Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

16.09.2021 року позивач\~ звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом в якому просить суд визнати недійсними електронні торги квартири [ADDRESS] , визнати недійсним та скасувати Акт державного виконавця, затвердженого начальником Основ`янсько Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) №55986830/1 від 10.10.2018 року, визнати недійсним та скасувати Свідоцтво, видане 18.10.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милицею М.Л., витребувати у [PERSON] квартиру [ADDRESS] , визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] про право власності. Вказані позовні вимоги обґрунтовані тим, що заочним рішенням Фрунзенського районного суд м. Харкова від 30.04.2015 року у справі № 645/10647/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 404850,00 грн., судовий збір в розмірі 3654,00 грн. Видані Фрунзенським районним судом м.Харкова виконавчі листи були пред`явлені до виконання до Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м. Харкові. На підставі виконавчих листів були відкриті виконавчі провадження № 55986830 та № 55986940 та звернуто стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Однак квартира не була продана з публічних торгів, і відповідач [PERSON] подав до ВДВС заяву про залишення майна за собою. В подальшому Актом №55986830/1 від 10.10.2018, затвердженого начальником ВДВС, квартиру було передано стягувачу. 18.10.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милицею М.Л. було видано Свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 810, згідно якого квартира за адресою: [ADDRESS] , передана у власність [PERSON] . Ухвалою Фрунзенського районного суд м. Харкова від 30.07.2019 року заочне рішення Фрунзенського районного суд м. Харкова від 30.04.2015 року у справі № 645/10647/14-ц скасоване, а справу призначено до розгляду у загальному порядку. Рішенням Фрунзенського районного суд м. Харкова від 11.08.2021 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики відмовлено. Рішення набрало чинності. Судом встановлена відсутність заборгованості станом на дату звернення позивача до суду, тому електронні торги проведені на підставі виконавчого документа, виданого на підставі рішення суду, який не підлягав виконанню, в силу скасування рішення, є істотним порушенням закону під час організації та проведення електронних торгів, що в свою чергу вплинуло на їх результат. Відповідач Сєннік є недобросовісним набувачем, який розумів, що [PERSON] борг погасила, а заборгованість відсутня станом на дату звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, а також коли подавав заяву державному виконавцю про залишення за собою майна, не реалізованого на електронних торгах. Отже, майно вибуло із володіння [PERSON] без її згоди на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасоване, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для витребування майна у [PERSON] із чужого незаконного володіння. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П. від 21.09.2021 відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П. від 18.01.2022 року заяву [PERSON] про забезпечення позову у даній цивільній справі задоволено. Вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , загальною площею 33 кв.м до набранням рішенням суду законної сили. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Ухвалою суду від 19.09.2022 року справу прийнято до провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Л.В. та призначено підготовче судове засідання. 08.02.2022 року до суд надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Основ`янсько Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального Міністерства юстиції, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Милиця Марія Леонідівна, про визнання торгів недійсними, визнання недійсним та скасування акту державного виконавця і Свідоцтва про право власності, визнання права власності та витребування майна у набувача, в якій просить: - Визнати недійсними електронні торги щодо реалізації квартири [ADDRESS] . - Визнати недійсним та скасувати Акт державного виконавця, затверджений начальником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`яському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області № 55986830/1 від 10.10.2018 року. - Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво, видане 18.10.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милицею М.Л., зареєстроване в реєстрі за № 810. - Витребувати із володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] . - Визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому\~засіданні представник\~позивача\~адвокат Грига\~К.С.\~позовні вимоги\~підтримала,\~просила їх\~задовольнити,\~з підстав\~зазначених у\~позові.\~Зазначила,\~що позивачу не було відомо про заочне рішення про стягнення з неї заборгованості за договором позики, яке в подальшому було скасоване та відмовлено [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Рішенням суду було встановлена відсутність заборгованості, оскільки позивач погасила заборгованість за договором позики. Тому Сєннік є недобросовісним набувачем. Квартира вибула з володіння [PERSON] поза її волею, з порушенням чинного законодавства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачі та третя особа, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, заяв, клопотань не надали. Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.\~ст. 280-281 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~82\~ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що заочним рішенням Фрунзенського районного суд м. Харкова від 30.04.2015 року у справі № 645/10647/14-ц позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 404950,00 грн., що є еквівалентом 17500 доларів США, судовий збір в розмірі 3654,00 грн. 14.03.2018 року Фрунзенським районним судом м. Харкова видано дублікати виконавчих листів у справі № 645/10647/14-ц (т. 2, а. с.66-67; 72-73). 14.03.2018 року [PERSON] звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харків ГТУЮ у Харківській області про прийняття на примусове виконання виконавчих листів (т. 2., а. с. 65, 71), на підставі яких було відкриті виконавчі провадження № 55986830 та № 55986940 (т. 2, а.с. 69-70, 74-75). У ході проведення виконавчих дій було арештоване та описане майно боржника [PERSON] , а саме квартира за адресою: [ADDRESS] (т.2, а.с.77-78). 16.04.2018 року МВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харків ГТУЮ у Харківській області винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності з метою проведення оцінки нерухомого майна (т. 2, а.с.80-81). Згідно висновку про вартість майна ринкова вартість однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , від 19.04.2018 року становить 530800,00 грн (т.2,а.с.85-109). Відповідно до протоколу № 334333 проведення електронних торгів від 24.05.2018 року, реєстраційний номер лота: 277844, щодо нерухомого майна: однокімнатна квартира загальною площею 33,0 кв.м за адресою: [ADDRESS] , стартова ціна: 530800,00 грн., торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (т.2, а.с. 127). Відповідно до протоколу № 338493 проведення електронних торгів від 13.06.2018 року щодо нерухомого майна: однокімнатна квартира загальною площею 33,0 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Стартова ціна: 371560,00 грн, торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (т. 2, а.с. 152). Відповідно до протоколу № 342984 проведення електронних торгів від 04.07.2018 року щодо нерухомого майна: однокімнатна квартира загальною площею 33,0 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Стартова ціна: 371560,00 грн, торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (т. 2, а.с. 136). Актом №55986830/1 від 10.10.2018, затвердженого начальником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харків ГТУЮ у Харківській області, майно однокімнатна квартира загальною площею 33,0 кв.м за адресою: [ADDRESS] , яку відповідно до заяви від 23.08.2018 року стягувача передано [PERSON] в рахунок погашення боргу боржником [PERSON] (т. 2, а.с.141-142). 18.10.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милицею М.Л. було видано Свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 810, згідно якого квартира [ADDRESS] , було передано у власність [PERSON] . Ухвалою Фрунзенського районного суд м. Харкова від 14.07.2019 року поновлено представнику [PERSON] [PERSON] пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2015 року, ухваленого у справі № 645/10647/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу, відсотків за користування коштами (т.1, а. с. 225-226). Ухвалою Фрунзенського районного суд м. Харкова від 30.07.2019 року заяву про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2015 року, ухваленого у справі № 645/10647/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу, відсотки за користування коштами задоволено. Скасовано заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2015 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу, відсотків за користування коштами (т. 1, а.с. 20-22). Рішенням Фрунзенського районного суд м. Харкова від 11.08.2021 року в задоволенні позову [PERSON] про стягнення суми боргу, відсотків за користування коштами з [PERSON] відмовлено. Рішення набрало чинності (т.1, а.с.26-30). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.02.2021 року квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 33 кв.м, житловою площею 16,2 кв.м належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 03.12.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловим Е.В. (т. 1, а.с. 187-188). Згідно з\~ст.\~15\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав, зокрема визнання права, визнання правочину недійсним, \~відновлення становища, яке існувало до порушення та інші способи захисту, які не суперечать законодавству. У постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 757/9754/13-ц (провадження № 61-11249св20) зроблено такий правовий висновок: \~ \~ \~ \~«З огляду на приписи\~статті 10 Закону України «Про виконавче провадження»\~заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. За загальним правилом (частина перша\~статті 61 Закону № 1404-VIII) реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на електронних торгах. Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Тому відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями\~203,\~215 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України). Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України). Зважаючи на те, що предметом розгляду справи за скаргою [PERSON] є дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника, що є підставою для виникнення прав та обов`язків інших осіб, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав. При цьому, ефективним способом захисту прав боржника є пред`явлення до суду позову із залученням до участі у справі стягувача і приватного виконавця як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18) та у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1655цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 6-1804цс16». Згідно із частиною другою статті\~16, частиною першою статті\~215 ЦК України\~одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою третьою, п`ятою, шостою\~статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними\~актами цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України). Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першоютретьою та шостою статті 203 цього Кодексу. Ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України. Отже, акт про проведення, який складений за результатами прилюдних торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов`язків, у зв`язку з чим торги є правочином у розумінні статті 202 ЦК України. Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання електронних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. У постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 року у справі № 3-242гс16 вказано, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог порядку проведення торгів та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. У даному випадку предметом спору є визнання недійсними електронних торгів квартири [ADDRESS] , визнання недійсним та скасування Акту державного виконавця, затвердженого начальником Основ`янсько\~Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) № 55986830/1 від 10.10.2018 року, визнання недійсним та скасування Свідоцтва, виданого 18.10.2018 року приватним нотаріусом ХМНО Милицею М.Л., витребування у [PERSON] квартири [ADDRESS] , визнання за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . Як вбачається, право власності [PERSON] на вказану квартиру набув у результаті виконання заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2015 у справі № 645/10647/14-ц. Але це заочне рішення скасоване та рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.08.2021 у задоволенні позову [PERSON] про стягнення боргу з [PERSON] відмовлено. Таким чином, право власності на майно було набуто [PERSON] в період виконання судового рішення, яке в подальшому було скасовано, а отже таке судове рішення фактично не породило жодних правових наслідків. В свою чергу, проведення торгів на підставі скасованого судового рішення суперечить нормам законодавства та грубо порушує права дійсного власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке вибуло з власності всупереч його волі. В той же час, як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, виданого 03.12.2021 приватним нотаріусом ХМНО Гавриловим Е.В., зареєстрованого за № 2090, є [PERSON] . Отже, відповідач - [PERSON] здійснив дії щодо фактично відчуження нерухомого майна квартири [ADDRESS] , при цьому не зважаючи на наявний судовий спір щодо такого майна, а тому таке майно підлягає витребуванню з володіння останнього набувача [PERSON] на користь [PERSON] у судовому порядку. Статтею 330 ЦК України\~передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване у нього. Згідно з ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Стаття 388\~ЦК України\~передбачено,\~що якщо\~майно за\~відплатним договором\~придбане в\~особи,\~яка не\~мала права\~його відчужувати,\~про що\~набувач не\~знав і\~не міг\~знати (добросовісний\~набувач),\~власник має\~право витребувати\~це майно\~від набувача\~лише у\~разі,\~якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Враховуючи те, що квартира вибула з володіння [PERSON] незаконно, поза її волею, на підставі судового рішення, яке в подальшому було скасовано, вважаю, що право останньої є порушеним та майно підлягає поверненню дійсному власнику. Отже, у зв`язку з тим, що квартира була набута відповідачем незаконно, поза волею власника, ефективним способом захисту є витребування майна з володіння [PERSON] на користь [PERSON] та визнання права власності на майно за [PERSON] . При цьому, також необхідно зазначити, що [PERSON] при придбанні майна мав би проявити розумну обачливість і дослідити історію вибуття майна у попередніх власників, зокрема перевірити реєстри, наявність спору щодо майна. \~ \~ \~ \~Верховний Суду постанові від 17.03.2021 у справі № 922/634/19 зазначив, зокрема, таке: \~ \~ \~ \~«Верховний Суд також критично оцінює твердження відповідача 1, що він не знав і не міг знати про те, що він придбаває частку, щодо якої існували триваючі судові спори. Суд звертає увагу, що при придбанні майна (частки у статутному капіталі) покупець мав би проявляти розумну обачливість і дослідити історію вибуття майна у попередніх власників - учасників товариства хоча б за останні три роки, що є стандартною діловою практикою при купівлі частки у статутному капіталі товариства, особливо у розмірі 100%.»…«Оскільки ТОВ "Глобус-Нафто-Ком" не проявило добросовісної та розумної обачності при придбанні частки у статутному капіталі ТОВ "Сатурн-1", а також пов`язано стійкими діловими стосунками з колишнім учасником товариства [PERSON], завдяки протиправним діям якого позивача й було позбавлено права володіння часткою, Верховний Суд критично ставиться й до посилань скаржника на те, що оскаржуваними рішеннями порушується його право на мирне володіння майном та покладається на нього як на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар, внаслідок чого він змушений шукати способи компенсації своїх втрат». \~ \~ \~ \~ Отже, позивачем доведено порушення норм законодавства при проведенні електронних торгів, які ним оспорюються, а також те, що вказані порушення могли вплинути на результати торгів, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що судом встановлено недобросовісність відповідача [PERSON] , а також набуття відповідачем [PERSON] право власності на вказану квартиру, то судові витрати слід покласти на вказаних відповідачів.

Outcome: approved