Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

10 жовтня 2023 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» через свого представника Ляр Дмитра Юрійовича засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 02 березня 2013 року в розмірі 51 514,11 грн., які складаються з 42 062,50 грн. - заборгованості за тілом кредитом та 9 451,61 грн. заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом, та судові витрати у справі в розмірі 2 684,00 грн. В обґрунтування позову вказував, що [PERSON] з метою отримання кредитних коштів підписав заяву № б/н від 02 березня 2013 року та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підписанням даної заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (Далі-Договір). Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, однак відповідач зі своєї сторони порушив умови договору внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 17 липня 2023 року становить 51 514,11 грн., які складаються з 42 062,50 грн. - заборгованості за тілом кредитом та 9 451,61 грн. заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2023 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 31 жовтня 2023 року судом отримано відомості про реєстрацію місця проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] (а.с.129). Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд у справі на 30 листопада 2023 року. Представник позивача одночасно з подачею позову звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Через неявку в судове засідання призначене на 30 листопада 2023 року відповідача у справі, судовий розгляд відкладено та повторно призначено на 23 січня 2024 року. В судове засідання 23 січня 2024 року відповідач повторно не явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений судом своєчасно та належним чином. Рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення повернулося на адресу суду 25 грудня 2023 року за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з вимогами ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 02 березня 2013 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.26). 11 березня 2020 року [PERSON] підписав анкету-заяву клієнта- фізичної особи про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.27-28). Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] на підставі підписаного кредитного договору отримував кредитні картки: 02.03.2013 з терміном дії до 08/16; 05.08.2017 з терміном дії до 07/21; 13.12.2017 з терміном дії до 11/21; 30.11.2021 з терміном дії до 12/25 (а.с.25). Старт карткового рахунку відбувся 02.03.2013. Цього ж дня встановлено кредитний ліміт в розмірі 2 300,00 грн., який до 14.12.2021 поетапно збільшуввася до 75 000,00 грн., а з 06.07.2022 до 03.01.2023 поетапно зменшувався до 0,00 грн. (а.с.24). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.34-60). 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статутом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З наданого позивачем розрахунку (а.с.10-23), вбачається, що заборгованість за договором станом на 17.07.2023 становить 51 514,11 грн., з яких: 42 062,50 грн. - заборгованість за тілом кредита; 9 451,61 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Рух грошових коштів по картковому рахунку відповідача підтверджується випискою збанку (а.с.68-122). Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати /зменшити або збільшити/ кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з п. 2.1.5.5 Договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотків за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушив. Враховуючи викладене, суд вважає, що згідно ст.611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Отже, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати за сплату судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved