Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

Заявники, [PERSON] та [PERSON] , з участю заінтересованої особи [PERSON] про видачу обмежувального припису. Свої вимоги мотивувала тим, що в [PERSON] проживаю з своїм сином [PERSON] , [INFO] та внуком [PERSON] , [INFO] (далі Заінтересована особа). Заінтересована особа після досягнення повноліття почав зловживати алкогольними напоями, на фоні чого стає дуже агресивним, постійно приходить до них п`яний, час від часу ночує та вчиняє вдома сварки як зі заявником так і з своїм батьком, принижує їх, погрожує розправою нецензурно висловлюється, всіляко обзиває непристойними словами, вимагає в нас гроші на алкоголь. Дійшло до того, що вони бояться виходити зі своєї кімнати, двері якої змушена постійно зачиняти на замок, бо будучи п`яним Заінтересована особа вривається в кімнату пошкоджує та знищує меблі, речі домашнього вжитку, побутову техніку і т.д. В будинку повибивані або пошкодженні практично всі двері та вікна. Заявник з сином живуть у постійному страху за своє здоров`я та життя, Заінтересована особа погрожує що спалить будинок. Крім того, заінтересована особа не бере участі у підтриманні належного стану будинку, не платить комунальні послуги хоча час від часу користується водою, газом, електроенергією і т.д. Ці фактори негативно впливають на якість її життя та її сина і загалом на їхній з сином психологічний стан. З приводу неправомірної поведінки заінтересованої особи заявник та його син звертались у поліції якою фіксувались факти вчинення насильства щодо нас. Відносно заінтересованої особи складали численні протоколи за ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП. Також поліцією видавався терміновий заборонний припис щодо заінтересованої особи, який останні ігнорував та не виконував. Заявником та її сином неодноразово ставилась вимога до заінтересованої особи щодо припиняння проживання ним в разом з ними. Однак, він ці вимоги ігнорує, погрожує, що вразі його виселення\~ все знищить, а саме будинок і заявника з сином. Заінтересована особа має можливість проживати за місцем реєстрації у квартирі свого батька в [ADDRESS] яка на даний час постує. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо мене та мого сина до Заінтересованої особи кривдника застосувати обмежувальний припис у вигляді заборони [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] та [PERSON] та заборонити [PERSON] наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування постраждалими [PERSON] та [PERSON] .\~ Заявники [PERSON] [PERSON] в судове засідання не прибули,\~ подали заяву про розгляд справи у їхній відсутності, заяву підтримують та просять задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином через телефонограму, що відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Приймаючи до уваги термінові строки розгляду заяв вказаної категорії, суд вважає за необхідне провести розгляд заяви за відсутністю заінтересованої особи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, перевіривши доводи, викладені заявником в обґрунтування викладених вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ст. 1 цього Закону домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на колишнє подружжя. В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За приписами п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У відповідності до ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. За змістом ч.2, ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 цього Закону). З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що з метою запобігання ризиків повторного вчинення насильства у сім`ї слід видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , яким протягом 6 (шість) місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи та інших місць частого відвідування заявниці, заборонити в будь-який спосіб спілкуватися з заявницею, заборонити вести листування, телефонні переговори або контактувати з заявницею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.\~ В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved