Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

В червні 2023 керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Війтівецької сільської територіальної громади Хмільницького району Вінницької області звернувся до [PERSON] , ТОВ "АмбарАгро", треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, [PERSON] , про витребування земельної ділянки. Позов мотивований тим, що Хмільницькою окружною прокуратурою було виявлено порушення інтересів держави у сфері дотримання земельного законодавства при наданні у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Війтівецької ОТГ Хмільницького району Вінницької області. Згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано із земель державної власності у власність [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення. На підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 17.01.2019 державним реєстратором Агрономічної сільської ради Вінницького району 15.03.2019 року зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] . Згідно інформації [PERSON] безоплатно вже надано із земель державної власності у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Брідоцької сільської ради Теплицького району Вінницької області. Наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 17.01.2019 зареєстровано право власності на земельну ділянку за [PERSON] . Таким чином, [PERSON] надав недостовірну інформацію, оскільки раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. У подальшому 26.12.2019 року приватним нотаріусом посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та ТОВ "АмбарАгро" (бувший ТОВ "Поділля Агроінвест". Відповідно до актуальної інформації власником спірної земельної ділянки є [PERSON] . При цьому, [PERSON] набув вказану земельну ділянку в особи, яка з огляду на зазначені обставини не мала права її отримувати та відчужувати, а отже земельна ділянка підлягає витребуванню у [PERSON] та ТОВ "АмбарАгро" (бувший ТОВ "Поділля Агроінвест" на користь держави. Ухвалою суду від 29.06.2023 у даній справі відкрито загальне позовне провадження.Відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 21.07.2023 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Федик Ю. Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому адвокат зазначає, що позовні вимоги відповідач не визнає з наступних підстав. Відповідач набув права власності на спірну ділянку за договором купівлі-продажу від 26.12.2019 року, вказаний договір є відплатним. Відповідач не знав та не міг знати, що [PERSON] не мав права відчужувати земельну ділянку. відповідач є добросовісним набувачем. Перевірку фактів приватизації повинно було зробити ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, але не зробило її. Ризик будь-якої помилки державного органу повинно покладатися на саму державу і не може виправлятися коштом осіб, яких вона стосується. Тому у задоволенні позову про витребування земельної ділянки просить відмовити. 25.07.2023 на адресу суду від керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що відзив представника відповідача [PERSON] - адвоката Федик Ю. Ю. є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] набув вказану земельну ділянку в особи, яка не мала права її отримувати, а отже земельна ділянка підлягає витребуванню у відповідача на користь держави. Також зазначив, що кінцевий набувач не позбавлений можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до проміжного набувача, у якого придбав земельну ділянку, про відшкодування збитків на підставі ст. 661 ЦК України. Таку ж вимогу може заявити і проміжний набувач до первинного набувача. Тому керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області просить відхилити доводи представника відповідача [PERSON] - адвоката Федик Ю. Ю. а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 15.08.2023 на адресу суду від ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надійшло пояснення на позовну заяву, в якому зазначено, що на адресу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надійшло клопотання [PERSON] про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. У клопотанні [PERSON] зазначив, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення не скористався. Також зазначає, що до повноважень ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області не належить перевірка фактів реалізації громадянами права на безоплатну приватизацію земельних ділянок, тому ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області не заперечує проти задоволення позовної заяви та витребування у [PERSON] спірної земельної ділянки. Ухвалою суду від 09.11.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник прокуратури підтримала позовні вимоги з підстав, що зазначені в позові та просила їх задовольнити. Представника відповідача [PERSON] - адвокат Федик Ю. Ю. в судове засідання не з`явилися, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву у якій просять розгляд справи провести у їхню відсутність, також просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа - представник головного управління Держгеокадастру в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву у якій просить розгляд справи провести у його відсутність не заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заперечень до суду не надав. Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази, встановив наступні обставини. Відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-692/15-19-СГ від 17.01.2019 року, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером 0524887200:05:002:0508 у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Війтівецької сільської територіальної громади Хмільницького району Вінницької області (колишньої Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області) (а.с. 31-32). На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-692/15-19-СГ від 17.01.2019, державним реєстратором Агрономічної сільської ради Вінницького району 15.03.2019 зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0524887200:05:002:0508 за [PERSON] (номер запису про право власності 30897477, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1796434805248). Водночас, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадаструу Вінницькій області №2-17120/15-18-СГ від 13.12.2018 безоплатно надано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га з кадастровим номером 0523780800:01:000:0419 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Брідоцької сільської ради Теплицького району Вінницької області (а.с.22-29, 30). Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання у власність спірної земельної ділянки (наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-692/15-19-СГ від 17.01.2019), використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (на підставі наказу Головного управління Держгеокадаструу Вінницькій області № 2-17120/15-18-СГ від 13.12.2018). Згідно договору купівлі-продажу № 1004 від 26.12.2019 року [PERSON] придбав у [PERSON] земельну ділянку, кадастровий номер 0524887200:05:002:0508, площею 2,0000 га, яка розташована за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Війтівецька сільська рада, для ведення особистого селянського господарства (копія на а.с. 41-42). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна , власником земельної ділянки з кадастровим номером 0524887200:05:002:0508, площею 2,0000 га, що розташована на території Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області є [PERSON] (а.с. 22-29). Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 131-1 Конституції України органи прокуратури здійснюють представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Частиною третьою статті 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 41 КУ та ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 55 КУ, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до частин першої та другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частиною першою статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбанняза договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ч. 1- 4 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Згідно з п. б ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара. Право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 у справі N 706/1685/16-ц). Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186-1 ЗК України. Згідно ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Прийнятий Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області області наказ № 2-692/15-19-СГ від 17.01.2019 "Про затвердження документації із землеустрою та передання земельної ділянки у власність", суперечить вимогам ч. 4 ст. 116, ст. 121 ЗК України, оскільки [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки у власність використав надане йому державою право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. З огляду на викладене, договір купівлі-продажу № 1004 від 26.12.2019 року, згідно з яким [PERSON] купив у [PERSON] земельну ділянку, кадастровий номер 0524887200:05:002:0508, площею 2,0000 га, яка розташована за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Війтівецька сільська рада, для ведення особистого селянського господарства, також є незаконним. Відповідно до положень ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Таким чином право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя стаття 388 ЦК України). Майно підлягає витребуванню у останнього набувача без необхідності визнання недійсними останніх правочинів щодо такого майна. При цьому витребування спірної земельної ділянки також у орендаря, який виступає користувачем земельної ділянки, тобто останнім набувачем, відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника майна (Постанова ВС від 17.11.2021 усправа №672/386/20) Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації майна за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Таким чином, оскільки спірна земельна ділянка була придбана [PERSON] у [PERSON] , який при зверненні до ГУ Держгеокадастру із клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та його затвердження, не повідомив, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства вже скористався, та внаслідок незабезпечення Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області законного надання земельної ділянки, що призвело до подвійного отримання [PERSON] земельних ділянок, тому вимога про витребування земельної ділянки у власність держави є обгрунтованою. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області в інтересах Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області підлягають до задоволення. Судові витрати понесені позивачем, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved