових коштів на її власний поточний рахунок, відкритий в іншому банку (заява про зміну умов обслуговування за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб). На виконання отриманої від позивачки заяви, відповідач закрив поточні рахунки позивачки в AT «ПУМБ», а залишок грошових коштів перерахував на її власний рахунок № [NUMBER] , відкритий в Акціонерному банку «Південний». Правовідносини, що виникли між сторонами у справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», Законом України «Про банки і банківську діяльність». Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті. Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг. До банківських послуг, зокрема належить відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах. Відносини між банком та клієнтом (володільцем банківського рахунка) щодо укладення договору банківського рахунка та здійснення операцій за рахунком клієнта урегульовано положеннями Глави 72 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», на банки покладено обов`язок щодо проведення ідентифікації та верифікації клієнтів відповідно до вимог законодавства України. Згідно з ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок клієнта у разі наявності підстав, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Залишок грошових коштів на яку клієнта повертається клієнту. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] 02.06.2023 направила до АТ «ПУМБ» заяву про закриття її поточних рахунків відкритих в АТ «ПУМБ», а залишок грошових коштів перерахували їй на власний рахунок відкритий в АТ «Південний». З урахуванням зазначеного позовні вимоги позивачки щодо визнання недійсним одностороннього правочину про розірвання з [PERSON] договорів, що були розірвані після 01.01.2023 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки розірвання договору банківського рахунку відбулося 02.06.2023 за власною заявою [PERSON] . Щодо позовних вимог позивачки про визнання незаконним та скасування рішення АТ «ПУМБ» відносно [PERSON] про відмову від підтримання ділових відносин та проведення фінансових операцій, суд зазначає наступне. Згідно із положеннями ч.ч. 1-2 ст. 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний у своїй діяльності застосовувані ризик-орієнтований підхід, враховуючи відповідні критерії ризику. Ризик-орієнтований підхід має бути пропорційний характеру та масштабу діяльності суб`єкта первинного фінансового моніторингу. Застосування ризик-орієнтованого підходу здійснюється в порядку, визначеному внутрішніми документами з питань фінансового моніторингу суб`єкта первинного фінансового моніторингу, з урахуванням рекомендацій відповідних суб`єктів державного фінансового моніторингу, які згідно із цим Законом виконують функції державного регулювання і нагляду за такими суб`єктами первинного фінансового моніторингу. Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі: неможливості виконувати визначені цим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією; наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», високий ризик - результат оцінки ризику суб`єктом первинного фінансового моніторингу, що базується на результатах аналізу сукупності критеріїв, передбачених законодавством та внутрішніми документами суб`єкта первинного фінансового моніторингу, та який свідчить про високу ймовірність використання суб`єкта первинного фінансового моніторингу для легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або фінансування розповсюдження зброї масового знищення». Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний: 2) забезпечувати відповідно до вимог, встановлених відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, належну організацію та проведення первинного фінансового моніторингу, що належним чином надасть можливість виявляти порогові та підозрілі фінансові операції (діяльність) незалежно від рівня ризику ділових відносин з клієнтом (проведення фінансових операцій без встановлення ділових відносин) та повідомляти про них спеціально уповноважений орган, а також запобігати використанню послуг та продуктів суб`єкта первинного фінансового моніторингу для проведення клієнтами фінансових операцій з протиправною метою; 4) здійснювати належну перевірку нових клієнтів, а також існуючих клієнтів; 5) забезпечувати моніторинг фінансових операцій клієнта (у тому числі таких, що здійснюються в інтересах клієнта) на предмет відповідності таких фінансових операцій наявній у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик, включаючи в разі необхідності інформацію про джерело коштів, пов`язаних з фінансовою(-ими) операцією(-ями). Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» на банки покладено обов`язок здійснювати належну перевірку клієнтів, в тому числі шляхом проведення ідентифікації та верифікації клієнтів відповідно до вимог законодавства України. Згідно із ч. 3 ст. 12 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний, наскільки це можливо, проводити аналіз та вивчення підстав і цілей усіх фінансових операцій, що відповідають хоча, б одній із таких ознак: є складними фінансовими операціями; є незвично великими фінансовими операціями; проведені у незвичний спосіб; не мають очевидної економічної чи законної мети. Положеннями частини першої ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» передбачено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей. На виконання пункту 6 статті 11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», AT «ПУМБ» як суб`єкт первинного фінансового моніторингу витребовує інформацію (офіційні документи), які необхідні для здійснення належної перевірки, а також для виконання інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії. У відповідності до ч. 6 ст. 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» визначено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі: неможливості виконувати визначені цим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією; наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною. З огляду на неможливість виконання банком обов`язків визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», зокрема, здійснення заходів належної перевірки клієнта, у банку виник обов`язок встановлення неприйнятно високого ризику ділових відносин Позивачці. Відповідно до частини першої ст. 15 Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від підтримання ділових відносин шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунків та відмовитися від проведення фінансових операцій у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей. Відтак, розірвання ділових відносин, та як наслідок - розірвання договорів та закриття рахунків є законодавчо встановленим обов`язком банку, як суб`єкту первинного фінансового моніторингу, що виникає внаслідок встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей та не залежить від волевиявлення банку, як сторони договорів укладених з позивачем. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону України № 361-IX суб`єктами первинного фінансового моніторингу, зокрема, є банки. Відповідно до частини другої статті 15 Закон України № 361-ІХ суб`єкти первинного фінансового моніторингу мають право здійснювати обмін інформацією про осіб, яким було відмовлено у встановленні (підтриманні) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка), відкритті рахунка або проведенні фінансової операції. Як було встановлено в судовому засіданні, AT «ПУМБ» було отримано інформацію про встановлення AT «Райффайзен Банк» відносно Позивачки [PERSON] неприйнятно високого рівня ризику та відмови від підтримання ділових відносин. Крім того, від позивачки відповідно до наданого нею листа AT «ПУМБ» було отримано інформацію про відмову від підтримання ділових відносин з AT «Укргазбанк». Отже цей факт вказує на те, що діяльність, операції позивачки викликають підозри у суб`єктів первинного фінансового моніторингу, про що було проінформовано підрозділ фінансової розвідки - Державну службу фінансового моніторингу України (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії). В даному випадку щодо позивачки [PERSON] банком виконано обов`язок встановити неприйнятно високий рівень ризику та відмовитися від підтримання ділових відносин у зв`язку з неможливістю мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом та за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ним операцій ВК/ФТ, інших злочинів. Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що за наведених обставин, позивачкою не доведено обґрунтованість її заявлених позовних вимог, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed