Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла матір заявниці [PERSON] , та після її смерті відкрилася спадщина, яка складається: з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0497 га, кадастровий номер 0524802000:01:002:0415, що розташована на території Ганнопільської сільської ради Вінницького (Тульчинського) району Вінницької області та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 181638, виданого 01.10.2004. Позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину, як єдиний спадкоємець за законом, однак за життя [PERSON] склала заповіт, яким вказану земельну ділянку заповіла останній. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Ганнопільської сільської ради Тульчинського району. Крім того, позивач зазаначає, що так як проживає постійно в м. Вінниці та до 01.07.2023 працювала вихователем КЗ ДНЗ № 74 Вінницької міськради та у зв`язку із високим навантаженням не мала змоги вчасно подати заяву про прийняття спадщини. У подальшому, 15.06.2023, позивач звернулася до нотаріуса, однак її повідомлено про пропуск шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Крім позивача, потенційним спадкоємцем майна померлої є її донька, рідна сестра позивача - [PERSON] , яка спадщину не прийняла та на неї не претендує. Позивач просить визнати для неї додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.11.2022 Тульчинським відділом ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 6), [INFO] померла [PERSON] . Місце її смерті: с. Ганнопіль, Тульчинський район Вінницька область. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 29.08.1971 Аннопільським сільзагс Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.08.1971. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Аннопільським сільзагс 30.07.1952, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 13.09.1967 та зареєстрованого у с. Аннопіль, Тульчинський район Вінницька область, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8) Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого повторно 17.12.2022 Тульчинським відділом ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.09.1967 за актовим записом № 13, та після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8). Відповідно до довідки виконавчого комітету Тульчинської міської ради № 131 від 18.07.2023, на момент смерті [PERSON] , проживала і була зареєстрована по [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно копії заповіту складеного 28.09.2005 у с. Ганнопіль, Тульчинський район Вінницька область, та який засвідчений секретарем виконкому Ганнопільської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] заповіла [PERSON] , земельну ділянку, розташовану на території Ганнопільської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, площею 2,0497 га, в межах згідно з планом, а також майнову частку в розмірі 648 грн, яка перебуває в пайовому фонді майна ТОВ «8 Березня» с. Ганнопіль (а.с. 10). Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 181638, [PERSON] на підставі розпорядження Тульчинської районної державної адміністрації від 30.06.2004 № 294 є власником земельної ділянки площею 2,0497 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11). Листом Тульчинської державної нотаріальної контори позивача повідомлено, що строк для прийняття спадщини пропущено та їй необхідно звернутися до суду для вирішення питання щодо продовження строку прийняття спадщини (а.с. 12). Згідно копії спадкової справи № 495/2023, розпочатої 15.06.2023 (а.с. 26-30), [PERSON] 15.06.2023 подала заяву до Тульчинської державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1, 2 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, про що наголошено у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування". Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічний правовий висновок висловлений також у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 по справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину. Крім того, на нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Відповідно до п. 2.2 та п. 3.2 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Як вбачається зі спадкової справи № 495/2023, під час заведення спадкової справи 15.06.2023 після смерті [INFO] [PERSON] , нотаріусом встановлено наявність заповіту, вчиненого останньою 28.09.2005, зареєстрованого під № 128, що підтверджується відомостями з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.06.2023 (а.с. 28). Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про повідомлення нотаріусом позивача про наявність заповіту, або ж виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення, матеріали спадкової справи не містять. Таким чином, суд доходить висновку, що позивач [PERSON] не була обізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки нотаріусом не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, та відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, вирішуючи питання поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, а саме: волю спадкодавця [PERSON] , яка все своє майно заповіла дочці - позивачу [PERSON] , та той факт, що відповідач в даній справі позов визнала. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що строк для прийняття спадщини пропущено позивачем з поважної причин, беручи до уваги, що позов визнається відповідачкою, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, та що в інший спосіб позивач не може захистити своє право, суд вважає можливим визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, та позов підлягає задоволенню. Судові витрати суд залишає за позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved