Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач згідно укладеного договору № б/н від 21.01.2019 р. отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а сааме наддав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 22.05.2023 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 34998,03 грн., яка складається з наступного: 28346,44 грн. заборгованість за кредитом, 6651,59 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 34998,03 грн., судові витрати у розмірі 2684,00 грн. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник позивача на виконання ухвали суду подав суду 25.09.2023 р. письмові пояснення в яких вказав, що анкета-заява Клієна №Б\\Н від 21.01.2019 р. та Паспорт споживчого кредиту від 21.01.2019 р. підписані відповідачем в електронному вигляді за допомогою стилусу, на паперовому носії не оформлювались. Крім того представник позивача подав суду04.01.2024 р. заперечення на додаткові пояснення у справі в яких вказав, що твердження представника відповідача, що підпис виконано не відповідачем не мають значення по даній справі оскільки не відносяться до предмету заявленого позову, відповідачем позов про визнання кредитного договору недійсним у встановленому порядку не заявлявся. Представник відповідача подав суду 17.01.2024 р. клопотання про розгляд справи без його участі, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача подав суду письмові пояснення у справі 18.12.2023 р.(а.с.151-154), в яких вказав, що надані суду позивачем Витяг з тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть братися судом до уваги враховуючи неодноразові зміни їх банком, в заяві позичальника від 21.01.2019 р. процентна ставка не зазначена, в Паспорті споживчого кредиту від 21.01.2019 р. зазначено, що інформація зберігає силу тільки до 05.02.2019 р., відповідно до наданої позивачем виписки за договором за період з 21.01.2019 р. по 22.05.2023 р. його довіритель повернула не лише усі кошти які нею було отримано із картки, а повернула їх у набагато більшому розмірі, також з 05.02.2019 р. по 22.05.2023 р. відповідачу безпідставно було нараховано та стягнуто з неї відсотки за користування кредитними коштами, в зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем відсутня. Ухвалою суду від 08.09.2023 р. витребувано у позивача за клопотанням представника відповідача додаткові докази по справі. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 19.01.2019 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку(а.с.14). Відповідно до умов договору відповідачу банком був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування ним. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Згідно наданої представником позивача суду довідки(а.с.13) всього згідно договору банком було видано відповідачу дві кредитні картки: № [NUMBER] (дата відкриття 21.01.2019 р., строк дії - 12/22), № [NUMBER] (дата відкриття 17.04.2019 р., строк дії - 12/22). Після укладення договору позивачем надавалися відповідачу кредитні кошти якими вона фактично користувалася. Під час кредитного договору кредитний ліміт змінювався, так 21.01.2019 р. він був встановлений в розмірі 6000,00 грн., 17.04.2019 р. - 47000,00 грн., 08.05.2020 р. - 40997,62 грн., 01.06.2020 р. 40965,97 грн., 12.06.2020 р - 0,00 грн., що підтверджується довідкою банку(а.с.12). Суд критично оцінює твердження представника відповідача в клопотанні про витребування доказів, що Ч.1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідач своєчасно заборгованість по кредиту позивачу не сплатив, згідно розрахунку позивача(а.с.5-11) борг відповідача станом на 22.05.2023 р. становить 34998,03 грн., в т.ч.: 28346,44 грн. заборгованість за кредитом, 6651,59 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Останній платіж в рахунок погашення заборгованості відповідачем сплачено 26.05.2023 р. в сумі 5,00 грн., що підтверджується випискою по договору (а.с. 70-82). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обгрунтування позовних вимог позивачем надано суду витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карт «Універсальна»(а.с.18), витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку(а.с.19-61), які містять відомості щодо пільгового періоду користування коштами, порядок нарахування заборгованості по кредиту, розмір відсоткової ставки, права та обов`язки клієнта (позичальника) і Банку, відповідальність сторін, в т.ч. у вигляді пені та штрафу. При цьому, позивачем не надано підтверджень, що саме ці Тарифи Банку та витяг з Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними при підписанні анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання ним кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафу), порядку нарахування простроченого тілу кредиту та, зокрема саме у зазначених у цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Згідно з частиною 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Тарифи та Витяг з Умов та правила надання банківських послуг з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття ним запропонованих умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з Тарифів Банку та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які надані позивачем, не містить підпису відповідача, тому їх також не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. При цьому суд враховує, що представник відповідаа в письмових поясненннях по справі заперечив, що вказані Тарифи та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг були відомі його довірителю на час оформлення анкети-заяви. За таких умов відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Спірні договірні правовідносини виникли між Банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року №1023-XII «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивач дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження з ним саме тих умов, які вважав узгодженими Банк. При застосуванні до спірних правовідносин наведених норм права суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. З врахуванням наведеного суд також погоджується із запереченнями представника відповідача в письмових поясненнях, а тому вважає, що вимоги позивача стягнути з відповідача 6651,59 грн. заборгованості за простроченими відсотками задоволенню не підлягає з підстав не узгодження сторонами кредитного договору умов щодо їх розміру та сплати. При цьому суду критично оцінює наданий представником позивача в обгрунтування позовних вимог Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем 21.01.2019 р.(а.с.16-17) оскільки з врахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 23 травня 2022 року м. Київ справа №393/126/20: «ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту». Що ж стосується вимог позивача в частині стягнення з відповідача 28346,44 грн. заборгованості за кредитом, то суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних і достатніх доказів на підтвердження наявності саме такого розміру заборгованості. При визначенні розміру заборгованості по кредиту якій підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача суд враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 відповідно до якого враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Позивачем в обгрунтування позовних вимог подано також виписку по кредитному договору за період з 21.01.2019 р. по 29.05.2023 р.(а.с.70-82). Із її змісту видно, що на рахунок відповідача по кредитному договору фактично надійшли кошти(надходження) в розмірі 382 209,57 грн., тобто зазначені кошти були перераховані відповідачем банку та враховані в рахунок погашення заборгованості. В той же час всього витрат по рахунку було здійснено на суму 417 202,60 грн. До зазначених витрат крім витрат відповідача (на здійснення оплати наданих послуг, купівлі товарів, поповнення мобільних телефонів і т.і.) по кредитному договору банком також було враховано комісію за обслуговування(членський внесок) в сумі 820 грн.: (20,00 грн. (12.05.2019 р.) + 20,00 грн. (12.06.2019 р.) + 20,00 грн. (12.07.2019 р.) + 20,00 грн. (12.08.2019 р.) + 20,00 грн. (12.09.2019 р.) + 20,00 грн. (12.10.2019 р.) + 20,00 грн. (12.11.2019 р.) + 20,00 грн. (12.12.2019 р.) + 20,00 грн. (12.01.2020 р.) + 20,00 грн. (12.02.2020 р.) + 20,00 грн. (12.03.2020 р.) + 20,00 грн. (12.04.2020 р.) + 20,00 грн. (12.05.2020 р.) + 20,00 грн. (12.06.2020 р.) + 20,00 грн. (12.07.2020 р.) + 20,00 грн. (12.08.2020 р.) + 20,00 грн. (12.09.2020 р.) + 20,00 грн. (12.10.2020 р.) + 20,00 грн. (12.11.2020 р.) + 20,00 грн. (12.12.2020 р.) + 20,00 грн. (12.01.2021 р.) + 20,00 грн. (12.02.2021 р.) + 20,00 грн. (12.03.2021 р.) + 20,00 грн. (12.04.2021 р.) + 20,00 грн. (12.05.2021 р.) + 20,00 грн. (12.06.2021 р.) + 20,00 грн. (12.07.2021 р.) + 20,00 грн. (13.08.2021 р.) + 20,00 грн. (12.09.2021 р.) + 20,00 грн. (13.10.2021 р.) + 20,00 грн. (13.11.2021 р.) + 20,00 грн. (13.12.2021 р.) + 20,00 грн. (13.01.2022 р.) + 20,00 грн. (13.02.2022 р.) + 20,00 грн. (13.07.2022 р.) + 20,00 грн. (13.01.2022 р.) + 20,00 грн. (13.08.2022 р.) + 20,00 грн. (13.09.2022 р.) + 20,00 грн. (13.10.2022 р.) + 20,00 грн. (13.11.2022 р.) + 20,00 грн. (13.12.2022 р.) = 820,00 грн.), а також відсотки за користування кредитом в загальній сумі 52744,34 грн.(982,39 грн.( 01.04.2023 р.) + 887,32 грн.( 01.03.2023 р.) + 982,39 грн.(01.02.2023 р.) + 982,03 грн.(01.01.2023 р.) + 949,56 грн.(01.12.2022 р.) + 980,88 грн.(01.11.2022 р.) + 948,81 грн.(01.10.2022 р.) + 718,42 грн.(01.09.2022 р.) + 726,28 грн.(01.08.2022 р.) + 478,04 грн.(01.07.2022 р.) + 466,73 грн.(01.06.2022 р.) + 453,25 грн.(01.05.2022 р.) + 853,98 грн.(01.03.2022 р.) + 945,84 грн.(01.02.2022 р.) + 965,76 грн.(01.01.2022 р.) + 942,02 грн.(01.12.2021 р.) + 1002,76 грн.(01.11.2021 р.) + 995,57 грн.(01.10.2021 р.) + 1 050,06 грн.(01.09.2021 р.) + 1069,76 грн. (01.08.2021 р.) + 1036,49 грн. (01.07.2021 р.) + 1089,08 грн.(01.06.2021 р.) + 1093,55 грн.(01.05.2021 р.) + 1152,56 грн.(01.04.2021 р.) + 1063,21 грн.(01.03.2021 р.) + 1203,64 грн.(01.02.2021 р.) + 1197,02 грн.(01.01.2021 р.) + 1181,35 грн.(01.12.2020 р.) + 1261,88 грн.(01.11.2020 р.) + 1 249,35 грн.(01.10.2020 р.) + 1313,62 грн.(01.09.2020 р.) + 1 386,32 грн. (01.08.2020 р.) + 1411,60 грн. (01.07.2020 р.) + 1482,62 грн.(01.06.2020 р.) + 1517,53 грн.(01.05.2020 р.) + 1639,02 грн.(01.04.2020 р.) + 1561,29 грн.(01.03.2020 р.) + 1329,36 грн.(01.02.2020 р.) + 1 678,07 грн.(01.01.2020 р.) + 1619,54 грн.(01.12.2019 р.) + 1666,99 грн.(01.11.2019 р.) + 1622,11 грн.(01.10.2019 р.) + 1661,61 грн.(01.09.2019 р.) + 1527,21 грн.(01.08.2019 р.) + 2417,47 грн. (01.07.2019 р.) = 52744,34 грн.). Враховуючи, що як встановлено судом, позивачем безпідставно було нараховано відповідачу відсотки за користування кредитом, а тому як зазначено представником відповідача в письмових поясненнях, дійсно банком неправомірно вираховувалися з внесених відповідачем коштів відсотки за користування кредитом та членські внески, стягнення яких умовами договору не передбачено, банком не доведено правомірності їх нарахувань. За таких обставин, розмір отриманих відповідачем в банку кредитних коштів складає: 417202,60 грн.(всього витрат згідно виписки а.с.70) - 820 грн.(членські внески) - 52744,34 грн.(нараховані відсотки) = 363638,26 грн. В той же час банком отримано в рахунок погашення заборгованості, як зазначено вище 382 209,57 грн. В зв`язку із цим оскільки розмір повернутих відповідачем коштів в сумі 382209,57 грн. перевищує розмір фактично отриманих кредитних коштів в сумі 363638,26 грн., а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed