Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

30 жовтня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту. В обґрунтування позовної заяви позивач АТ "Державний ощадний банк України" вказало, що 27 лютого 2023 року між ним та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 323563805002, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 135 000,00 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 27 лютого 2028 року, під проценти та з умовами сплати комісійної винагороди у розмірі 6 750,00 грн. Позичальник зобов`язувався здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 2 250,00 грн. та сплачувати проценти за користування ним, щомісячно, починаючи з березня 2023 року. Однак у зв`язку з неналежним виконанням умов договору у [PERSON] виникла заборгованість, яка станом на 11 жовтня 2023 року складає 153 776,75 грн, з яких: 132 502,59 грн. - загальна сума основного боргу, 21 274,16 грн. - загальна сума прострочених відсотків. Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути на свою користь з відповідача у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2023 року цивільну справу № 753/19734/23 передано судді Шаповаловій К.В.Фактично справу було передано судді 03 листопада 2023 року. 16 листопада 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 21 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялася відповідачу на адресу його місця реєстрації: [ADDRESS] , та були отримані ним особисто 16 грудня 2023 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду. Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27 лютого 2023 року між АТ "Державний ощадний банк України" (кредитодавець) та відповідачем [PERSON] (позичальник) було укладено договір про споживчий кредит № 323563805002. Згідно пункту 2.2 кредитного договору, кредит надається в загальному розмірі 135 000,00 грн строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 27 лютого 2028 року. якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами договору. Пунктом 2.4 договору визначено розмір процентної ставки - в розмірі 56 % річних з дати отримання кредитних коштів по 27 лютого 2028 року включно, якщо інший розмір процентної ставки не буде встановлено відповідно умов пункту 2.4.1.1 договору, а саме - в розмірі 40% річних у випандку виконання позичальником умов визначених даних пунктом. Згідно з пунктом 3.2.1. кредитного договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Пунктом 3.1.1.1 передбачена сплата позичальником комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 6 750,00 грн протягом одного банківського дня з моменту підписання даного договору. Відповідно до пункту 3.3.3. кредитного договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 2 250,00 грн та сплату процентів, нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 10 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з березня 2023 року. Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Як вбачається із виписки по рахунку відповідача, яка долучена до матеріалів справи, йому було перераховано кредит в розмірі 135 000,00 грн. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач у порушення п.п. 3.3.3, 4.3.2 договору, встановлених термінів повернення наданого кредиту (основної суми) та сплати відсотків за кредит не дотримався, в зв`язку з чим у відповідача почала утворюватися заборгованість за кредитом. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за договором про споживчий кредит від 27 лютого 2023 року, станом на 11 жовтня 2023 року становить 153 776, 75 грн, з яких: сума простроченого кредиту (основного боргу) - 132 502, 59 грн; сума прострочених нарахованих відсотків - 21 274, 16 грн. Згідно з положенням статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Право АТ "Державний ощадний банк України" вимагати дострокове повернення кредиту за договором про споживчий кредит від № 323563805002 від 27 лютого 2023 року при виникненні простроченої суми заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених договором, передбачене пунктом 4.2.2 зазначеного договору. З аналізу норм статті 1048, частини другої статті 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за договором про споживчий кредит від № 323563805002 від 27 лютого 2023 року шляхом пред`явлення позову до суду. Позиція щодо можливості пред`явлення позикодавцем вимоги до позичальника про повернення суми позики саме шляхом подання до суду відповідного позову підтримана й у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №753/2362/17, від 20 березня 2019 року у справі № 755/21936/15-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 750/13632/18, від 03 листопада 2021 року у справі № 705/3275/18 від 2 лютого 2022 року у справі № 743/212/19. Доводи позивача підтверджені дослідженими доказами: розрахунком заборгованості, договором про споживчий кредит від 27 лютого 2023 року № 323563805002, кредитною заявою, випискою з банківського рахунку відповідача. Відповідачем не надано суду заперечень щодо укладання вказаного договору із позивачем, отримання кредитних коштів, використання їх та відсутність обов`язку щодо сплати відсотки чи сплату їх у меншому розмірі, ніж визначено позивачем. Отже, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 132 502,59 грн та суми прострочених відсотків в розмірі 21 274,16 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, натомість відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на те, що відповідачем не спростовано заявлені до нього позивачем вимоги, не надано доказів на погашення заборгованості, що виникла за укладеним між сторонами договором, враховуючи здійсненні судом висновки щодо розрахунку позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Належних та допустимих доказів того, що заборгованість в цій частині вимог розрахована невірно та має менший розмір, ніж зазначено позивачем, боржником [PERSON] до суду надано не було. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved