Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість зі сплати аліментів в сумі 90 327 грн 28 коп., накладений штраф 30% в сумі 27 098 грн 18 коп. та неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 27505 грн 10 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 30.03.2019 перебувала з відповідачем у шлюбі, який 09.04.2021 було розірвано. Від цього шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Комсомольським міським судом Полтавської області 07.10.2020 видано судовий наказ про стягнення аліментів з відповідача на користь неї на утримання доньки у розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.09.2020 до досягнення дитиною повноліття. Відповідач тривалий час офіційно не працює, будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду утворилась заборгованість зі сплати аліментів за період з вересня 2020 року по вересень 2023 року в розмірі 90 327 грн 28 коп., що підтверджується відповідним розрахунком державного виконавця. У звязку з чим, позивач просить стягнути зазначену заборгованість, суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у сумі 27505,10 гривень за період з липня 2021 року по серпень 2023 року включно та штраф держаного виконавця в сумі 27098,18 грн. Ухвалою суду від 23.10.2023 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив, правом подання відзиву на позов не скористався. Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання (ст. 128 Цивільно-процесуального кодексу України) та в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, 08.01.2024 судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Сторони з 30.03.2019 перебували у шлюбі, який рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.04.2021 було розірвано (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 16.11.2021 позивач змінила прізвище зі « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.14). Комсомольським міським судом Полтавської області 07.10.2020 видано судовий наказ про стягнення аліментів зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку (а.с.9). Постановою в.о. начальника відділу Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Федьком Є.О. за вказаним судовим наказом відкрито виконавче провадження № [NUMBER] (а.с.11). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, через систематичне невиконання [PERSON] рішення суду про стягнення аліментів за період з 23.09.2020 року по 31.08.2023 утворилась заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 90 327 грн 28 коп. (а.с.12). Постановою головного державного виконавця Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лепчанським В.В. за вказаним виконавчим провадження № [NUMBER]винесено постанову про накладення штрафу на [PERSON] у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів в сумі 27 098,18 грн (а.с.13). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до ч. 1 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Частиною 4 вказаної статті передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Згідно ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Як убачається з матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості по аліментах, що надані державним виконавцем у виконавчому проваджені щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 90 327 грн 28 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», і відповідно до ч. 8 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Позивачем не оспорюється розмір такої заборгованості по сплаті аліментів, а ставиться питання про стягнення вказаної заборгованості на підставі рішення суду, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення штрафу в сумі 27 098,18 грн з відповідача на підставі постанови державного виконавця від 01.09.2023 (а.с.13) суд приходить до наступного. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до п. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню такі рішення: постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди. Згідно ст. 5 зазначеного вище Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У даному випадку штра стягується на коисть держави, тобто стягувачем є держава, а отже позивач не є стороною виконавчого провадження, в якому примусово стягується штраф, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню в цій частині. Згідно зі статтею 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Враховуючи, що відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано, суд вважає, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Верховним Судом України в постанові від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16 висловлена правова позиція, згідно з якою з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів, та визначивши її загальну суму. Зазначене узгоджуються з висновком Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 03 квітня 2019 року за результатами розгляду справи № 333/6020/16-ц. Позивачем у прохальній частині не зазначено період стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, але виходячи з розрахунку заборгованості, наведеного в позовній заяві, вбачається період липень 2021 року - серпень 2023 року. Враховуючи викладене, загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів станом на 01.09.2023 року (останній відомий строк утворення заборгованості) становить: За 2021 рік: -розмір неустойки (пені) за липень 2021 року - 3 159,25 грн (заборгованості за аліментами) х 762 (кількість днів прострочення) х 1% = 24 073,49 грн; -розмір неустойки (пені) за серпень 2021 року - 3 159,25 грн (заборгованості за аліментами) х 731 (кількість днів прострочення) х 1% = 23 094,12 грн; -розмір неустойки (пені) за вересень 2021 року - 3 159,25 грн (заборгованості за аліментами) х 701 (кількість днів прострочення) х 1% = 22 146,34 грн; -розмір неустойки (пені) за жовтень 2021 року - 3 031,75 грн (заборгованості за аліментами) х 670 (кількість днів прострочення) х 1% = 20 312,73 грн; -розмір неустойки (пені) за листопад 2021 року - 3 431,75 грн (заборгованості за аліментами) х 640 (кількість днів прострочення) х 1% = 21 963,20 грн; -розмір неустойки (пені) за грудень 2021 року - 3 431,75 грн (заборгованості за аліментами) х 609 (кількість днів прострочення) х 1% = 20 899,36 грн. Загальний розмір неустойки (пені) за періодз липня 2021 року по грудень 2021 року включно, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить - 132 489,24 грн. За 2022 рік: -розмір неустойки (пені) за січень 2022 року - 3 431,75 грн (заборгованості за аліментами) х 578 (кількість днів прострочення) х 1% = 19 835,52 грн; -розмір неустойки (пені) за лютий 2022 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 550 (кількість днів прострочення) х 1% = 19 734,00 грн; -розмір неустойки (пені) за березень 2022 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 519 (кількість днів прострочення) х 1% = 18 621,72 грн; -розмір неустойки (пені) за квітень 2022 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 489 (кількість днів прострочення) х 1% = 17 545,32 грн; -розмір неустойки (пені) за травень 2022 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 458 (кількість днів прострочення) х 1% = 16 433,04 грн; -розмір неустойки (пені) за червень 2022 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 428 (кількість днів прострочення) х 1% = 15 356,64 грн; -розмір неустойки (пені) за липень 2022 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 397 (кількість днів прострочення) х 1% = 14 244,36 грн; -розмір неустойки (пені) за серпень 2022 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 366 (кількість днів прострочення) х 1% = 13 132,08 грн; -розмір неустойки (пені) за вересень 2022 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 336 (кількість днів прострочення) х 1% = 12 055,68 грн; -розмір неустойки (пені) за жовтень 2022 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 305 (кількість днів прострочення) х 1% = 10 943,40 грн; -розмір неустойки (пені) за листопад 2022 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 275 (кількість днів прострочення) х 1% = 9 867,00 грн; -розмір неустойки (пені) за грудень 2022 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 244 (кількість днів прострочення) х 1% = 8 754,72 грн. Загальний розмір неустойки (пені) за періодз січня 2022 року по грудень 2022 року включно, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить - 176 523,48 грн За 2023 рік: -розмір неустойки (пені) за січень 2023 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 213 (кількість днів прострочення) х 1% = 7 642,44 грн; -розмір неустойки (пені) за лютий 2023 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 185 (кількість днів прострочення) х 1% = 6 637,80 грн; -розмір неустойки (пені) за березень 2023 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 154 (кількість днів прострочення) х 1% = 5 525,52 грн; -розмір неустойки (пені) за квітень 2023 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 124 (кількість днів прострочення) х 1% = 4 449,12 грн; -розмір неустойки (пені) за травень 2023 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 93 (кількість днів прострочення) х 1% = 3 336,84 грн; -розмір неустойки (пені) за червень 2023 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 63 (кількість днів прострочення) х 1% = 2 260,44 грн; -розмір неустойки (пені) за липень 2023 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 32 (кількість днів прострочення) х 1% = 1 148,16 грн; -розмір неустойки (пені) за серпень 2023 року - 3 588,00 грн (заборгованості за аліментами) х 1 (кількість днів прострочення) х 1% = 35,88 грн; Загальний розмір неустойки (пені) за період з січня 2023 року по серпень 2023 року включно, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить - 31 036,20 грн. Всього за виконавчим провадженням № [NUMBER] розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить - 340 048,92 грн. За приписами ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Суд наголошує, що позивач звернулася до суду про стягнення пені за прострочення сплати аліментів саме у сумі 27 505,10 грн, оскільки [PERSON] було застосовано іншу формулу щодо нарахування пені за прострочення сплати аліментів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч.3 ст.13 ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У силу приписів ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. З урахуванням зазначеної норми права, суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог. Враховуючи викладене, та те, що відповідачем не спростовано наявності вини, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів, суд дійшов висновку про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в межах заявлених позовних вимог, а саме у сумі 27 505 грн 10 коп. Ураховуючи те, що позивач відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн, виходячи з мінімального розміру судового збору, встановленого законом станом на день подання позовної заяви за розгляд судом однієї майнової вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial