Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав останніх відносно їх неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити та пояснила, що вона звернулася до суду з даним позовом, оскільки її брат [PERSON] за проханням її матері [PERSON] починаючи з 2017 року постійно проживає з нею та перебуває у неї на утриманні, при цьому його батьки не приймають участі у вихованні дитини, ні морально, ні матеріально, тобто батьки взагалі ним не цікавляться. Також повідомила, що мати спочатку перші роки допомагала, а потім перестала, зазначаючи, що в неї немає коштів. Окрім цього повідомила, що матері взагалі немає в їх житті. Батько дитини також не допомагає, в нього є інша сім`я. Представник позивача підтримала позовні вимоги [PERSON] , прохала їх задовольнити та суду повідомила, що після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] десь з 2002 року дитина [PERSON] почала проживати з матір`ю в смт Краснокутськ, при цьому мати належної уваги сину не приділяла. Також маючи бажання працевлаштуватися на роботу [PERSON] попрохала свою старшу доньку [PERSON] взяти на тимчасове проживання свого сина [PERSON] [PERSON] , на що позивач погодилася. Також повідомила, що зі слів позивача мати періодично приїздила, однак постійно була в стані алкогольного сп`яніння. У батька склалося особисте життя та згідно інформації позивача, батько бачив дитину останній раз чотири роки назад, коли приїздив на день народження та подарував велосипед, а мати - десь три роки назад останній раз була в селі. При цьому зазначила, що саме позивач займається щоденним вихованням дитини, вирішує питання забезпечення його життєдіяльності, а батьки свідомо, не маючи ніяких перешкод, самоусунулися від утримання, виховання та піклування про свою дитину. Орган опіки та піклування знав про цю сім`ю, оскільки вона перебуває на обліку, так як дитина проживає без батьків. При цьому мається висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхнього сина. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать довідки Укрпошти, з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] відсутні за зареєстрованим місцем проживання. Відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надали. Представники третіх осіб - органу опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації, служби у справах дітей Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області в судовому засіданні вимоги [PERSON] підтримали та прохали їх задовольнити. Суд, заслухавши учасників справи та свідків, перевіривши та дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до положень ст. 9 зазначеної Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] піклуванням про свою дитину не займаються, життям та здоров`ям не цікавляться, що підтверджується: довідкою Куземинського ліцею імені Василя Шаренка Грунськоїх сільської ради Охтирського району Сумської області №01-14/97 від 11.05.2023, виданою [PERSON] , сестрі [PERSON] , [INFO] , учня 7 класу Куземинського ліцею, з якої вбачається, що батько [PERSON] та мати [PERSON] контакту з ліцеєм не підтримують, успішністю дитини не цікавляться, з вчителями не спілкуються, батьківські збори не відвідують. На звернення адміністрації та класного керівника стосовно навчання [PERSON] , батьки не реагують (а.с.13). Також з довідки виконкому Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області №243 від 29.06.2023 вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та має склад сім`ї: дочка - [PERSON] , [INFO] та брат - [PERSON] , [INFO] (проживає з 2017 року) (а.с.11). Також з довідки КНП Грунської сільської ради «Грунський центр первинної медико - санітарної допомоги» Куземинська АЗНСМ №2 від 22.05.2023 вбачається, що з 2018 року і по теперішній час [PERSON] зверталася до Куземинської АЗНСМ з приводу здоров`я дитини [PERSON] , [INFO] та здійснювала догляд за даною дитиною (а.с.14). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що дитина [PERSON] починаючи десь з другого класу (з 2016 року) і по даний час проживає з сестрою [PERSON] в с. Куземин, оскільки їх мати попрохала [PERSON] , щоб вона подивилася за дитиною поки вона не знайде собі роботу, однак дитина з того часу так і залишилася проживали з сестрою. До 2016 року [PERSON] від проживав в смт Краснокутськ зі своєю матір`ю [PERSON] , однак вона його доглядом не займалася та часто перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона знає позивача [PERSON] , оскільки вони проживають в одному селі та вона працює у неї продавцем. Нікіту вона пам`ятає ще маленьким, коли він приїздив з матір`ю, бо вони не жили в селі. Нікіта почав жити з [PERSON] десь з другого класу школи, оскільки мати віддала його своїй дочці [PERSON] на виховання. При цьому мати приїздила рідко і то в стані сп`яніння. Вихованням та навчанням [PERSON] займається сестра [PERSON] та саме її викликають, як матір у школу, оскільки вона відповідальна за нього. Останній раз мати приїздила десь за рік перед війною і також в стані сп`яніння. Також підтвердила, що дитина знаходиться на повному забезпеченні своєї сестри [PERSON] вже близько семи років. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він знає сім`ю [PERSON] , оскільки проживають в одному селі та на одній вулиці. В сім`ї [PERSON] постійно проживає її брат, який почав проживати з моменту коли пішов до школи в Куземині. [PERSON] сама його утримує, забезпечує його всім необхідним, при цьому батьки зовсім не приймають участі в його вихованні та він взагалі з часу проживання дитини в сестри їх не бачив. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] та її дитина навчаються в одному класі з другого класу. З цього періоду вона зовсім не знає батьків [PERSON] , а всім опікується його сестра [PERSON] . [PERSON] піклується про брата та забезпечує його всім необхідним. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що сім`ю [PERSON] вона знає давно, так як є сусідами. Їй відомо, що починаючи з 2017 року з [PERSON] став проживати її брат [PERSON] . Також вказала, що батька дитини вона взагалі не бачила, а мати приїздила останній раз за два роки перед війною, а взагалі приїздила десь чотири роки тому, і то завжди перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Також вказала, що їй повідомляв [PERSON] , що мати йому дзвонить, однак в стані сп`яніння. При цьому повідомила, що весь період дитину доглядає його сестра, приділяє йому належну увагу та забезпечує всім необхідним. Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] суду повідомила, що спілкування батьків з дитиною немає та вона їх повідомляла, що буде позбавляти їх батьківських прав, на що батько сказав, що вона може робити що хоче та перестав спілкуватися, а мати в телефонних розмовах лише розповідає про свої проблеми та жодного разу не запитала про сина. Також батьки не надають ніякої допомоги та не приймають будь - якої участі у житті дитини на протязі п`яти років. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка неповнолітній [PERSON] суду пояснив, що він проживає з сестрою з другого класу з 2017 року в с. Куземин. Батьків не бачив на протязі трьох років та вони з ним не спілкуються. З 2017 по 2020 рік батько приїздив один раз в стані алкогольного сп`яніння, а мати десь двічі на рік. З 2020 року батьки ні разу не приїжджали. Все піклування про нього здійснює його сестра, а тому він підтримує її за заяву про позбавлення батьківських прав батьків та вважає це за доцільне, бо вони не виконують батьківські обов`язки по відношенню до нього та вони навіть не знають в якому він класі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідачами по справі від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми обов`язками. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав являється ухилення від виконання батьками своїх обов`язків по догляду за дитиною. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Факт, що позивач являється сестрою [PERSON] , [INFO] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копії яких маються в матеріалах справи (а.с.9-10). Факт, що неповнолітній [PERSON] проживає в сім`ї позивача [PERSON] підтверджується довідкою виконавчого комітету Грунської сільської ради Охтирського району Харківської області №243 від 29.06.2023 (а.с.11) та поясненнями свідків, наданих в судовому засіданні. Таким чином, судом встановлено наявність передбаченої ст. 164 СК України підстави для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо дитини, а саме ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків , а також інших документів , які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] від 25.10.2023 №01-20/6/3292, органу опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.108-109). Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позивачем надані суду безспірні та достатні докази винної поведінки та свідомого нехтування батьківськими обов`язками відповідачами, які свідчать про ухилення від виховання дитини, оскільки батьки долею дитини не цікавляться, бажання бачитися та спілкуватися з нею не виявляють, не займаються її фізичним та духовним розвитком, не цікавиться навчанням. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] законний, обгрунтований, підтверджений достатніми належними та допустимим доказами і підлягає задоволенню, а відповідачі позбавленню батьківських прав. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та, у зв`язку з відстроченням позивачу сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, підлягає стягненню в повному обсязі з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved