Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

[PERSON] . Пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 лютого 2001 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що протягом останніх років відносини між нею та відповідачем поступово погіршувалися, в результаті чого між ними зникло взаємопорозуміння, а будь які спроби примиритися не дали результату, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини між ними припинилися більше двох років тому назад, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. І хоча за час шлюбу у сторін народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, у зв`язку із чим вважає, за необхідне розірвати шлюб між нею та відповідачем. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивачка та її представник адвокат Тулайдан С. І. у судове засідання не з`явилися, адвокат Тулайдан С. І. подав заяву про розгляд справи за його з позивачкою відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Із копії паспорта та свідоцтва про шлюб видно, що сторони зареєстрували шлюб 17 лютого 2001 року (а. с. 4, 5, 6). Із свідоцтва\~про народження\~видно,\~що під\~час перебування\~у шлюбі\~ [INFO] в сторін народився син [PERSON] , який є неповнолітнім, інші діти на даний час є повнолітніми (а.с. 10). Із заяви по суті справи видно, що сторони припинили подружні стосунки, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, відтак подальше їх перебування у шлюбі буде суперечити інтересам позивачки ( а. с.1 - 3) При таких обставинах суд дійшов висновку, що їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю, необхідно із відповідача у користь позивачки стягнути судові витрати в сумі 1073,60 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1).

Outcome: approved