Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

У листопаді 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 31.08.2012 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №684. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що з 31.08.2012 перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини не підтримують з липня 2022 року, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на життя та на взаємовідносини у родині, між ними втрачено взаєморозуміння, відсутня моральна основа шлюбу, перебування у шлюбі суперечить її моральним принципам та інтересам дітей, тому вважає, що шлюб потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». 04.12.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилася, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник відповідача надав через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності відповідача, відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач позов визнає, шлюб просив розірвати, стягнути з відповідача на користь позивачки 50% судового збору, вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов визнав, судові витрати в розмірі 50% просив стягнути з нього, просив долучити до матеріалів справи оригінал свідоцтва про шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 31.08.2012 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №684. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.5). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 08.05.2013 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції; малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 03.12.2014 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.6, 7). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало припинення сімейно-шлюбних відносин, ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, примирення між ними неможливе. За змістом ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просила надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.142 ЦПК України, та оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з відповідача у розмірі 50% (536,80 грн), та 50% судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved