Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

27.11.2023р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] , який мотивує тим, що з відповідачем вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені з грудня 2022р. через відсутність взаєморозуміння у вирішенні питань сім`ї, часті сварки. Спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Вважає, що їх шлюб має формальний характер. Просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 30.11.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. Позивачка в судове засідання не прибула, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити прізвище - « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2017 року. Шлюб зареєстровано Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 310. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння у вирішенні питань сім`ї, часті сварки. Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, зокрема, позивачки, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між сторонами слід розірвати. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище - « [PERSON] ». Крім того, позивачка просить розподілити судові витрати в порядку передбаченому ст.141 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, ч.1 ст.142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, з урахуванням того, що відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, інші 50% - стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved