Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22 серпня 2017 року між ними був укладений шлюб, від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] ; на теперішній час їх сімейні стосунки припинені, певний час не проживають разом, спільних інтересів немає. Їх шлюб носить формальний характер, що унеможливлює подальше спільне подружнє життя. Позивачка в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме, був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, він був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи до суду не подав, відзиву на позов не надіслав. Заяви та клопотання учасників справи Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 22 грудня 2023 року відкрите спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін, у справі призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Неявка належним чином повідомлених учасників справи, відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України, не перешкоджає проведенню судового засідання. Зі згоди позивачки суд ухвалив про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом положень ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з матеріалами справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 22 серпня 2017 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом № 102. Від шлюбу сторони є батьками спільної малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. Подружжя не проживає разом, подружніх стосунків не підтримує, спільних інтересів не має. Клопотання про надання строку для примирення від сторін не надходили, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Вказане свідчить про те, що шлюб між подружжям носить формальний характер. Виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи, що право вибору прізвища після припинення шлюбу є правом самої позивачки, то після розірвання шлюбу, за її клопотанням, слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання розподілу судових витрат необхідно вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved