Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі спільною заявою подружжя, яке має дітей, про розірвання шлюбу. Заява мотивована тим, що 22 лютого 2014 року між заявниками зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області. У даному шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Заявники зазначили, що спільне життя між ними не склалось. Фактично шлюбні відносини між подружжям припинені та спільне господарство вони не ведуть. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні дитини [PERSON] , про що свідчать нотаріально посвідчений договір від 16 листопада 2023 року, зареєстрований в реєстрі за № 14380. [PERSON] та [PERSON] вважають, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені, а відтак просять розірвати шлюб укладений між ними. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/24242/23. Постановлено здійснювати розгляд справи в порядку окремого провадження. Представник заявниці [PERSON] , адвокатка Боднар О. В. у судовому засіданні заяву підтримала, з підстав у ній наведених. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав, наполягає на розірванні шлюбу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд установив, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 22 лютого 2014 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області складено відповідний актовий запис № 18. Указане підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області. У даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Така обставина підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно серії [NUMBER] . 16 листопада 2023 року між заявниками [PERSON] та [PERSON] укладено договір про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Н. Б. та зареєстровані в реєстрі за № 14380. Відповідно до умов договору заявники домовилися, що місцем постійного проживання дитини є місце проживання матері. У цьому договорі сторони також визначили особисті та спільні зобов`язання батьків щодо участі у належному вихованні та забезпеченні умов проживання дитини. Так, згідно з положенням ч. 3\~ст. 293 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Стаття 24 СК України\~визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в\~ст. 51 Конституції України. За змістом ч. 3 ст.\~56, ч. 1 ст.\~109 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом подання до суду заяви про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1\~ст. 109 СК України\~подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч. 3\~ст. 109 СК України). Так, у спільній заяві заявники зазначили, що після реєстрації шлюбу їх сімейне життя не склалось та станом на даний час шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Відтак, враховуючи фактичні взаємини заявників як подружжя, причини розірвання шлюбу та обставини їх життя, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] , як подружжя, і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам заявників. При цьому суд також приймає до уваги, що між заявниками укладений договір, за умовами якого [PERSON] та [PERSON] вирішені усі питання щодо визначення місця проживання дитини, її утримання та виховання, та що такі умови не порушують особисті та майнові права заявників та права їх сина. Підстави вважати, що укладення цього договору та подання заяви про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, відсутні. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved