Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

До Московського районного суду м. Харкова звернувся позивач - АТ КБ «ПриватБанк» з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 69\~861,32 грн. за кредитним договором № б/н від 11.09.2017 року, яка складається із 46\~990,73 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9\~805,24 грн. заборгованість за простроченими відсотками та 13\~065,35 грн. заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, посилаючись на те, що між сторонами був укладений кредитний договір, зобов`язання за яким відповідач не виконує, тому станом на 20.09.2020 року, за ним утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути у судовому порядку. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22 січня 2021 року у цивільній справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження. На виконання розпорядження голови Верховного суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності справ в умовах воєнного стану» вказана справа була направлена за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави. Згідно акту передачі справ від 30 серпня 2022 року вище вказану справу передано з Московського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м. Полтави, яка зареєстрована Октябрським районним судом м. Полтави 20 квітня 2023 року за Вх № 25701/23-Вх. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2023 року суддю Сініцина Е.М. визначено головуючим по справі. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07 серпня 2023 року у цивільній справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання. Представник позивача у позовній заяві просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.09.2017 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, з якими він згоден. Умови та Правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПриватБанку, відповідач зобов`язався виконувати та регулярно з ними ознайомлюватися. Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч.2 ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді, вчинила дію, відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Договору на підставі яких, відповідач, при укладанні Договору, дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. АТ КБ «Приват Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Довідкою наданою позивачем підтверджується, що АТ КБ «Приватбанк» видавав [PERSON] кредитні картки, згідно до укладеного кредитного договору №б/н від 11.09.2017 року. Кредитний ліміт був встановлений 30.03.2018 року в сумі 0,00 гривень, неодноразово збільшувався, останній раз збільшений 09.11.2018 року до 18\~000,00 грн., та зменшений 03.08.2019 року до 0,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] .. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання - є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, відповідач зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Як вбачається з наявних матеріалів, позивач виконав свої зобов`язання перед [PERSON] , надавши йому кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту в сумі, строки та на умовах, передбачених договором, на платіжну картку. Проте, відповідач [PERSON] у терміни, встановлені договором, свої зобов`язання перед АТ КБ «ПриватБанк» не виконував в повному обсязі. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором №б/н від 11.09.2017 року відповідач [PERSON] станом на 20.09.2020 року, має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» у сумі: 69\~861,32 грн., яка складається з наступного: 46\~990,73 грн. заборгованість за тілом кредиту та 9\~805,24 грн. заборгованість за простроченими відсотками, та 13\~065,35 грн. заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, що підтверджується розрахунком заборгованості. Такий розмір заборгованості - є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданим до суду розрахунком заборгованості, який є належним та допустимим доказом по справі, та не оспорений відповідачем. Відповідачем [PERSON] , всупереч положень ст.81 ЦПК України, не було надано до суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов`язань, заяв про застосування строку позовної давності не надходило. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] порушив зобов`язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором та законом. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2 102,00 грн.

Outcome: approved