Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить позбавити останнього батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач, мешкає окремо, свої батьківські обов`язки відносно дітей не виконує, у вихованні дітей участі не приймає, ніякої матеріальної допомоги дітям не надає, змінювати своє відношення до дітей не збирається. Діти мешкають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Враховуючи викладене, з метою захисту прав дітей, позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила його задовольнити. Пояснила суду, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого народились двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між ними діти мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні. За цей час відповідач не цікавиться дітьми, не спілкується з ними, аліменти не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість. Крім цього, додала, що діти самі не бажають з ним спілкуватися, оскільки ніякого інтересу він до них не проявляє. Представник позивача в судовому засіданні також позов підтримала та просила його задовльнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що дійсно діти мешкають разом з позивачкою. Однак, позивач сама не дозволяє йому бачитись з ними, не кличе до телефону коли він телефонує, блокує його номери. Він бажає спілкуватись з дітьми, допомагати їм, але у зв`язку з веденням воєнного стану в краіні його заробіток зменшився, а тому він не регулярно сплачує аліменти. Виходячи з вищевикладеного, просив в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи, а саме Орган опіки та піклування Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив судове засідання провести за його відсутністю. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 03 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області . [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 16 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 22 вересня 2021 року шлюб, зареєстрований 27 жовтня 2007 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області, про що складено відповідний актовий запис №83 розірвано, після розірвання шлюбу за [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». Вказане рішення набрало чинності 23 жовтня 2021 року. 18 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого листа №514/802/21 виданого 10 листопада 2021 року Тарутинським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 2500 гривень на кожну дитину щомісячно. 27 січня 2023 року Тарутинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за актовим записом №8 зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого остання отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 07 серпня 2023 року. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням [NUMBER] вбачається, що [PERSON] станом на 31 березня 2023 року має заборгованість в розмірі 97595 гривень 94 копійки. З довідки Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області №281/01-34 від 09 червня 2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] мешкає в будинку [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно Акту обстеження умов проживання від 06 червня 2023 року, [PERSON] , [INFO] мешкає в будинку [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у дітей є окремі кімнати, які обладнані необхідними меблями, діти забезпечені сезонним одягом та гаджетами, мають місце для навчання та дозвілля, в будинку чисто, є достатній запас продуктів харчування. З характеристики позивача [PERSON] , [INFO] , наданої виконавчим комітетом Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області №280/01-34 від 09 червня 2023 року вбачається, що [PERSON] зарекомендувала себе доброзичливою, уважною, самокритичною, тактовною, товариською. З довідки Тарутинського ліцею Тарутинської селищної ради Одеської області №74 від 09 червня 2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] навчається в 1-Б класі. З довідки Тарутинського ліцею Тарутинської селищної ради Одеської області №75 від 09 червня 2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] навчається в 9-А класі. Згідно характеристик [PERSON] та [PERSON] , наданих Тарутинським ліцеєм Тарутинської селищної ради Одеської області, останні зарекомендували себе як здібні та розумні діти, мають достатній рівень навчання, спокійні, врівноважені, виховані, добрі, чуйні, працелюбні товариські. Відповідно до довідки Тарутинського ліцею Тарутинської селищної ради Одеської області, [PERSON] контакту зі школою не підтримує, успішністю дітей не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує, дітей до школи приодить і забирає мати. 22 січня 2024 року органом опіки та піклування Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області надано висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дітей. Частинами 5, 6 ст.19 Сімейного кодексу України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Разом з тим, висновок служби у справах дітей не є обов`язковим для суду, не має переваги над іншими джерелами доказів і наперед встановленої сили, а підлягає перевірці й оцінці відповідно до вимог закону, за внутрішнім переконанням суду, у сукупності і взаємозв`язку з іншими зібраними у справі доказами. Водночас незгода з висновком органу опіки та піклування повинна бути вмотивована у відповідному процесуальному рішенні. Наданий висновок Тарутинською селищною радою Болградського району Одеської області суд оцінює критично і не погоджується з ним, оскільки він є недостатньо обґрунтованим і, на думку суду, суперечить інтересам дітей, оскільки він складений, виходячи з характеризуючих даних сторін у справі, а не з реальних його дій по виконанню своїх батьківських обов`язків до дітей. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї; дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Таким чином, у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції, згідно з якою Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Так, опитана в суді [PERSON] просила позбавити її батька [PERSON] батьківських прав, оскільки не бажає з ним спілкуватись та підтримувати зв`язок. Батько з нею не спілкується, не цікавиться її навчанням та матеріально не допомогає. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків відповідач не виконує, з дітьми не проживає, станом здоров`я, успіхами дітей, їх долею не цікавиться, участі у вихованні не приймає, вихованням не займається, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачка в даному конкретному випадку є суб`єктами звернення до суду з питань позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його дітей [PERSON] та [PERSON] , оскільки є матір`ю останніх та діти мешкають разом з нею, перебувають на її утриманні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначений позов слід задовольнити, так як позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей [PERSON] та [PERSON] є доцільним та відповідає найвищим інтересам останніх. Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. На підставі викладеного,

Outcome: approved