Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 14.11.2019 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] був зареєстрований у виконавчому комітеті Ключарківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис за №24, після чого остання змінила прізвище на [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2023 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому позивач просить суд стягнути із нього на її користь суму аліментів у розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Крім цього, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-го віку у розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.11.2019 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] 14.11.2019 року був зареєстрований у виконавчому комітеті Ключарківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис за №24, після чого остання змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.07.2022 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2023 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано (а.с. 9). З позовної заяви слідує, що позивач [PERSON] самостійно матеріально утримує дитину, а відповідач, у свою чергу, не бере ніякої участі у її утриманні. Правовідносини між сторонами регулюються Сімейним кодексом України. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 рокуі набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, норми\~Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», суд приходить до висновку, що заявлений розмір аліментів позивачем на утримання дитини є обґрунтованим, а отже в цій частині позовних вимог позов є обґрунтований та таким, що підлягає до задоволення. Що стосується стягнення аліментів на утримання позивача [PERSON] до досягнення дитиною трьохрічного віку, то суд приходить до наступного висновку. Згідно із ст.75\~СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Відповідно до ч.2 ст.84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85\~СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84\~СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено обов`язок кожної сторони доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, норми\~Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», суд приходить до висновку, що заявлений розмір аліментів на утримання позивача є завеликим, а тому суд визначає розмір аліментів у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу). На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved