Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

[PERSON] , (далі позивач, [PERSON] ), звернулася до суду із позовом до [PERSON] , (далі відповідач, [PERSON] ), треті особи: приватний нотаріус Виконавчого округу міста Києва Уманець Наталія Олегівна, (далі-приватний нотаріус), [PERSON] , (далі третя особа, [PERSON] ), про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя та зняття арешту. Позивач у своїй позовній заяві вказала, що 18 червня 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. На дату звернення до суду позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі відповідач [PERSON] придбав земельну ділянку з кадастровим номером 3222755400:00:007:0020, площею 0,1202 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності за відповідачем [PERSON] на зазначену вище земельну ділянку також посвідчується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 3222755400:00:007:0020, площею 0,1202 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] придбана у період перебування позивачки та відповідача у зареєстрованому шлюбі, на купівлю зазначеного майна позивачка давала згоду, ділянка є об`єктом спільної сумісної власності подружжя у рівних частках за кожним. Згідно постанови про опис та арешт майна боржника від 19.01.2023р., АСВП №70634255, ЗВП 70634799, приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Уманець Н. О. на земельну ділянку відповідача з кадастровим номером 3222755400:00:007:0020, площею 0,1202 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт. Оскільки на майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності (земельну ділянку з кадастровим номером 3222755400:00:007:0020, площею 0,1202 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] ) накладено арешт, позивачка [PERSON] позбавлена можливості розпоряджатися своєю часткою в спільному з відповідачем майні, що є грубим порушенням її права власності. Враховуючи викладене, заявник просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 3222755400:00:007:0020, площею 0,1202 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] та зняти арешт з 1/2 частини вищевказаної земельної ділянки. Ухвалою суду\~від 13.03.2023\~року позовну\~заяву [PERSON] \~прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 22.03.2023 року вжито заходів забезпечення позову та зупинено продаж арештованого майна, а саме, земельної ділянки з кадастровим номером 3222755400:00:007:0020, площею 0,1202 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 27). Копію ухвали суду від 13.03.2023 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 03.06.2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800100233246. Копія ухвали суду від 13.03.2023 року була направлена третій особі приватному нотаріусу Виконавчого округу міста Києва Уманець Н.О. за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві, а саме: [ADDRESS] , група приміщень 1. Проте поштове відправлення № 0800100233203 повернулося до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Копію ухвали суду від 13.03.2023 року та позовну заяву з додатками [PERSON] отримав 30.05.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0800100233238. Проте, відзиву, заяв та клопотань до суду не заявляв. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, 18 червня 2011 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №1318. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18.06.2011р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї (а.с.8). За час перебування у шлюбі відповідач [PERSON] придбав земельну ділянку з кадастровим номером 3222755400:00:007:0020, площею 0,1202 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим 09.08.2021р. приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевським В. С. та зареєстрованим в реєстрі за №2510 (а.с.9-10). Право власності за відповідачем [PERSON] на зазначену вище земельну ділянку також посвідчується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 09.08.2021р., індексний номер витягу 269606942 (а.с.11). Згідно постанови про опис та арешт майна боржника від 19.01.2023р., АСВП №70634255, ЗВП 70634799, приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Уманець Н. О. на земельну ділянку відповідача з кадастровим номером 3222755400:00:007:0020, площею 0,1202 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт (а.с.13-14) Частиною першою\~статті 15 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, крім речей індивідуального користування. Відповідно ст. 63\~СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними Згідно\~ст. 70 СК України частки\~майна дружини та чоловіка, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є рівними. Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. З вищевикладеного видно, що позивачу належить 1/2 частини земельної ділянки з кадастровим номером 3222755400:00:007:0020, площею 0,1202 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а відтак позовні вимоги [PERSON] про визнання земельної ділянки спільною сумісною власністю подружжя та визнання за нею права власності на 1/2 її частину підлягають задоволенню. Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В пункті 8 Постанови «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №25 від 03.06.2016 Пленум Верховного Суду України роз`яснив наступне: оскільки згідно зі статтею 126 ЦПК позивач вправі об`єднати в одній позовній заяві кілька однорідних позовних вимог, пов`язаних між собою, в одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна. При цьому якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно. Відповідно до пункту 14 Постанови «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 Пленум Верховного Суду України, вирішуючи питання про належність описаного та арештованого майна, суди повинні керуватися нормами цивільного та сімейного законодавства, які діяли на час придбання майна, що регулюють право власності та його захист. При розгляді позову одного з подружжя про зняття арешту з належної йому частки майна у спільній сумісній власності подружжя судам необхідно враховувати, що відповідно до статей 60, 70 Сімейного кодексу України (далі - СК) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і в разі його поділу їх частки є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя та зняття арешту таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147,20 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved