Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

[PERSON] , 30.03.2023 звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь 58\~716 грн. 96 коп. майнової шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою мотивуючи тим, що 22.12.2022 о 18 год. 05 хв. на вул. Героїв УПА, 73 в м. Львів з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода за участю, належного йому автомобіля «Toyota RAV4», р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Volvo V50», р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача, внаслідок ДТП транспортним засобам завдано механічних пошкоджень, що згідно висновку експерта №\~17 від 18.02.2023 вартість відновлюваного ремонту належного йому автомобіля «Toyota RAV4», р.н. [NUMBER] складає 58\~716 грн 96 коп., однак жодних коштів в рахунок відшкодування майнової шкоди власлідок вчинення відповідачем 22.12.2022 дорожньо-транспортної пригоди, він не отримав. Просив стягнути з [PERSON] на його користь 58\~716 грн. 96 коп. майнової шкоди, а також судові витрати у справі. Ухвалою судді від 03.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, а 14.06.2023 до участі у справі залучено третю особу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (а.с. 61, 130). Представник позивача [PERSON] в суді 11.10.2023 вимоги підтримав, покликаючись на мотиви викладені у заяві, просив позов задовольнити. В судове засідання 10.01.2024 позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, причини неявки не повідомили. Відповідач [PERSON] у відзиві від 19.04.2023 вимоги заперечив мотивуючи в основному тим, що завдану позивачу майнову шкоду внаслідок настання 22.12.2022 з його вини дорожньо-транспортної пригоди, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №\~210256849 від 28.07.2022 має обов`язок відшкодувати ПрАТ «СК «Євроінс Україна», а не він, як про це просить [PERSON] , просив у позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] у заяві від 10.01.2024, покликаючись на мотиви викладені у відзиві від 19.04.2023, просив у позові відмовити, справу розглядати за його відсутності та за відсутності відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Відповідно до положень статей 4, 12, 81, 82 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , [PERSON] є власником автомобіля «Toyota\~RAV4»,\~р.н.\~ [NUMBER] (а.с. 8). Із змісту заяви від 30.03.2023, інших матеріалів справи убачається, що 22.12.2022\~о 18\~год.\~05\~хв.\~на вул.\~Героїв УПА,\~73\~в м.\~Львів сталася\~дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю,\~належного [PERSON] \~автомобіля «Toyota\~RAV4»,\~р.н.\~ [NUMBER] ,\~яким керував\~ [PERSON] \~та автомобіля\~«Volvo\~V50»,\~р.н.\~ [NUMBER] \~під керуванням\~ [PERSON] (а.с. 3-5, 12, 66-72). Європротокол - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, який надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Згідно складеного 22.12.2022 між учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу), вищеозначена дорожньо-транспортна пригода настала з вини [PERSON] (12, 115). Із копії полісу №\~210256849 від 28.07.2022 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідльності власників наземних транспортних засобів убачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК\~«Євроінс Україна» (а.с. 92). Як убачається із матеріалів страхової справи №\~81895/1 від 22.12.2022, зокрема копії звіту №\~20728 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 07.01.2023, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota\~RAV4»,\~р.н.\~ [NUMBER] становить 10\~502 грн. 57 коп. (а.с. 118-126). Згідно копії розрахунку суми страхового відшкодування №\~00000012809 від 16.01.2023, копії страхового акта №\~81895/1/2022 від 22.02.2023, вищеозначена (визнана) сума (10\~502 грн. 57 коп.) як страхове відкшодування, нарахована позивачу [PERSON] (а.с. 127, 127 зворот). Факт отримання 10\~502 грн. 57 коп. страхового відшкодування від ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу №\~210256849\~від 28.07.2022, позивач не заперечує. Згідно висновку судового експерта Галамай Б.І. №\~17 від 18.02.2023, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota RAV4», р.н. [NUMBER] від виявлених при обстеженні 18.02.2023 його пошкоджень внаслідок ДТП 22.12.2022, в цінах на вказану дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ) становить 58\~716 грн. 34 коп. (а.с. 13-58). Розмір вартості відновлювального ремонту автомобіля «Toyota RAV4», р.н. [NUMBER] в сумі 58\~716 грн. 34 коп., згідно вищеозначеного висновку експерта, відповідачем [PERSON] та його представником [PERSON] не оспорюється. Таким чином, різниця між розміром відновлювального ремонту\~автомобіля «Toyota\~RAV4»,\~р.н.\~ [NUMBER] (58\~716 грн. 34 коп.) та страховою виплатою згідно полісу №\~210256849 від 28.07.2022 (10\~502 грн. 57 коп.) становить 48\~213 грн. 77 коп. Згідно з ч. 1 ст.\~1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною 2 ст.\~1187\~ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Верховний Суд у постанові від 22 січня 2019 року у справі №\~676/518/17 дійшов висновку, що відповідно до частин першої, другої статті 22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до частини третьої статті 988\~ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст.\~1194\~ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 22.1 статті 22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 29, п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Водночас, у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №\~6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). У відповідності\~до позиції\~Верховного Суду,\~викладеної у\~постанові №\~369/3461/17\~від 09\~жовтня 2019\~року відшкодування\~шкоди особою,\~яка її\~завдала,\~можливе лише\~за умови,\~що згідно\~із Законом\~України«Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 04 грудня 2019 року у справі №\~359/2309/17 вказано, що системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №\~142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час настання 22.12.2022 дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна». У відшкодування шкоди заподіяної транспортному засобу «Toyota\~RAV4»,\~р.н.\~ [NUMBER] внаслідок ДТП, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» нараховано позивачу 10\~502 грн. 57 коп. Різниця між фактичним розміром шкоди (58\~716 грн. 34 коп.) та отриманим позивачем відшкодуванням (10\~502 грн. 57 коп.) становить 48\~213 грн. 77 коп., вказана сума залишається не відшкодованою, відповідачем не оспорюється. З огляду на наведене, а також ураховуючи, що дорожньо-транспортна пригода 22.12.2022, внаслідок якої пошкоджено ТЗ «Toyota\~RAV4»,\~р.н.\~ [NUMBER] настала з вини [PERSON] , а страхове відшкодування не в повній мірі покриває збитки завдані позивачу, суд доходить висновку, що з відповідача підлягає стягненню різниця в сумі 48\~213 грн. 77 коп., між фактичним розміром шкоди і нарахованою страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Покликання відповідача [PERSON] у відзиві від 19.04.2023 про те, що різницю між фактичним розміром завданої позивачу внаслідок ДТП шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), згідно полісу №\~210256849 від 28.07.2022 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідльності власників наземних транспортних засобів, має обов`язок відшкодувати ПрАТ «СК «Євроінс Україна», суд, з огляду на правові позиції викладені у постанові Верховного суду України від 02\~грудня 2015\~року у\~справі №\~6-691цс15 та постановах Верховного Суду від 09\~жовтня 2019\~року у\~справі №\~369/3461/17\~та від\~04\~грудня 2019\~року у\~справі №\~359/2309/17, оцінює критично. При цьому, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №\~754/1114/15-ц (провадження №\~61-1156св 18), від 21 лютого 2020 року у справі №\~755/5374/18 (провадження №\~61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі №\~756/2632/17 (провадження №\~61-12032св19). Що стосується\~вимоги позивача\~про стягнення\~з відповідача судових витрат в сумі 10\~000 грн. 00 коп., які складаються з судового збору, витрат на професійну правову допомогу адвоката та витрат понесених на проведення експертних досліджень, суд зазначає наступне. За положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на\~професійну правничу\~допомогу; пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; пов`язані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як убачається із квитанції №\~15 від 23.03.2023 позивачем за подання до суду означеної позовної заяви сплачено 1\~073 грн. 60 коп. судового збору (а.с. 2). Доказів, які б підтверджували понесення позивачем інших судових витрат, в т.ч. на професійну правову допомогу та проведення експертних досліджень, в матеріалах справи немає. Враховуючи наведене, а також те, що доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу, а також витрат пов`заних із залученням експерта та проведенням експертизи в сумі 10\~000 грн 00 коп. в матеріалах справи немає, підстави для задоволення такої вимоги позивача відсутні. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 881 грн. 55 коп. судового збору.

Outcome: partial