Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

13.12.2023 року [PERSON] звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Новобузького районного суду Миколаївської області № 481/1339/22 від 20.01.2023 року на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей з 1/3 до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі судового наказу від 16.11.2022 року, виданого Новобузьким районним судом Миколаївської області з нього було стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання їхніх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/2 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини. На час ухвалення наказу діти з матір`ю були зареєстровані та проживали разом з ним в [ADDRESS] . З 07.12.2022 року відповідачка з дітьми [PERSON] та [PERSON] виїхала проживати до м. Новий Буг. Син [PERSON] залишився проживати разом із ним. 20.01.2023 року рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області його позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів були задоволені та призначено стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення ними повноліття. Однак, з лютого 2023 року і по теперішній час його син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з ним та його старшим сином [PERSON] , [INFO] . Його донька [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] . З огляду на те, що разом з ним фактично проживають та повністю перебувають на його утриманні двоє з трьох їхніх спільних з відповідачкою неповнолітніх дітей, утримувані з нього аліменти загалом перевищують встановлену законом частку. Тому просить суд винести рішення, яким його позов задовольнити. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2023 року справу розподілено головуючому судді Вжещ С.І. Ухвалою судді від 14.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 17.01.2024 р. о 10.00 год. Позивач на судовий розгляд справи не з`явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи без його участі, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, підтвердивши обставини, зазначені в позовній заяві. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками\~\~малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 20.01.2023 року № 481/1339/23 (а.с. 13-14).\~\~ 20.01.2023 року рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області зменшено розмір\~аліментів,\~що стягуються\~з [PERSON] \~ на\~підставі судового\~наказу Новобузького\~районного суду\~Миколаївської області\~ від\~16.11.2022\~р.\~на користь\~ [PERSON] на\~утримання дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з 1/2\~до 1/3\~частини всіх\~видів заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше ніж\~50\~%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку,\~починаючи з\~дня набрання\~рішенням суду\~законної сили,\~до досягнення\~ними повноліття (а.с.13-14). Згідно довідки № 36, виданої старостою Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області [PERSON] від 06.02.2023 року, довідки № 149, виданої старостою Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області [PERSON] від 08.09.2023 року та довідки № 170, виданої старостою Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області [PERSON] від 01.11.2023 року вбачається, що неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та постійно проживають за місцем реєстрації батька [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.15, 16, 17). Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що його неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] проживають разом з ним, а [PERSON] проживає разом з матір`ю окремо від них, що не заперечувала відповідач. Враховуючи обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог в розумінні вищезазначених норм матеріального закону, позиції Верховного Суду України та позицію відповідачки, яка не заперечувала проти задоволення позовних вимог, що, на думку суду, є істотним та достатнім для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів та задоволення позовних вимог. Оскільки позивач не наполягав на стягненні з відповідача сплаченого судового збору, такі судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved