Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

До суду звернулося ПАТ «Страхова компанія «АРКС» з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В позовній заяві вказували на те, що 14 липня 2021 року між АТ «СК «АРКС» та [PERSON] , було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №83802a1б. Предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов?язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Bmw», державний номерний знак « [NUMBER] ». У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 14.10.2021 року, у місті Київ, вул. В. Тютюнника, 14, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Bmw» реєстраційний № [NUMBER] та транспортного засобу «Mini» реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 11.11.2021 року по справі 757/58131/21-п, [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, та відповідно у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Mini» реєстраційний № [NUMBER] було застраховано за полісом обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АP/2058532 у Приватного акціонерного товариства «ЄВРОІНС УКРАЇНА». Просили суд стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ; [INFO] ) на користь ПрАт «СК «АРКС» (код ЄДРПОУ 20474912) завдані збитки в порядку регресу у розмірі 21935,69 грн.\~\~\~\~\~\~ 08.06.2023 року ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області передано цивільну справу на розгляд до Полтавського районного суду Полтавської області. 10.07.2023 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області передано цивільну справу на розгляд до Октябрьського районного суду м. Полтава. 02.08.2023\~року ухвалою Октябрьського районного суду м. Полтава відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. \~\~\~\~\~\~ 21.11.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому прохав у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Зазначив, що 25.06.2021 року [PERSON] та ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» уклали договір страхування у формі полісу №AP2058532 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком дії з 00:00 год. 26.06.2021 року до 25.06.2022 року. Страховий платіж сплачений страхувальником у повному обсязі 25.06.2021 о 14:08 год. Згідно полісу ОСЦПВ страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майна становить 130 000,00 (сто тридцять тисяч) гривень. 14.10.2021 року о 10:20 год. у місті Києві на вулиці В. Тютюнника, 14, [PERSON] , керуючи забезпеченим транспортним засобом Міні-Купер, державний номерний знак [NUMBER] , порушив вимоги п. 10.9. Правил дорожнього руху, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої транспортний засіб марки БМВ модель Х6, держаний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження. 18.10.2021 року [PERSON] повідомив ПАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» про настання страхового випадку за полісом ОСЦПВ, з проханням виплатити страхове відшкодування постраждалим особам у випадку , якщо водія забезпеченого транспортного засобу буде визнано винним у настанні ДТП. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2021 року у справі №757/58131/21-п [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Із змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування ТЗ на користь ТОВ «АВТ БАВАРІЯ» в розмірі 68 872,44 грн. двома траншами: - 04 листопада 2021 року у сумі 54468,10 грн. на підставі страхового акту №ARX3008167 від 02.11.2021 року; - 15 грудня 2021 року у сумі 14 404,34 грн. на підставі страхового акту №ARX3098356 від 14.12.2021 року; Зі змісту страхового акту №ARX3008167 від 02.11.2021 року, копія якого додана до позовної заяви, вбачається, що сума страхового відшкодування в розмірі 54468,10 грн. визначена на підставі розрахунку страхового відшкодування. Проте, позивач відповідний розрахунок суми страхового відшкодування до позовної заяви не надав, як і не додав будь-яких інших документів, що підтверджують розмір завданої шкоди в розмірі 54 468,10 грн. на підставі яких складено страхований акт №ARX3008167 від 02.11.2021 року. \~\~\~\~01.12.2023 року ПАТ «СК «АРКС» надали суду відповідь на відзив, в якій наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 12.12.2023 року від представника відповідача надійшли заперечення, де останній просить відмовити у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~01.12.2023 року ПАТ «СК «АРКС» надали особисті пояснення де наполягали на задоволенні позовних вимог. \~\~\~\~\~\~ Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.10.2021 року, у місті Київ, вул. В. Тютюнника, 14, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Bmw» реєстраційний № [NUMBER] та транспортного засобу «Mini» реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 11.11.2021 року по справі 757/58131/21-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, та відповідно у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Mini» реєстраційний № [NUMBER] було застраховано за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АP/2058532 у Приватного акціонерного товариства «ЄВРОІНС УКРАЇНА». Просили суд стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ; [INFO] ) на користь ПАТ «СК «АРКС» (код ЄДРПОУ 20474912) завдані збитки в порядку регресу у розмірі 21935,69 грн. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо винна особа - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У зв`язку із заміною сторони кредитора в межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Отже, за змістом статті 993 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 990 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2684 грн., сплачена ним при подачі позову до суду (а.с.4).

Outcome: approved