Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту здійснення ним постійного догляду за [PERSON] , інвалідом ІІ групи, а інші особи, які можуть здійснювати такий догляд відсутні. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків заяви. 01 грудня 2023 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до змісту якої заявник [PERSON] вказав, що встановлення факту здійснення ним постійного догляду за [PERSON] , інвалідом ІІ групи, а інші особи, які можуть здійснювати такий догляд відсутні породжує для нього право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11 грудня 2023 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження з одночасним залученням до розгляду в якості заінтересованої особи Деснянського районного в місті Києві військового комісаріату. Свої вимоги заявник мотивує тим, що він [PERSON] , чоловік [PERSON] , згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу № 555 від 22.09.2023 року, який виданий Комунальним некомерційним підприємством «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради є особою, яка постійно здійснює догляд за хворим - [PERSON] (рідним братом дружини), [INFO], інвалідом II групи загального захворювання внаслідок психічного розладу, яка встановлена 27.08.2002 року безстроково та проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що він потребує постійного стороннього догляду. За адресою: [ADDRESS] разом з ними також проживає батько дружини та [PERSON] - [PERSON] , [INFO], пенсіонер, який за віком (70 років), станом здоров`я та у зв`язку з вкрай неприязними відносинами зі своїм сином, здійснювати постійний догляд за [PERSON] не в змозі. Мати [PERSON] - [PERSON] , [INFO] (69 років), пенсіонерка, розлучена з батьком [PERSON] та вже довгий час проживає окремо, у зв`язку з чим здійснювати постійний догляд за сином інвалідом не має можливості. Дружина заявника (сестра [PERSON] ) - [PERSON] , також не може здійснювати постійний догляд за своїм братом інвалідом, в силу об`єктивних обставин, а саме, тому що брат важить 110 кг, обмежений в самообслуговуванні (не може сам підійматись сходами, не тримає рівновагу, не може готувати їжу, важко пересувається, не може сам одягнутись, здійснити гігієну за собою), бо у додаток до свого захворювання має паралізовану ліву ногу та руку, постійно падає у зв`язку з регулярними приступами епілепсії та обмеженій у здатності контролювати свою поведінку. Окрім того, вона єдина в родині змушена працювати на повній зайнятості (повний робочий день, п`ять днів на тиждень), так як матеріально забезпечує всю родину, брата інваліда, який постійно потребує медикаментозної підтримки та допомагає батькам пенсіонерам. Інших рідних або інших осіб, які б могли здійснювати постійний сторонній догляд за [PERSON] він не має. Факт здійснення мною постійного догляду за [PERSON] має юридичне значення, оскільки породжує виникнення певних прав та обов`язків - а саме надає заявнику право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. До судового розгляду з"являлись заявник, його представник (дружина) [PERSON] , [PERSON] . Протягом судового розгляду заявник, його представник підтримали заяву, [PERSON] підтвердив, що догляд за ним здійснює заявник [PERSON] . Представники заінтересованих осіб до судового розгляду не з`являлись. В поданій суду заяві представник Управління соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації просив здійснювати розгляду справи за відсутності представника, додатково надав інформацію про те, що [PERSON] не перебуває на обліку в управління, не отримує виплат та соціальної допомоги. В поданій суду заяві представник [INFO] (військовий комісаріат) просив справу слухати за його відсутності. У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній. Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 та у постановах Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 363/5518/21 та від 04 травня 2022 року у справі № 372/285/21. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.7) [PERSON] , [INFO] є братом [PERSON] та інвалідом ІІ групи з 27.08.20002 року безстроково. Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу № 555 [PERSON] має обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування, здатності до спілкування, контролю своєї поведінки. Висновок дійсний до 21.03.2024 року. Також, даним висновком встановлено, що [PERSON] проживає разом зі [PERSON] (а.с.13) [PERSON] працює повний робочий день, що підтверджується довідкою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. (а.с.16) Відповідно до пояснень сторін батько [PERSON] та [PERSON] проживає разом з ними, мати проживає окремо. Батьки не здійснюють піклування за інвалідом ІІ групи [PERSON] . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Факт, що просить встановити заявник, має юридичне значення. У відповідності до ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Протягом судового розгляду стороною заявника не було надано доказів на підтвердження факту, що просить встановити заявник, а саме що відсутні інші особи, що можуть здійснювати догляд за інвалідом ІІ групи [PERSON] . Згідно п. 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Виходячи з вищенаведеного, вимога заявника не можу бути визнана судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed