Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

У листопаді 2023 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач посилається на те, що є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячої води відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії" від 10.04.2014 № 1198-VII для об`єктів усіх форм власності з 01.07.2014. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , відтак є користувачем послуг, що надає позивач. Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 № 572 (що діяли на момент виникнення заборгованості) споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідач з жовтня 2016 року не вносив плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з червня 2017 року не вносив оплату за постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, що станом на 01.10.2023 становить 80337,07 грн., з яких заборгованість з централізованого опалення/постачання теплової енергії 44672,10 грн., заборгованість з постачання гарячої води 35664,97 грн. Відповідач як боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язаний також сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової в сумі 16196,86 грн. та трьох процентів річних в сумі 4769,85 грн. За викладених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та гарячого водопостачання в розмірі 80377,07 грн., інфляційну складову в сумі 16196,86 грн., три проценти річних в сумі 4769,85 грн., всього 101303,78 грн. Ухвалою суду від 10.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження по справі без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 18.12.2023 Відповідачем надано відзив на позов у якому позовні вимоги не визнаються з огляду на наступне. 15.09.2023 [PERSON] звернувся до директора Департаменту енергозбуту ТОВ "Євро-реконструкція" із заявою направити контролера для опломбування вузла розподільного обліку гарячого водопостачання після проведення періодичної повірки. В подальшому, 04.10.2023 звернувся до директора Департаменту енергозбуту ТОВ "Євро-реконструкція" із заявою про перерахунок заборгованості, так як в квартирі встановлено бойлер, відтак споживач не користується гарячим водопостачанням і отримав відповідь: "чекайте з Вами зв`яжуться". До заяви додано квитанцію про оплату за гаряче водопостачання від 14.02.2017, копію свідоцтва повірки лічильника від 12.09.2023, акт повірки від 12.09.2023, акт опломбування ТОВ "Євро-реконструкція" За викладених обставин, відповідач вважає розрахунок позивача необґрунтованим та просить суд застосувати строк позовної давності, відмовити у задоволенні позову. 28.12.2023 представником позивача до суду надано письмові пояснення у яких не визнаються обставини, викладені у відзиві. У разі задоволення судом заяви відповідача про застосування строку позовної давності позивач просить врахувати, що за вимогами законодавства її застосування підлягає лише до 11 березня 2017 року. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заяви по суті справи сторін, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За відомостями електронного реєстру територіальної громади міста Києва "ГІОЦ\\КМДА" від 08.11.2023 відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач посилається на те, що є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячої води за адресою: [ADDRESS] , а відповідач не оплачує за надані послуги, відтак наявна заборгованість. Відповідач заперечує обставини, на які посилається позивач, вказує, що в квартирі встановлено бойлер, гарячою водою не користується, лічильник повірено, перерахунок не проведено. Суд вважає важливими заперечення відповідача, разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, надання послуг з централізованого опалення/теплова енергія та постачання гарячої води до будинку [ADDRESS] здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії, статуту, затвердженого рішенням учасника ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» № 29/11-19 від 29.11.2019, відповідно до п. 3.3 якого основними видами господарської діяльності Товариства є, зокрема, виробництво, транспортування та постачання теплової енергії споживачам, виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях на установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 291 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869» слова "централізованого опалення" замінено словами "постачання теплової енергії". З листопада 2021 року діють Правила надання послуг з постачання теплової енергії, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 та Правила надання послуг з постачання гарячої води, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182. Факт надання позивачем послуг з централізованого теплопостачання/постачання теплової енергії як теплопостачальною організацією до будинку [ADDRESS] відповідач визнає. Відповідач у своїх запереченнях проти позову заявляє, що у його житлі за адресою [ADDRESS] встановлений бойлер для нагрівання холодної води, тому гарячою водою він не користується. Також відповідач заявляє, що звернувся до позивача із заявою про здійснення перерахунку заборгованості і долучив квитанцію про сплату за гаряче водопостачання (за 2017 рік). Відповідач [PERSON] також заявляє про застосування позовної давності до заявлених позивачем позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що 08.11.2023 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2016 року по вересень 2023 року включно. У відзиві відповідач не погоджується із нарахуваннями за послугу з гарячого водопостачання та просить позивача здійснити перерахунок за гаряче водопостачання, оскільки вважає що гаряча вода у його квартирі має нараховуватись згідно показів встановленого та не взятого на облік теплопостачальної організації (Позивача) лічильника. Як вбачається з доказів, долучених до відзиву, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки в квартирі відповідача виготовлено 12.09.2023, акт опломбування засобів обліку складено 21.09.2023. Після чого, Відповідач звернувся до ТОВ «Євро-реконструкція» з документами про взяття на облік індивідуального квартирного засобу обліку гарячої води та позивачем взято на облік індивідуальний квартирний засіб обліку гарячої води, розміщений у його помешканні за адресою [ADDRESS] , зафіксовано показники на момент його прийняття. В подальшому, від цього показника нараховувалась різниця між спожитою послугою і показником. Відповідно до умов пункту 7 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (постанова була чинна у період виникнення у відповідача заборгованості за надані послуги), показання квартирних засобів обліку щомісяця знімаються споживачами та надаються виконавцю за допомогою телефонного зв`язку, електронних сервісів запроваджених виконавцем, тощо. Щомісячну передачу показань вузлів розподільного обліку виконавцю послуг ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» споживачі можуть здійснювати одним із зручних для них способів, скориставшись: - особистим кабінетом Споживача «Мій дім. Особистий кабінет», реєстрація в якому здійснюється за посиланням: https://md.tec4.kiev.ua/login ; -мобільним додатком ТelegramBot, набравши в мобільному додатку Тelegram текст: ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ. -номерами телефонів: [NUMBER] та [NUMBER] - в робочі дні з 08.00 до 17:00, а також субота, неділя з 09.00 до 16.00 год. -номерами мобільних телефонів: [NUMBER] та [NUMBER] - в робочі дні з 8.00 до 17:00, а також за номером [NUMBER] в суботу та неділю з 09.00 до 16.00 год; -через скриньку для передачі показань, яка розміщена біля входу до Центру обслуговування споживачів за адресою: вул. Павла Усенка, 3. Показання вузлів розподільного обліку споживачам необхідно передавати щомісячно виконавцю послуг з 10 по 27 число місяця включно. Важливо: власники бойлерів, які тимчасово не користуються послугою, з постачання гарячої води, споживачі, які не проживають тимчасово за місцем реєстрації, також щомісяця мають передавати показання вузлів розподільного обліку, навіть якщо вони незмінні. Поряд із цим, доказів звернення відповідача до позивача з 2017 року з заявою про постановку на облік індивідуального квартирного засобу обліку гарячої води, який він встановив у своєму помешканні суду не надано. Інформації про наявність опломбування, паспорту, заводський номер індивідуального квартирного засобу обліку гарячої води відповідач позивачу у спірний період не передавав. Доказів передачі показів лічильника позивачу із 2017 року до вересня 2023 року відповідач не надає. Відповідно, надавач послуги не міг поставити на облік даний не ідентифікований і не повірений індивідуальний квартирний засіб обліку гарячої води, відтак не може враховувати його покази для нарахування за послугу з гарячого водопостачання. За наявності індивідуального засобу обліку гарячої води нарахування здійснюються виключно за показниками засобу обліку, які повинні щомісяця надаватися споживачами виконавцю послуг (п. 4 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»). Відповідно до п. 11 Правил №630 (постанова була чинна у період виникнення у відповідача заборгованості за надані послуги): - з червня 2017 року по травень 2020 року (включно) нарахування за гаряче водопостачання за адресою відповідача здійснювалися відповідно до норми споживання згідно кількості зареєстрованих осіб у помешканні (це 2 особи згідно витягу із Реєстру територіальної громади м. Києва, [PERSON] , [PERSON] ); - з червня 2020 року по вересень 2023 року - згідно з показаннями будинкового вузла комерційного обліку (загальнобудинкового лічильника), взятого на облік ТОВ «Євро-реконструкція», а саме: для споживачів які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири. За відсутності у позивача інформації про встановлений у відповідача індивідуальний засіб обліку гарячого водопостачання та без подальшого проведення споживачем періодичної повірки вузла розподільного обліку, після спливу строку повірки, подальші розрахунки з таким споживачем, приміщення якого не оснащене приладами обліку, здійснюється згідно затверджених норм споживання. Оскільки відповідачем вчасно не було надано позивачу інформації про встановлений засіб обліку гарячого водопостачання в квартирі та не було вчасно зроблено заявки на його опломбування та постановку на облік, суд приходить до висновку про обґрунтованість розрахунку заборгованості. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. Оскільки, відповідно до п. 18 Правил, п. 9 Договору, оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, початком нарахування 3% річних на заборгованість є наступний день, що слідує за останнім днем строку, коли зобов`язання мало бути виконано, тобто з 21 числа кожного місяця, а початком застосування індексу інфляції до прострочених платежів є наступний місяць, що йде за місяцем, коли зобов`язання мало бути виконано. Інфляційна складова боргу, яка розрахована згідно Листа «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» Верховного суду України від 03.04.1997 № 62-67р та відповідно до розрахунку ціни вимоги становить 16196,86 грн. Розмір 3% річних розраховано за формулою: сума боргу х 3%/365 х кількість днів прострочення та відповідно до розрахунку ціни вимоги становить 1624,14 грн. Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України процесуальний строк, що застосовується і у випадках суперечок з приводу надання житлово-комунальних послуг, стягнення заборгованості за їх несплату, тощо встановлюється тривалістю в три роки. Період, за який кредитор має право стягувати заборгованість визначається строком позовної давності. Позивач звернувся до суду з цим позовом 08.11.2023. У позовній заяві позивач просить стягнути заборгованість з відповідача за період з жовтня 2016 року по вересень 2023 року. Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», прийнятої відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на усій території України було встановлено карантин з 12 березня 2020 року, який, у свою чергу, постановами Кабінету Міністрів України був неодноразово продовжений ( від 25 березня 2020 року № 338, від 20 травня 2020 року № 392, від 22 липня 2020 року № 641, від 26 серпня 2020 року № 760, від 13 жовтня 2020 року № 956, від 09 грудня 2020 року № 1236, від 17 лютого 2021 року № 104, від 21 квітня 2021 року № 405, від 23 лютого 2022 № 229, від 27 травня 2022 року № 630, від 19 серпня 2022 № 928, від 23.12.2022 № 1423, від 25.04.2023 № 383). Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №383 вносились зміни до постанов Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338 та від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якими продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 30 червня 2023 року. Отже, починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності був продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Тобто, виходячи з вищенаведених положень закону, пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року. Строк позовної давності за всіма вимогами, що виникли після 12 березня 2017 року та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Як вбачається з розрахунку заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, борг нараховується з жовтня 2016 року, за послугу з гарячого водопостачання з червня 2017 року. Тому заява відповідача про застосування строків позовної давності є обґрунтованою та підлягає задоволенню лише до заявлених позовних вимог в межах періоду з жовтня 2016 року по 11 березня 2017 року. При визначенні суми боргу, суд бере за основу долучений позивачем розрахунок заборгованості, який складений у повній відповідності з чинним законодавством та перевірений судом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких умов, позов підлягає задоволенню в межах строку позовної давності, відтак підлягає стягненню з відповідача: сума заборгованості за послуги з постачання гарячої води та опалення у розмірі 75224,38 грн. + інфляційна складова боргу у розмірі 13663,82 грн. + три відсотки річних у розмірі 3 956,86 грн. Інші доводи відповідача не спростовують відповідність вимог позивача щодо предмета спору та їх обґрунтування, поданих з дотриманням ст. 175 ЦПК України, відтак не потребують детального обґрунтування. Щодо розподілу судових витрат, суд керується таким. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: partial