Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

31 жовтня 2023 року [PERSON] звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області із позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01.09.2023 року у кримінальній справі № 452/1676/22 (далі по тексту - вирок) [PERSON] , [INFO] було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25.07.2023 року, остаточно призначено [PERSON] , покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі. Зокрема вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01.09.2023 року у справі № 452/1676/23 встановлено, що 21 січня 2023 року приблизно о 15 год. 00 хв. [PERSON] , перебуваючи на автовокзалі, що за адресою: м. Самбір, вул. Лемківська, ЗЖ, біля входу в приміщення автостанції, побачив гаманець чорного кольору, який випав з кишені куртки потерпілого [PERSON] , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав гаманець, в якому знаходилися паспорт громадянина України, виданий на ім`я [PERSON] та грошові кошти в сумі 6 700,00 грн. Після чого, пройшов до приміщення магазину « АТБ - маркет », що за адресою: м. Самбір, вул. Лемківська, 1А Львівської області , де оглянув зміст гаманця, під час чого забрав грошові кошти в сумі 6 700,00 грн. якими розпорядився на власний розсуд. Гаманець з паспортом викинув у смітник. Своїми діями спричинив потерпілому [PERSON] майнову шкоду на суму 6 700,00 грн. Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, які викладені у обвинувальному акті, вказавши, що вони були встановлені правильно і всі ці обставини він визнає повністю. Шкоду потерпілому [PERSON] не відшкодував, бо перебуває під вартою. Таким чином, обставини щодо спричинення відповідачем майнової шкоди на суму 6700,00 грн. не потребують доказування, оскільки встановлені вироком суду. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 6 700, 00 грн. майнової шкоди. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.11.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статей 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01.09.2023 року вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25.07.2023 року, остаточно призначено [PERSON] , покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі. Вироком суду, копія якого міститься в матеріалах справи, встановлено, що [PERSON] , 21 січня 2023 року приблизно о 15 год. 00 хв. [PERSON] , перебуваючи на автовокзалі, що за адресою: м. Самбір, вул. Лемківська, ЗЖ, біля входу в приміщення автостанції, побачив гаманець чорного кольору, який випав з кишені куртки потерпілого [PERSON] , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав гаманець, в якому знаходилися паспорт громадянина України, виданий на ім`я [PERSON] та грошові кошти в сумі 6 700,00 грн. Після чого, пройшов до приміщення магазину « АТБ - маркет », що за адресою: м. Самбір, вул. Лемківська, 1А Львівської області , де оглянув зміст гаманця, під час чого забрав грошові кошти в сумі 6 700,00 грн. якими розпорядився на власний розсуд. Гаманець з паспортом викинув у смітник. Своїми діями спричинив потерпілому [PERSON] майнову шкоду на суму 6 700,00 грн. Цивільний позов у кримінальному провадженні [PERSON] пред`явлено не було. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом зазначеної норми закону у правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди. Обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, відсутність вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач. Частиною 1 статті 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 60 вказаного Кодексу, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтю 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Відповідно п.25 постанови пленуму ВСУ від 06.11.2009 р. № 10 розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи. Як вбачається із копії вироку, кримінальним правопорушенням, вчиненим [PERSON] , позивачу було спричинено майнові збитки на суму 6 700,00 грн. Таким чином, заявлені позивачем [PERSON] вимоги про відшкодування майнової шкоди є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положенням ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач при зверненні до суду із позовом звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6, ч. 1, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі вставленому законодавством в розмірі 1073, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved