Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

11.07.2023 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третьої особи - Товарної біржи "Нерухомість-Південь" про визнання договору дійсним, визнання права власності в порядку спадкування та просив суд визнати дійсним договір купівлі - продажу № 3259 від 15 березня 1999 року укладений на Товарній біржі «Нерухомісь-Південь», зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 3259 від 15 березня 1999 року та Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 18346 від 17 березня 1999 року, відповідно до умов якого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] та [PERSON] купили у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] , визначивши за договором частку [PERSON] в розмірі 1/2 частки квартири; визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом, право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.07.2023 року відкрито провадження по справі та ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подали заяву про слухання справи за їх відсутності. В судове засідання відповідачі не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. В судове засідання третя особа не з`явилася, причину неявки суду не повідомило, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено судом, 15 березня 1999 року на Товарній біржі «Нерухомісь-Південь» був укладений договір купівлі - продажу № 3259 відповідно до умов якого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] та [PERSON] купили у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] . Зазначений договір був зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 3259 від 15 березня 1999 року та Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 18346 від 17 березня 1999 року без визначення часток співвласників. Договір виконаний сторонами повністю. 07 березня 2022 року співвласниця квартири [PERSON] , 1940 року народження, померла, про іцо 09 червня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) був складений відповідний актовий запис за № 3538 та видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 09 червня 2022 року. Спадщину, що відкрилась у день смерті [PERSON] , прийняв її син, позивач у цій справі - [PERSON] , який на день відкриття спадщини проживав в спадковій квартирі. На підставі заяви спадкоємця про прийняття спадщини приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Островською-Колосюк Ю.Б. було заведено відповідну спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 69865148, номер у нотаріуса 17/2022, дата заведення 01 листопада 2022 року. 28 червня 2023 року нотаріусом видано постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії з наступних підстав: наданий біржовий договір купівлі продажу не посвідчений нотаріально, що порушує вимоги ЦК УРСР; зазначена біржова угода укладена з порушенням закону, а саме, продавцями є три особи, яким квартира належала на праві спільної власності, а відповідно до Закону України «Про товарну біржу», кожен з членів біржі може виставляти на торги свій товар (конкретне, реальне майно), що порушує правила біржових торгів (аукціону) оскільки не можливо встановити, яке саме майно кожен з продавців виставив на торги; не визначено, яку частку придбав кожен з покупців. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Крім того, ст.2 Закону України "Про товарну біржу" встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів. Відповідно до ст.5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли в 1999 році, для їх врегулювання слід застосовувати ЦК УРСР в редакції 1963 року. Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору стаття 47 цього Кодексу. За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Частиною 2 ст.47 ЦК УРСР (1963 р.) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Право позивача, на звернення до суду за захистом своїх майнових прав пов`язаних з правом володіння власністю не може бути обмежено позовною давністю. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі. Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконанні в повному обсязі, договір зареєстрований в Миколаївському бюро технічної інвентаризації, тому позивач на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набула право власності на квартиру і правомірно володіє нею. З огляду на зазначені обставини суд вважає, що позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення вищевказаного договору купівлі-продажу будинку, її виконання та обставини, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди, а відтак приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку. Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. З урахуванням викладеного, суд вважає що позов в частині визначення часток кожного із співвласників за договором і визнання за [PERSON] , в порядку спадкування за законом, право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не підлягає задоволенню, та є передчасними, у зв`язку з тим, що суд не вбачає з позовної, яким саме чином відповідачі порушують право позивача на спадкування. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial