Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до Чистяківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він є сином і спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у місті Торез (теперішня назва - Чистяково) Донецької області. Після смерті мами відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] . 05 вересня 2023 року позивач звернувся до Шостої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої мами, після чого державним нотаріусом було заведено спадкову справу № 358/2023. В той же час, державним нотаріусом було відмовлено у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину з причини пропуску встановленого строку для прийняття спадщини. Позивач стверджує, що пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки добросовісно вважав, що строк на прийняття спадщини не може припинитися або закінчитися, оскільки все майно, яке належало його мамі, залишилось на окупованій території у місті Торез Донецької області. Крім того, квартира, яка належала мамі на праві приватної власності і яка увійшла у спадкову масу, була свого часу приватизована мамою, а отже, позивач був певен, що він автоматично після смерті мами набуває право власності на дану квартиру. Разом з тим, обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач зазначає, що у 2014 році позивач разом із родиною переїхали із міста Торез, з території, де почалася збройна агресія Російської Федерації, до міста Запоріжжя, де і проживає по цей час. Родина позивача змушена орендувати житло, позивач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, дружина позивача не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, при цьому, позивач не має постійного місця роботи, заробітки позивача нестабільні, зазначені обставини ускладнили вчасне звернення позивача до нотаріуса із відповідною заявою. Позивач також вказує у позовній заяві, що місто Запоріжжя є прифронтовим містом, де відбуваються постійні ракетні обстріли цивільних об`єктів, що може становити загрозу життю та здоров`ю, зазначені обставини також стали підставою того, що позивач не зміг вчасно звернутися до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті мами [PERSON] . Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 28 вересня 2023 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі (а.с.28). Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 09 листопада 2023 року за клопотанням позивача [PERSON] витребувано у державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи № 358/2023 рік після померлої [INFO] [PERSON] , а також закрито підготовче провадження у цивільній справі № 331/6389/23 та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.36). На виконання ухвали суду державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори Зайцевою І.Г. надіслано до канцелярії суду копію матеріалів спадкової справи № 358/2023 після померлої [PERSON] (а.с.40-51). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.29, 32, 33, 35, 39а). В той же час, позивачем було подано до суду заяву, в якій останній підтримав позовну заяву у повному обсязі, просить позов задовольнити та розглянути позовну заяву за його відсутності (а.с.52). Представник відповідача Чистяківської міської ради у судове засідання також не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (а.с.30, 31, 38). Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки представник відповідача суду не надав, відзиву на позов, заперечень проти заявлених [PERSON] позовних вимог на адресу суду також не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши позиції учасників процесу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17.12.2021 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідний актовий запис № 4058 (а.с.3). Частиною 1 статті 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Правова норма ч. 1 ст. 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 2 статті 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, згідно з ч. 3 ст. 1223 ЦК України. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що визначається статтею 1261 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 листопада 1973 року Торезьким міським бюро ЗАГС Донецької області, [INFO] народився [PERSON] , мамою якого зазначено [PERSON] (а.с.9). Отже, позивач [PERSON] являється спадкоємцем першої черги після померлої мами [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а з урахуванням пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання в умовах воєнного стану» № 3164 від 28 лютого 2022 року, відповідно до якого перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, законодавчо передбачено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. З урахуванням введеного в Україні Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 358/2023, позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, звернувся 05 вересня 2023 року до Шостої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] його мами [PERSON] . Дана заява , зареєстрована за № 743 (а.с.41). На підставі даної заяви було заведено спадкову справу № 358/2023 після померлої [PERSON] (а.с.41). 08 вересня 2023 року державний нотаріус Шостої запорізької державної нотаріальної контори Зайцева І.Г. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , відмовила та видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1035/02-31 від 08.09.2023 року (а.с.50). Отже, позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Із змісту інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73823575 від 05.09.2023 року за параметрами запиту - [PERSON] , яка померла [INFO] , інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) № 73823637 від 05.09.2023 року за параметрами запиту - [PERSON] , яка померла [INFO] та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73823622 від 05.09.2023 року у Спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа № 358/2023, після померлої [INFO] [PERSON] , не вбачається інформація щодо видачі свідоцтва про право на спадщину та складання заповіту /спадкового договору (а.с.43-45). Аналізуючи вищевикладене, необхідно констатувати, що спадкоємці, які прийняли спадщину після померлої [INFO] [PERSON] та отримали свідоцтво про право на спадщину відсутні, спадщину відумерлою не визнано. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилався на збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України, а також те, що вважав, що згідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» були внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Окрім того, відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року» Запорізька міська територіальна громада перебувала у зоні воєнних (бойових) дій. Також в обґрунтування позову позивач зазначав також, що місто Запоріжжя є прифронтовим містом де відбуваються постійні ракетні обстріли цивільних об`єктів, що може становити загрозу життю та здоров`ю, зазначені обставини стали підставою того, що він не зміг вчасно звернутися до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав. Окрім того, родина позивача змушена орендувати житло, на утриманні у позивача знаходяться двоє неповнолітніх дітей, дружина позивача не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, при цьому, позивач не має постійного місця роботи, заробітки позивача нестабільні, зазначені обставини ускладнили вчасне звернення позивача до нотаріуса із відповідною заявою. Між тим, після того, як з`явились грошові кошти і позивач отримав інформацію про те, що на території міста Запоріжжя відновили роботу органи державної влади та місцевого самоврядування, він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Відповідно до постанови Верховного Суду № 681/203/17-ц від 17.10.2018 року, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що пропущений строк є незначним і пропущений позивачем з причини введення на території України воєнного стану та веденням бойових дій; у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємця та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причину пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважною та визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в три місяці. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вимог про стягнення з відповідача судового збору позивач не заявляв, а тому їх слід віднести за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved