Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

23.10.2023 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Бурдига Владислав Олегович до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їх з відповідачем шлюб виявся невдалим, спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на майбутнє та вирішення сімейних потреб, що призвело до взаємної втрати довіри та любові один до одного. Шлюбні відносини припинились, їх поновлення та збереження сім`ї є неможливим. Позивачка вважає, що примирення та подальше спільне проживання з відповідачем неможливе, буде суперечити її інтересам. Єдиним способом врегулювання відносин є розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 23.10.2023 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. Ухвалою суду від 02.11.2023 позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з тим, що вона не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків. 10.11.2023 представником позивача було виконано вимоги ухвали суду від 10.11.2023 про залишення позовної заяви без руху. 15.11.2023 суддею Романенко О.О. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання. У судове засідання 10.01.2024 сторони не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, 03.01.2024 через Електронний кабінет Електронного суду представник позивачки - адвокат Бурдига В.О. подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Подано клопотання у якому позивачка просить судові витрати покласти на неї. (а.с.54). Відповідач у судове засідання не з`явився,10.01.2024 надав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Просить задовольнити клопотання позивачки про покладення судових витрат за позивачку (а.с.55). Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних письмових доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 26.10.2021 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Новосанжарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 94, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.10.2023, що є виданим повторно Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.5). Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила залишити прізвище - « [PERSON] ». Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією до квитанції № 9858-7107-4405-6807 від 16.10.2023 (а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 19). Разом із тим, позивачка подала клопотання у якому просить судові витрати покласти на неї. Враховуючи позицію позивача в частині розподілу судових витрат, судові витрати по стягненню судового збору необхідно віднести за рахунок позивача. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн, до позовної заяви додано копію договору про надання професійної правничої допомоги № 92/2023, актом прийняття наданих послуг №1 відповідно до договору про надання правничої допомоги № 92/2023 та копію квитанції про сплату гонорару (а.с.8-12). Разом із тим, позивачка подала клопотання у якому просить судові витрати покласти на неї. Враховуючи позицію позивачки в частині розподілу судових витрат, судові витрати з витрат на професійну правничу допомогу необхідно віднести за рахунок позивачки. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved