Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Повалій Олену Василівну звернулась з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позовна заява надійшла до суду 17 серпня 2023 року. Позиція позивачки Позивачка посилається на те, що вона протягом тривалого часу з 20 січня 1981 року по 03 березня 1983 року та з 09 березня 1983 року по 26 лютого 2021 року працювала у різних структурних підрозділах на різних посадах у ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах, за час роботи отримала хронічні професійні захворювання. Довідкою МСЕК від 02 жовтня 1996 року їй встановлено первинно безстроково 10 відсотків втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва. Згідно довідки МСЕК від 20 квітня 2022 року серії 12ААА № 121044 їй визначено первинно-повторно безстроково 40 відсотків втрати професійної працездатності, у тому числі: 20 відсотків хронічне обструктивне захворювання легенів, 10 відсотків хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, 10 відсотків трудове каліцтво згідно акту Н-1 № 42 від 25 травня 1994 року. Позивачка вважає, що за таких обставин відповідач повинен відшкодувати їй моральну шкоду, оскільки вона втратила здоров`я саме з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці. Позивачка просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 200 000 грн. Рух по справі Ухвалою від 22 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі. 22 вересня 2023 року відповідач ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками. Відзиву на позов не надійшло. Також на день розгляду справи не надходило будь-яких заяв, які б свідчили про мирне врегулювання спору. Тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом Згідно із записами у трудовій книжці, [PERSON] працювала на підприємствах відповідача в умовах впливу шкідливих факторів в період з 20 січня 1981 по 03 березня 1983 року та з 09 березня 1983 року по 26 лютого 2021 року. (а.с.10-14) Медичним висновком лікарсько-експертної комісії Державної установи «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» № 142 від 18 січня 2022 року встановлено у [PERSON] наявність професійних захворювань: -хронічне обструктивне захворювання легенів другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легенів другої стадії), легенева недостатність другого ступеня, -хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість третього ступеня (з помірним зниженням слуху). (а.с.26-28) 17 лютого 2022 року затверджено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] . За змістом цього акту [PERSON] , працюючи майстром дільниці технологічного комплексу поверхні, забезпечувала безаварійну і безпечну роботу на всіх технологічних процесах на дільниці. Внаслідок недосконалості технології, роботи механізмів і машин, неможливості встановлення систем відсмоктування та уловлювання пилу, підпадала під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, підвищених рівнів виробничого шуму. (а.с.15-18) Довідкою МСЕК серії 12ААА № 121044 від 20 квітня 2022 року [PERSON] визначено первинно-повторно безстроково 40 відсотків втрати професійної працездатності, у тому числі: первинно 20 відсотків хронічне обструктивне захворювання легенів, первинно 10 відсотків хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, повторно 10 відсотків трудове каліцтво згідно акту Н-1 № 42 від 25 травня 1994 року. (а.с.21) Право позивачки на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення їй висновком МСЕК стійкої втрати працездатності. Надані позивачкою письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивачка в обґрунтування своїх вимог. \~ \~ Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~ Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці а також нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, позивачка частково втратила професійну працездатність, що порушило її звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Таким чином судом встановлено наявність порушення права позивачки на безпечні та здорові умови праці, що призвело до отримання позивачкою виробничої травми, виникнення професійних захворювань та обмеження працездатності. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачкою професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, наявність вимушених змін у житті позивачки у зв`язку з ушкодженням здоров`я, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 80\~000 грн, що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивачка пережила і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в редакції, що є чинною на день розгляду справи в суді, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у\~вигляді \~відшкодування матеріальної\~або немайнової\~(моральної)\~шкоди,\~крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Визначений судом розмір моральної шкоди перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2024 року (7100 х 4 = 28\~400 грн), тому сума моральної шкоди підлягає стягненню з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивачки до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою (мінімальний розмір 1073 грн 60 коп).

Outcome: partial