Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 21695,40 грн. та судові витрати, в обґрунтування позову зазначив наступне. [PERSON] є власником 1/3 квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер інформаційної довідки) №298727576 від 09.02.2022. На підприємстві позивача на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Будинок, де розташована квартира 21 не обладнаний лічильником. Особовий рахунок відкривається на відповідального наймача або власника квартири (за наявності декількох співвласників - на уповноваженого власника квартири) для здійснення відповідних нарахувань та розрахунків. Здійснюючи свою діяльність, позивач протягом тривалого часу в опалювальний період надавав [PERSON] та [PERSON] (надалі - Відповідачам) теплову енергію у квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а відповідачі використали надану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлялися від цих послуг. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами своїх обов`язків щодо своєчасної оплати за спожиту теплову енергію, у них перед позивачем утворилася заборгованість на загальну суму 21 695,40 грн., а саме: заборгованість за теплову енергію за період з 01.10.2018 до 31.07.2023 у сумі 20175,20 грн.; 3% річних за період 01.03.2021 до 23.02.2022 у сумі 224,48 грн.; інфляційні втрати за період 01.03.2021 р. до 23.02.2022 у сумі 820,70 грн. заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.10.2020 до 31.07.2023 у сумі 475,02 грн. На підставі викладеного, представник позивача просив стягнути з відповідачів утворену заборгованість, а також понесені ним витрати по сплаті судового збору у сумі 2684 грн. та витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі на суму 100,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідачі в судове засідання не прибули з невідомих причин, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Заяви про розгляд справи за їх відсутністю суду не надали, про причини неявки не інформували. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є власником 1/3 квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер інформаційної довідки) №298727576 від 09.02.2022. На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Будинок, де розташована квартира 21 не обладнаний лічильником. Доказами надання послуг з теплопостачання до квартири відповідача є акти включення та відключення опалення в будинку за адресою: [ADDRESS] за опалювальний період 2018 - 2022. Тобто, між сторонами фактично уклались договірні відносини з надання послуг для якого законом не встановлено обов`язкову письмову форму, оскільки відповідачі користуються житлово-комунальними послугами та від їх отримання не відмовлялися. Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом, згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачів перед позивачем за теплову енергію за період з 01.10.2018 до 31.07.2023 складає 20175,20 грн. Окрім того, позивач просив стягнути 3% річних за період 01.03.2021 до 23.02.2022 у сумі 224,48 грн., інфляційні втрати за період 01.03.2021 р. до 23.02.2022 у сумі 820,70 грн. та заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.10.2020 до 31.07.2023 у сумі 475,02 грн. За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами встановленими відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. На підставі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надав послуги з постачання теплової енергії, а відповідачі ними користувалися. Згідно з наданим розрахунком по особовому рахунку № [NUMBER] , окрім послуг з постачання теплової енергії, нараховано плату за абонентське обслуговування у розмірі 535,35 грн. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог Постанови кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються позивачем споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами. Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі. Згідно з калькуляцією плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента та розрахунку заборгованості плати за абонентське обслуговування за період жовтень 2020 - липень 2023 (включно) по особовому рахунку № [NUMBER] складає 475,02 грн. Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення відповідачами зобов`язань по оплаті за послуги теплопостачання та оплаті за абонентське обслуговування, що надавалися позивачем. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У ст.541 ЦК України визначено поняття солідарного зобов`язання. Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до вимог ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь кого з них окремо. Враховуючи, що відповідачами прострочене виконання грошового зобов`язання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 20175,20 грн., 3% річних у сумі 224,48 грн., інфляційні втрати у сумі 820,70 грн., заборгованість за абонентське обслуговування у сумі 475,02 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2684 грн., який підлягає стягненню з відповідачів. Відповідно до п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Враховуючи задоволення позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в рівних частинах на користь позивача по 1342, 00 грн з кожного. Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі на суму 100,00 грн., тому ці витрати слід стягнути з відповідачів в рівних частинах по 50,00 грн. з кожного. Згідно із ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність заявлених вимог, тому вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved