Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просив зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей визначений рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02.05.2019 року в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.02.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, мотивуючи тим, що висновками служби у справах дітей Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 26.07.2023 було встановлено факт нецільового витрачання коштів відповідачем. Крім того, рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19.09.2023 з нього стягнуто аліменти на утримання матері - [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07.08.2023. Також його батько - [PERSON] є інвалідом другої групи та має статус непрацездатної особи, а тому потребує регулярної матеріальної допомоги.За вказаних обставин просить зменшити розмір аліментів на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 23.11.2023 позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання було призначено на 20.12.2023. Цією ж ухвалою витребувано із служби у справах дітей Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області оригінали висновків за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні 20.12.2023 було оголошено перерву до 10.01.2023 та витребувано з Хмільницького відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію щодо сплати позивачем аліментів. 10.01.2024 до суду надійшла відповідь з Хмельницького ВДВС. В судовому засіданні 20.12.2023 позивач позов підтримав, суду пояснив, що з 26 лютого 2022 року перебуває у ЗСУ на першій лінії, бере безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, отримує гідне забезпечення. За цей час із його грошового забезпечення було відраховано аліментів на користь відповідачки більше 300 000 грн. вважає, що стягнення з нього такої непомірно великої суми аліментів призвело до порушення принципу рівності обов`язків обох батьків щодо утримання неповнолітніх дітей, адже і відповідач мала б нести половину витрат на їхнє утримання. Вказав, що йому стало відомо, що за рахунок сплачених ним на дітей аліментів відповідачка та її вже теперішній чоловік придбали трактор, автомобіль, завели господарство (свиней, кіз, баранів). При цьому зауважив, що його твердження є підставними, оскільки висновками служби у справах дітей Мурованокуриловецької селищної ради, складеними за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дітей, було зафіксоване факт нецільового витрачання аліментів відповідачкою. Крім того, з 07.08.2023 з нього рішенням Хмельницького міськрайонного суду Вінницької області від 19.09.2023 року стягуються аліменти на утримання матері у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу). Також зазначив, що його батько у листопаді 2023 переніс інсульт та на разу перебуває у лікарні у важкому стані, потребує вартісного лікування. Отже обставини, які існували на момент ухвалення рішення про стягнення із нього аліментів на утримання дітей змінилися, тому він не взмозі сплачувати аліменти у визначеному розмірі. В подальшому в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.53). В судовому засіданні представник позивача адвокат Виноградський А.П., який приймає участь у режимі відеоконференції позов підтримав за викладених в позовній заяві підстав. Просив задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, погодилася на зменшення розміру аліментів, однак на аргументи позивача пояснила, що автомобіль її теперішній чоловік придбав за кошти, які він отримав від продажу попереднього автомобіля, який був новішим від придбаного. Господарство вони завели, оскільки у чоловіка є пай, також по необхідності в будинку переробили опалення для того, що б дітям було комфортно. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачкою (а.с.8,9). Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02.05.2019 (справа №139/134/19) з позивача на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх сина [PERSON] та доньки [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.02.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 12-13). На підставі вищевказаного рішення 26 червня 2019 року було відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER] про стягнення аліментів із позивача (а.с. 14). Відповідно до довідки командира військової частини [NUMBER] від 13.10.2023 за №2084/7306 позивач [PERSON] з 28 лютого 2022 перебуває в лавах Збройних Сил України та приймає безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с.15). Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню [NUMBER] (за період з 01.01.2022 по 01.08.2023), № 22-28-29/45229 від 01.11.2023 слідує, що за вказаний період з позивача було стягнуто 258 151 гривень 54 копійки. Станом на 01.08.2023 року позивач мав борг 85399,99 грн. У вересні 2023 надійшли кошти в сумі 39974,65 грн, а у жовтні 2023 в сумі 60011,65 грн. (а.с. 20-21). Із інформації Хмельницького ВДВС (а.с.61-62) вбачається, що з 21.04.2022 по 01.11.2023 з [PERSON] стягувалась 1/3 частина доходу боржника на погашення аліментів та 17% від доходу боржника на погашення боргу по аліментах, який боржник допустив. Відповідно до висновків служби у справах дітей Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 26.07.2023 за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дітей [PERSON] та [PERSON] , зафіксовано нецільове витрачання коштів одержувачем аліментів - відповідачкою [PERSON] , а саме не забезпечення потреб дітей відповідно до суми коштів, сплачених платником аліментів (а.с. 16-19). За рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19.09.2023, яке набрало законної сили 19.10.2023 з позивача стягнуто аліменти на утримання матері - [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) (а.с. 22). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 ч. 1 п. 1-3, п. 4 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Витрачання аліментів за цільовим призначенням означає, що той із батьків або інші особи, відповідно до ст. 179 СК України, на ім`я якого вони виплачуються, зобов`язаний спрямовувати їх на забезпечення потреб дитини у харчування, одязі, в охороні здоров`я, отриманні освіти та на створення гідних умов життя дитині. Сама неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання. Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Отже, суд може прийняти рішення про зменшення розміру стягуваних аліментів, якщо буде встановлено зміну (погіршення) матеріального стану платника аліментів, або те, що вони витрачаються не за цільовим призначенням у зв`язку з тим, що стягуються в недоцільно великому розмірі. Водночас, одного факту нецільового витрачання аліментів недостатньо для постановлення судом рішення про зменшення розміру аліментів, оскільки це порушувало б права дітей. Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 552/3611/19. Вирішуючи питання про зменшення розміру аліментів, суд бере до уваги, що згідно висновків служби у справах дітей Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 26.07.2023 зафіксовані факти нецільового витрачання коштів одержувачем аліментів - відповідачкою [PERSON] , а саме не забезпечення потреб дітей відповідно до суми коштів, сплачених на дітей платником аліментів, розмір яких становить понад два прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку (на кожну дитину) (а.с.16-19). Крім того, суд враховує, що після ухвалення рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей, з останнього згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19.09.2023 стягуються аліменти на утримання непрацездатної матері - [PERSON] (а.с.22). До того ж, у судовому засіданні було встановлено, що батько позивача є інвалідом другої групи (а.с.24-25), у листопаді 2023 року переніс інсульт (а.с.48), тривалий час знаходиться на стаціонарному лікуванні (а.с. 47), що вочевидь потребує додаткових фінансових витрат та безумовно впливає на матеріальний стан позивача, що також є умовами зменшення розміру аліментів у відповідності до положень ч.1 ст. 192 СК України. Таким чином, визначаючись щодо зміненого розміру аліментів, суд враховує обставини, визначені ст.182 СК України, обов`язок обох батьків утримувати дитину, визнання відповідачем позову, а також зважає, що на утриманні позивача знаходиться ще непрацездатна матір, з огляду на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 травня 2019 року (справа №139/134/19) з 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частку заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Суд також зауважує, що визначений розмір аліментів також не є незмінним і в разі надалі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, на що звернуто увагу в п.23 Постанови Пленуму №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховного Суду України від 15.05.2006 року. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки відповідач [PERSON] як отримувач аліментів звільнена від сплати судового збору, то сплачений при зверненні до суду позивачем [PERSON] судовий збір у розмірі 1538,90 грн. стягненню на його користь не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved