Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

ТОВ «Коллект центр» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0676477013/2 від 05.02.2020 року у розмірі 92173 грн 48 к. та витрати на сплату судового збору у розмірі 2684 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн, посилаючись на те, що відповідач належним чином свої зобов`язання за зазначеним договором не виконує. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та [PERSON] було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0676477013/2 та отримання кредиту згідно Заяви-анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладання електронного Договору позики №3304284 від 20.10.2020 року, що акцептована відповідачем 20.10.2020 року, шляхом підписання електронним підписом. У подальшому кредитодавцем було перераховано на рахунок зазначений відповідачем грошові кошти в розмірі 6000 грн. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 11.02.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №11-02/22, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорам позики № 0676477013/2 від 05.02.2020 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором позики № 0676477013/2 від 05.02.2020 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Позивач зазначає, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 10 травня 2023 року становить 162103 грн 28 к., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 5999 грн 98 к., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 156103 грн 30 к. Однак враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 92173 грн 48 к., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 5999 грн 98 к. та заборгованість за відсотками - 86173 грн 50 к., а також понесені судові витрати: 2684 грн судового збору та 9000 грн витрат на правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність та надав згоду на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд, прийшов до наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Судом встановлено, що 10.10.2020 року на підставі Заяви-Анкети №3304284 від 20.10.2020 року на отримання кредиту, пропозиції укласти Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0676477013/2 від 05.02.2020 року (оферта) та акцепту оферти від 20.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та [PERSON] було укладено договір надання позики, який підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису (а.с. 9-13). Умовами договору визначено: розмір кредиту - 6 000 грн; строк користування кредитом - 30 днів; строк дії договору - 3 роки; відсоткова ставка - 1,225% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; річна відсоткова ставка - 447,125%, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; максимальна відсоткова ставка -3,5 % за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору, реальна річна процентна ставка за кредитом становить 1277,5%, за умови неналежного виконання умов договору (Основні умови кредиту) (а.с. 11). Всі інші умови викладені у Правилах, з якими відповідач ознайомився до укладення Договору, є невід`ємною частиною Договору (абз. 16 розділу Основні умови кредиту) (а.с. 11). При укладенні вказаного договору відповідач повинен був розуміти його умови, а саме щодо повернення тіла кредиту та сплати процентів. Квитанцією про сплату №69821960 від 20.10.2020 року підтверджується перерахування коштів у сумі 6000 грн на картку (а.с. 15). Враховуючи викладене суд вважає, що між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] був укладений зазначений вище кредитний договір. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за договором № 0676477013/2 станом на\~10.05.2023 року становить\~162103 грн 24 к.,\~з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5999 грн 98 к., заборгованість за відсотками 156103 грн 26 к. (а.с. 19). Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. ТОВ «ІНФІНАНС» виконало умови договору, надало відповідачу кредит, про те останній не виконує умови вказаного договору, а саме не повертає кредитні кошти та не сплачує проценти за їх користуванням. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 11.02.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №11-02/22, відповідно до якого останнє набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 0676477013/2 від 05.02.2020 року боржником в якому виступає [PERSON] (а.с. 59-72). 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ\~«Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого останнє набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 0676477013/2 від 05.02.2020 року боржником в якому виступає [PERSON] (а.с. 74-90). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи те, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, гроші та нараховані проценти не сплатив, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість відповідно до позовних вимог позивача. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом чч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться належним чином завірена копія договору про надання професійної правничої допомоги від 02.01.2023 року№ 02-01/2023, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс», а також копія заявки № 77 від 28.04.2023 про надання юридичної допомоги, згідно якої ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» погодили надання правових (юридичних) послуг з приводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти в розмірі 3000,00 грн та складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів в розмірі 6000,00 грн, а також витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 16.06.2021 на суму 9000,00 грн (а.с. 113-123). На підтвердження оплати юридичних послуг позивачем надано платіжну інструкцію №0370700000 від 12.05.2023 згідно якої ТОВ «Коллект Центр» перерахувало АО «Лігал Ассістанс» 29 000,00 грн за призначенням платежу: надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 року про надання правової допомоги (а.с. 121). У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19 та від 30.09.2020 року у справі №201/14495/16-ц висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial