Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди. Просить суд стягнути з [PERSON] , на користь ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» завдані збитки у розмірі 7\~879 грн. 31 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. 00 коп. Позов мотивовано тим, що ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» здійснила виплату страхового відшкодування потерпілій від ДТП [PERSON] в розмірі 22640 грн. Разом з тим, ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» у якій застрахована відповідальність [PERSON] , як особи винуватиці ДТП, було виплачено страхове відшкодування на користь ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» у розмірі 12160 грн. 69 коп., з урахуванням величини фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 12.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 22.12.2023 року до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача адвоката Полежаки В.Ф. згідно якого зазначено, що 17.09.2022 року о 16:00 у смт. Катеринопіль по вул. Ходюка, 1 сталася дорожньо-транспортна пригода застрахованого автомобіля Mazda CX-5 д.р.н. [NUMBER] (страховик - АТ СК "ВУСО"), за кермом перебувала [PERSON] та застрахованого автомобіля NISSAN BLUEBIRD, д.р.н. [NUMBER] (страховик - ТДВ «СК «Гардіан») за кермом перебувала [PERSON] .. [PERSON] визнала вину в дорожньо-транспортній пригоді повідомила страхову компанію ТДВ «СК «Гардіан». Відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту № 19318477-02-10-00 від 28.07.2022 року між ПрАТ СК "ВУСО" (Страховик) та [PERSON] (Страхувальник), відповідно до якого Страховик прийняв під страховий захист транспортний засіб Страхувальника, а саме, а/м Mazda CX-5, д.р.н. [NUMBER] , 2015 року випуску, страхова сума відповідно якого склала 540000,00 тис. грн. Відповідно до Полісу № АР/5997881 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.12.2021 року, страхова сума виплачується за страховий випадок внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом), страховиком є ТДВ «СК «Гардіан», забезпечений транспортний засіб NISSAN BLUEBIRD, д.р.н. [NUMBER] , страхова сума за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого складає 130000,00 грн., з розміром франшизи 2600,00 грн., особливі умови використання забезпечення транспортного засобу: до керування допущені особи з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж страхувальника менше 3-х років. Внаслідок вказаного ДТП транспортному засобу Mazda CX-5, д.р.н. [NUMBER] були спричинені механічні пошкодження, розмір вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, який становив 22640,00 грн. відповідно до рахунка СТО. Транспортний засіб Mazda CX-5, д.р.н. [NUMBER] , 2015 року випуску забезпечений страховим захистом від АТ СК "ВУСО" (Страховик) на суму 540000,00 грн. (повне каско), та від ТДВ «СК «Гардіан» (Страховик) на суму 130000,00 грн., за який передбачено відшкодування страхового випадку події, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Страховиком ПрАТ СК "ВУСО" визнано ДТП страховим випадком та виплачено страхове відшкодування у розмірі 22640,00 грн. 13.10.2022 року [PERSON] була сплачена на рахунок АТ СК «ВУСО» франшиза 2600,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією та підтверджено в позові. Також, [PERSON] відшкодовані витрати доїзду автомобіля MazdaCX-5, д.р.н. [NUMBER] до СТО в розмірі 2000,00 грн. Вимога, \~ \~ \~ \~щодо \~ \~ \~ \~відшкодування \~ \~ \~ \~ [PERSON] на користь АТ СК «ВУСО» коштів в сумі 7879,31 грн. є незаконною в зв`язку з тим, що сума заподіяної шкоди не перевищила ліміту страхової відповідальності (130000,00 грн.) сума франшизи була добровільно сплачена [PERSON] , інших підстав стягнення з неї, як особи чия відповідальність застрахована, на думку її представника не вбачається. Також представник відповідача зазначив, що позивач безпідставно звернувся до [PERSON] з позовними вимогами про відшкодування шкоди, так як сума заподіяної шкоди не перевищила ліміту страхової відповідальності, тому саме страховик ТДВ «СК «Гардіан» зобов`язана компенсувати завдані збитки. Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зазначив, що при підготовці відзиву на позовну заяву [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. 28.12.2023 року представником позивача [PERSON] надано суду відповідь на відзив в якій зазначено, що при розрахунку стахового відшкодування ТДВ «СК «Гардіан» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу, внаслідок чого було розраховано та виплачено страхове відшкодування з урахуванням приписів ст. 29 Закону № 1961-IV. Позивач скористався своїм правом на звернення до страхової компанії відповідача, а ТДВ «СК «Гардіан» виплатила суму за договором обов`язкового страхування з урахування фізичного зносу. Також зазначив, що оскільки, розміру відшкодування за полісом обов`язкового страхування не вистачає для повного відшкодування шкоди, то за загальними нормами з приводу відшкодування шкоди, нести відповідальність має відповідач, у розмірі нанесеної матеріальної шкоди, з приводу якої у страховика за полісом обов`язкового страхування не настає обов`язок у її виплаті. Стосовно заявлених відповідачем витрати на правничу допомогу зазначає, що вони є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) зазначенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Заявлений розмір витрат на правничу допомогу співмірна з розміром позовних вимог. 09.01.2024 року від відповідача [PERSON] надійшло заперечення на відзив, згідно якого відповідач [PERSON] зазначає, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми стахового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач завдав шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі статтями 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового стахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до соби, яка застрахувала свою відповідальність. Стосовно правничої допомоги відповідач [PERSON] зазначає, що згідно висновку Обєднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19 вбачається, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо не співмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи , її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Представник позивача в позовній заяві просить суд розгляд справи провести за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.07.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 19318477-02-10-00. Предметом даного Договору є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом «MazdaCX-5» державний реєстраційний номер [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування. Відповідно до ст. 979 Цивільного Кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановлено, що 17.09.2022 року о 16 годині 00 хв. у смт. Катеринопіль по вул. Ходюка, 1, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортоного засобу «MazdaCX-5» державний реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу NISSAN BLUEBIRD, д.р.н. [NUMBER] під керування [PERSON] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, транспорним засобам було завдано механічних пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу NISSAN BLUEBIRD, д.р.н. [NUMBER] була застрахована за полісом АР/005997881 у ТДВ «СК «Гардіан». Відповідно до заяви від 19.09.2022 року потерпілою повідомлено АТ СК "ВУСО" про ДТП за участю автомобіля «MazdaCX-5» державний реєстраційний номер [NUMBER] . З заявою від 21.09.2022 року № 2255888 про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла особа до АТ СК "ВУСО" та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих документів було складено акт (протокол) огляду транспортного засобу «MazdaCX-5» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно рахунку-фактури № 181 від 21.09.2022 року вартість ремонту автомобіля «MazdaCX-5» державний реєстраційний номер [NUMBER] становить 22640,00 грн. з яких, вартість запчастин 16515,00 грн., вартість робіт 6125,00 грн. На підставі страхового акту № 2255888-1 від 07.10.2022 року АТ СК "ВУСО" здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 22\~640,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 31289 від 07.10.2022 року. З листа ТДВ «СК «Гардіан» від 30.01.2023 року № 30/01/23/1 вбачається, що страховиком відповідача ТДВ «СК «Гардіан» сплачено на користь АТ СК "ВУСО" страхове відшкодування у розмірі 12\~160,69 грн., з урахуванням коефіцієнту зносу та франшизи за розрахунками відповідно до звіту від 24.10.2022р. № 44-R/11/73, величина фізичного зносу транспортного засобу «MazdaCX-5» державний реєстраційний номер [NUMBER] становить 47,71%. (6125,00 грн.+16515,00 грн. (1-0,4771 коефіцієнт зносу) 2600 (франшиза) = 12160,69 грн. (розмір страхового відшкодування)). В подальшому, франшиза у розмірі 2600 грн. була сплачена відповідачем, на користь позивача. Відповідно до п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України, з метою досудового врегулювання спору, відповідачеві направлено претензію (Вих. №2005387/ІНС від 15.09.2023 р.) однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо відшкодування завданих збитків в досудовому порядку проведено не було. Згідно претензії АТ СК "ВУСО" до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу вих. № 2005387/ІНС від 15.09.2023 року, АТ СК "ВУСО" просить [PERSON] перерахувати кошти в розмірі 7\~879,31 грн.. Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»). Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування». У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц, (пункти 68-70); стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавана шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавана шкоди у передбаченому Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавана шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавана шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавана шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Отже, відносини між AT «СК "ВУСО" та [PERSON] у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» - в порядку суброгації. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю,майну третьої особи (абз.1 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власникір наземних транспортних засобів»). Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (абз.2 ч.І ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За змістом статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави стверджувати, що у разі настання страхового випадку, страховик особи, з вини якої пошкоджено транспортний засіб потерпілого, зобов`язаний відшкодувати особі, якій завдано таку шкоду витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, але у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика). Тобто, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12.03.2018 року по справі № 910/5001/17. Відносини між відповідачем та його страховиком (ТДВ «СК «Гардіан») регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються; витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу. У Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691 цс 15 зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав вищезазначений правовий висновок та визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі Статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «MazdaCX-5» державний реєстраційний номер [NUMBER] , перевищує вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, яку виплатила ТДВ «СК «Гардіан», підлягає відшкодуванню відповідачем, на користь позивача, різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням, що становить 7879,31грн. Із врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на задоволення позову в повному обсязі судовий збір необхідно стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2684 грн. 00 коп.

Outcome: approved