Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 12 листопада 2021 року між АТ «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/380805/82/1294293, згідно з яким банк надав відповідачу споживчий кредит в розмірі 131 411 гривень 52 копійки. В порушення умов кредитного договору відповідач не виконав своїх зобов`язань за ним, не сплатив позивачу 131 411 гривень 52 копійки заборгованості за тілом кредиту та 10 104 гривні 50 копійок заборгованості за відсотками від тіла кредиту, у зв`язку із чим на підставі ст. ст. 509, 526, 530, 536, 610, 611, 625, 626, 1050, 1055 Цивільного кодексу України просив суд захистити інтереси позивача. Відповідачу за місцем реєстрації проживання двічі направлялися копія позовної заяви та ухвала про відкриття провадження, проте їх він не отримав у зв`язку із відсутністю за цією адресою. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та п. 10 ст. 130 ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про наявність цивільної справи про стягнення із нього вищевказаної заборгованості, проте в супереч вимог ст. 178 ЦПК України відзиву на позов не надав, доказів, які спростовують доводи позивача про існування кредитної заборгованості не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Під час розгляду справи судом встановлено, що 12 листопада 2021 року між АТ «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/380805/82/1294293, на виконання умов якого банк надав відповідачу споживчий кредит в розмірі 131 411 гривень 52 копійки. У відповідності до умов кредитного договору кредит відповідачу було надано на поворотній основі із сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Відсоткова ставка за користування кредитними коштами становить 29,9 відсотків річних. За умовами кредитного договору відповідач мав сплачувати кредит і відсотки за ним щомісячно ануїтентними платежами, які включають в себе погашення частини основної суми кредиту та відсотків. В порушення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, відповідач допустив прострочення погашення кредиту і відсотків за ним, у зв`язку із чим станом на 19 липня 2023 року виникла заборгованість по сплаті тіла кредиту в розмірі 131 411 гривень 52 копійки та відсотків за ним у розмірі 10 104 гривні 50 копійок (оазом 141 165 гривень 07 копійок). Існування цієї заборгованості підтверджується Розрахунком заборгованості за кредитним договором від 19 липня 2023 року (а.с. 7-8) та Виписко по рахунку від 18 липня 2023 року (а.с. 13-16). У відповідності до правових позицій викладених у постановах Верховного Суду від 23 вересня 2019 року №910/10254/18 та від 30 серпня 2019 року №353/614/15 зазначені докази підтверджують факт передачі кредитних коштів відповідачу та розміру його заборгованості перед позивачем. Зважаючи на принцип змагальності сторін, передбачений ст. 12 ЦПК України та передбачений ч. 1 ст. 81 ЦПК України обов`язок відповідача надати докази, які спростовують доводи позивача щодо наявності заборгованості, за умов відсутності таких доказів, суд позбавлений можливості дійти висновку про відсутність порушення відповідачем зазначених умов кредитного договору, як наслідок суд приходить до висновку про наявність порушення цих умов та наявність цієї заборгованості. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Відповідач умови кредитного договору не виконали, а тому суд вважає, що з відповідачів підлягає до стягнення заявлена позивачем сума заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із Платіжної інструкції, позивач 21 серпня 2023 року сплатив судовий збір за предявлення позову в розмірі 2 684 гривні, які у відповідності до норми ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст. ст. 14, 525, 526, 527, 530, 610 - 612, 629, 634, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved