Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

11.12.2023 представник позивача звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що Позивачка є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька залишилась квартира за адресою: [ADDRESS] , яку Спадкодавець заповів [PERSON] у відповідності до Заповіту № 163, посвідченому 23.02.2016 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Білецькою Наталією Степанівною. На початку повномасштабної збройної агресії рф щодо України, позивачка була вимушена 06.03.2022 покинути територію України.На момент смерті батька, остання перебувала за кордоном у Республіці Польща і повернулась лише 06.07.2023. Після смерті батька позивачка з`ясовувала у нотаріуса про строк для вступу у спадщину та дізналась, що спадкоємець має право звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщинипісля смерті батька протягом 10 місяців з дня настання його смерті, тобто до [INFO] . На момент отримання цієї інформації вУкраїні діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» та постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», п. 3 передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Ці правила були відмінені з 19.06.2023. 27.10.2023 Позивач звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Білецької Наталії Степанівни за оформленням спадщини із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії від 27.10.2023, позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру після померлого [INFO] батька.Враховуючи дані обставини, позивач позбавлений можливості отримати у спадщину майно, яке належало її батькові за життя, і яке спадкодавець заповів їй за заповітом. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подала через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа направила поштовим зв`язком заяву, в якій просить суд розглядати справу без участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21.02.1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №253. Після реєстрації такого шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с. 9) Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.12.1969 міським відділом РАЦС м. Житомира, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за №2718. (а.с. 9) Згідно копії реєстраційного посвідчення Житомирського державного комунального підприємства по технічній інвентаризації від 08.07.1997 посвідчено, що кооперативна квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі довідки про сплату паю виданої житловим кооперативом № 2 від 17.05.1997 та записано в реєстрову книгу № 133 за реєстровим №12067. (а.с. 10) Відповідно до заповіту від 23.02.2016, посвідченим приватний нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Білецькою Наталією Степанівною та зареєстрований в реєстрі за № 163, [PERSON] на випадок смерті зробив таке розпорядження: все рухоме та нерухоме майно, яке на день його смерті буде йому належати, з чого б таке не складалося та де б воно не знаходилось і взагалі все те, на що він за законом матиме право, заповів своїй дочці [PERSON] , яка народилася [INFO] . Раніше складений ним заповіт та посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Фещенком А.С. від 13.05.2009 і зареєстрований в реєстрі за № 1178. Цим заповітом він скасував. (а.с. 11) [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 13) Довідкою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Білецькою Наталією Степанівною від 27.10.2023 №661/02-14 зазначено, що згідно спадкової справи №86/2023, яка була заведена 27.10.2023, [PERSON] , дійсно є спадкоємницею за законом після смерті померлого [INFO] батька [PERSON] . (а.с. 16) Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Білецькою Наталією Степанівною від 27.10.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті померлого [INFO] батька Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №91-55761/18/23-Вих від 15.11.2023 повідомлено, що з наявною у Базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону, [PERSON] : 06.03.2022 виїхала з території України через пункт пропуску Устилуг та 16.12.2022 повернулася через пункт пропуску Шегині; 04.01.2023 виїхала з території України через пункт пропуску Грушів та повернулася 06.07.2023 через пункт пропуску Шегині. (а.с. 19) Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи встановлені обставини та приймаючи до уваги те, що позивач, будучи спадкоємцем за заповітом пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд дійшов висновку про задоволення позову, що не суперечить вимогам та законним інтересам сторін. На підставі ст.ст. 1218, 1220, 1222-1223, 1225, 1268-1270, 1272, 1276 ЦК України,

Outcome: approved