Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування метеріальних збитків, завданих джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем марки "ВАЗ 21063" р.н. [NUMBER] в розмірі 261 357,52 грн., а також стягнення судового збору в розмірі 2 613,58 грн. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] 7 квітня 2023 року близько 00 годин 18 хвилин, керуючи в стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем марки "ВАЗ21063" р.н. [NUMBER] , рухався по проїзжій частині проспекту Перемоги у місті Києві зі сторони станції Київського метрополітену "Святошино" зі швидкістю, приблизко 120 км/год, яка понад вдвічі перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги - 50 км/год. Не вживши негайних заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, в результаті чого, у крайній лівій смузі його напрямку руху на проїзній частині проспекту Перемоги, напроти будинку №100/1 в місті Києві, скоїв наїзд на перешкоду - Автомобіль БМВ. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди винна особа загинула, автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвели до значних збитків для позивача. Висновком судово-медичної експертизи №012-41-1347-2023 від 26.04.2023 року, встановлено, що смерть винної особи настала від множинних переломів кісток скелету, з ушкодженням внутрішніх органів та шоком, усі зазначені ушкодження об`єднані одним механізмом травми, виникли в коротких проміжок часу і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті винної особи. При судово-медичному (токсикологічному) дослідженні крові від трупа винної особи виявлено етиловий спирт у концентрації - 2,16 г/л (проміле), що може відповідати сильному алкогольному сп`янінню. Таким чином, винна особа вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України. Враховуючи те, що [INFO] винна особа померла (свідоцтво про смерть [NUMBER] ), тому відсутній суб`єк злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023100000000466 від 07.04.2023 року закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю винної осоюи. За висновком експерта №913/05-23 від 14.05.2023 року за результатами проведення експертьного автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку з технічної точки зору автомобіль БМВ, власником якого є позивач, внаслідок пошкоджень на дату пошкодження 07 квітня 2023 року становить 418 157,52 грн. У висновку зазначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля БМВ на дату пошкодження складає 797 666,83 грн. ТДВ СК "Кредо" здійснило страхове відшкодування майнової шкоди згідно акту №3009448-1 в розмірі 56 800 грн. 13 вересня 2023 року та 100 000,00 грн. 21 вересня 2023 року. Загальна сума виплати від ТДВ СК "Кредо" становить 156 800,00 грн. Позивачу не відшкодовано шкоду у розмірі: 418 157,52 грн - 156 800,00 грн. = 261 357,52 грн. Позов пред`являється до дружини, як спадкоємеці першої черги, винного в ДТП [PERSON] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.10.2023 року справу прийнято до провадження, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 142). [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] 7 квітня 2023 року близько 00 годин 18 хвилин, керуючи в стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем марки "ВАЗ21063" р.н. [NUMBER] , рухався по проїзній частині проспекту Перемоги у місті Києві зі сторони станції Київського метрополітену "Святошин" зі швидкістю, приблизко 120 км/год, яка понад вдвічі перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги - 50 км/год. Не вживши негайних заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, в результаті чого, у крайній лівій смузі його напрямку руху на проїзній частині проспекту Перемоги, напроти будинку №100/1 в місті Києві, скоїв наїзд на перешкоду - Автомобіль БМВ. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди винна особа загинула, автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвели до значних збитків для позивача. Висновком судово-медичної експертизи №012-41-1347-2023 від 26.04.2023 року, встановлено, що смерть винної особи настала від множинних переломів кісток скелету, з ушкодженням внутрішніх органів та шоком, усі зазначені ушкодження об`єднані одним механізмом травми, виникли в коротких проміжок часу і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті винної особи. При судово-медичному (токсикологічному) дослідженні крові від трупа винної особи виявлено етиловий спирт у концентрації - 2,16 г/л (проміле), що може відповідати сильному алкогольному сп`янінню. Таким чином, винна особа вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України. Враховуючи те, що [INFO] винна особа померла (свідоцтво про смерть [NUMBER] ), тому відсутній суб`єк злочину, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023100000000466 від 07.04.2023 року закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю винної осоюи. За висновком експерта №913/05-23 від 14.05.2023 року за результатами проведення експертьного автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку з технічної точки зору автомобіль БМВ, власником якого є позивач, внаслідок пошкоджень на дату пошкодження 07 квітня 2023 року становить 418 157,52 грн. У висновку зазначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля БМВ на дату пошкодження складає 797 666,83 грн. ТДВ СК "Кредо" здійснило страхове відшкодування майнової шкоди згідно акту №3009448-1 в розмірі 56 800 грн. 13 вересня 2023 року та 100 000,00 грн. 21 вересня 2023 року. Загальна сума виплати від ТДВ СК "Кредо" становить 156 800,00 грн. Позивачу не відшкодовано шкоду у розмірі: 418 157,52 грн - 156 800,00 грн. = 261 357,52 грн. Позов пред`являється до дружини, як спадкоємеці першої черги, винного в ДТП [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права. Як правило, особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16 і підстави для відступлення від неї відсутні. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 77, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Звертаючись до суду з позовною заявою до відповідача не доведено, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги та не надано доказів того, що відповідач прийняв спадщину після померлого [PERSON] . Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши правову природу спірних правовідносин, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed