Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

15 січня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Первомайської міської об`єднаної територіальної громади Харківської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавицею (його бабусею) [PERSON] , [INFO] , з лютого 2020 року до дня смерті останнього [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтував таким: [INFO] померла його бабуся [PERSON] , [INFO] , за місцем своєї реєстрації і постійного проживання в [ADDRESS] , який є спадковим майном. Цей будинок померла бабуся успадкувала після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , але не встигла оформити спадщину за своє життя. Спадкоємцем за правом представлення є він, позивач, оскільки син спадкодавиці, а його батько [PERSON] , помер раніше бабусі [INFO] . Інші спадкоємці відсутні. Сам має реєстрацію в [ADDRESS] , проте, у лютому місяці 2020 року після смерті діда переїхав жити до бабусі аби доглядати її та піклуватися про неї. Вважає, що він прийняв спадщину за фактом проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, але подавши заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на будинок від 09.08.2023 року до приватного нотаріуса Лозівського районного округу Харківської області Вовк І.В., отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки немає підтвердження постійного проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини. Вказане і змусило його звернутися із цією заявою до суду разом із визнанням права власності за ним на спадкове майно. 22.09.2023 року провадження у справі за ухвалою судді відкрито з призначенням до підготовчого засідання на 29.11.2023 року з витребуванням спадкової справи щодо майна померлої. Ухвалою суду від 29.11.2023 року підготовче засідання відкладено на 17.01.2024 року через не надходження спадкової справи. Позивач до судового засідання не прибув, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Від представника відповідача надано заяву з проханням розглянути справу у відсутність представника міської ради, проти задоволення позову не заперечує Враховуючи неявку у судове засідання сторін, та фактичне визнання відповідачем позову, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ст. 200 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, в тому числі і спадкову справу, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст. ст. 76-82 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зокрема, встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , за місцем своєї реєстрації і постійного проживання в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою з місця проживання (а.с.11-12). Позивач [PERSON] , місце реєстрації якого: [ADDRESS] (а.с.32), є онуком померлої, що підтверджується свідоцтвами про народження позивача та його батька [PERSON] (а.с.17-18). Після смерті бабусі відкрилася спадщина, яка складається, крім іншого, ще і з житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , який належав їй за правом спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 14-15), проте документально це право за життя оформити не встигла. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом за правом представлення, оскільки син спадкодавиці, а його батько [PERSON] , помер раніше бабусі [INFO] . Інші спадкоємці відсутні. Подавши заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на будинок від 09.08.2023 року до приватного нотаріуса Лозівського районного округу Харківської області Вовк І.В., отримав постанову від 10.08.2023 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки немає підтвердження постійного проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини (а.с.25). Позивач у\~лютому 2020\~року після смерті\~ [INFO] свого\~діда (чоловіка\~бабусі)\~ [PERSON] переїхав\~жити до\~бабусі аби\~доглядати її\~та піклуватися\~про неї\~до її\~смерті,\~про що надано акт про сумісне проживання, складений 14.08.2023 року депутатом Первомайської міської ради Харківської області та сусідами (а.с.19). Отже встановлення юридичного факту проживання зі спадкодавицею позивачеві необхідно для належного оформлення своїх спадкових прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно абзацу 1 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, дослідивши та оцінивши у сукупності надані докази в процесі розгляду справи, суд не має сумніву у доведеності факту сумісного проживання позивача та померлої у вказаний позивачем період часу, та доходить висновку, що дана вимога підлягає задоволенню. Встановлено, що позивач постійно проживав із спадкодавицею на час відкриття спадщини та як спадкоємець першої черги спадкування за правом представлення за законом у встановлений статтею 1270 ЦК України строк заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подав, тобто є таким, що прийняв спадщину після померлої. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. У даній справі перешкодою була відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії обраний позивачем спосіб захисту є належним, а отже позов в частині визнання права власності на спадкове нерухоме майно також підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved