Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на період навчання. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач по справі є його батьком, який проживає окремо. До його повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання відповідно до рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області, справа №2-522. Згідно виконавчого листа Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2022 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь нього аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на період його навчання в ПТУ №79 смт Петриківка Дніпропетровської області до 11 січня 2023 року. З 02 серпня 2023 року він зарахований курсантом Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації. Форма навчання денна, термін навчання до 30 червня 2025 року. В зв`язку з денною формою навчання він не має можливості знайти постійне місце роботи, оскільки основний робочий час він навчається. Під час навчання проживає в м.Полтава в гуртожитку, інколи приїжджає додому. Мати допомагає йому матеріально, несе витрати на купівлю одягу, харчування, оплату проїзду, придбання канцелярських товарів. Вказав, що відповідач по справі працює, має у власності земельні ділянки, тому має змогу сплачувати аліменти на його користь на час навчання. Прохає стягнути на його користь з відповідача [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 06.11.2023р. до дня закінчення навчання у Військовому коледжі сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації, тобто по червень 2025 року. Ухвалою судді від 10.11.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на період навчання. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено справу до розгляду по суті. З метою належного повідомлення відповідача [PERSON] було направлено рекомендованим повідомленням за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, разом із позовною заявою та додатками, які були повернуті до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористалася. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, прохає задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність, будь-яких інших клопотань до суду не надіслав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте надала до суду заяву, в якій прохала розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 16 січня 2024 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює вказані правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області 03.06.2004 року (а.с.22). До повноліття позивача [PERSON] , відповідач сплачував аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини відповідно до рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області, справа №2-522, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 24.05.2022р. ВП №20918792 (а.с.8). Згідно виконавчого листа Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2022 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період його навчання в ПТУ №79 смт Петриківка Дніпропетровської області до 11 січня 2023 року, починаючи з 27 червня 2022 року, але не більш, ніж до досягнення ним віку 23-х років (а.с.9). Згідно довідки Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації №1/70/7/643 від 14.10.2023р., солдат [PERSON] , перебуває на військовій службі в Військовому коледжі сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації з 02 серпня 2023 року на посаді курсанта коледжу, зарахований наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по особовому складу) від 31 липня 2023 року №16 та перебуває на повному забезпеченні Міністерства оборони України. Форма навчання денна. Термін закінчення навчання червень 2025 року (а.с.12). Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст. 199 СК України). В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На відміну від правовідносин щодо сплати аліментів до досягнення дитиною повноліття, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру допомоги слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи наведені правові норми та обставини справи, суд виходить із того, що відповідач є працездатною особою, який зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, оскільки останній потребує матеріальної допомоги у зв`язку із продовженням навчання, що є підставою для стягнення з нього аліментів. Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню, то судом враховується, що відповідач в судове засідання не з`явився, будучи увідомленим належним чином про час та дату розгляду справи, будь-яких заперечень щодо стягнення з нього 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно не надав. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вказані обставини суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до дня закінчення його навчання у Військовому коледжі сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації, тобто до червня 2025 року, але не більше як до досягнення ним 23 років та за умови, що він буде продовжувати навчання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в дохід держави в розмірі 1211.20 грн.

Outcome: approved