Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача просить суд ухвалити рішення яким: встановити юридичний факт спільного проживання [PERSON] , яка померла [INFO] на момент її смерті разом з сином - [PERSON] по [ADDRESS] . Встановити юридичний факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Шевченкове Лебединського району Сумської області державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-СМ №007708, виданого 24 серпня 2001р. Пристайлівською сільською радою Лебединського району Сумської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №208. Визнати за [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в с.Шевченкове Лебединського району Сумської області і за життя прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Шевченкове Лебединського району Сумської області, але не встиг отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки загальною площею 3,85 га (3,2210га, 0,5104га та 0,1211га) з цільовим призначенням - для ведення сільськогосподарського товарного виробництва і розташовані на території Пристайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області, які були передані їй за життя у приватну власність на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-СМ №007708, виданого 24 серпня 2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №208. В судовому засіданні представник позивачки підтвердив позовні вимоги , просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти позовних вимог [PERSON] . В судовому засіданні були встановлені факти та відповідні їм правовідносини: Позивачка, [PERSON] народилася [INFO] в м.Лебедині Сумської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 08 серпня 2003р. та свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 23 січня 2004р. В свою чергу батько позивачки [PERSON] народився [INFO] в м.Райт Німеччина, а його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 06 грудня 2000р. В подальшому [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №0004178988844 від 11 жовтня 2023р. Таким чином [PERSON] є бабусею позивача - [PERSON] . 24 серпня 2001р. Пристайлівською сільською радою Лебединського району Сумської області на ім`я [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-СМ №007708, у відповідності з яким їй були передані у приватну власність 3 земельні ділянки загальною площею 3,85га (3,2210га, 0,5104га та 0,1211га) з цільовим призначенням - для ведення сільськогосподарського товарного виробництва і розташовані на території Пристайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області. Даний державний акт на право приватної власності на землю було зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №208. [INFO] в с.Шевченкове Лебединського району Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується виданим сільвиконкомом Пристайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 17 квітня 2003р. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли 3 земельні ділянки, розташовані на території Пристайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області і належали їй за життя на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-СМ №007708, виданого 24 серпня 2001р. Пристайлівською сільською радою Лебединського району Сумської області. Спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] прийняв її син [PERSON] в порядку ст.549 Цивільного кодексу УРСР, чинного на момент відкриття спадщини, оскільки на момент смерті матері проживав разом з нею та своєю дружиною [PERSON] по [ADDRESS] і вступив в управління та володіння спадковим майном (житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, присадибною земельною ділянкою, речами домашнього вжитку). При цьому батько позивача - [PERSON] не був зареєстрований по [ADDRESS] , хоча фактично там і проживав. 24 вересня 2019р. [PERSON] склав заповіт у відповідності з яким заповідав все своє майно, що буде належати йому на день смерті своїй доньці [PERSON] , яка народилася [INFO] в м.Лебедині Сумської області, місце проживання якої зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Даний заповіт було посвідчено державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. та зареєстровано в реєстрі за №2569. [INFO] в с. Шевченкове Лебединського району Сумської області помер [PERSON] , що підтверджується виданим Лебединським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПІвнічно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 29 вересня 2020р. При цьому місцем реєстрації [PERSON] була адреса: [ADDRESS] і разом з ним були зареєстровані: [PERSON] - дружина; [PERSON] - донька; [PERSON] - громадянин; [PERSON] - онук; [PERSON] - онука; [PERSON] - онук, що підтверджується довідкою Відділу адміністративних послуг управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 19 березня 2021р. вих.№404/12-37. Спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] прийняла його донька - [PERSON] , яка в порядку та в строки, встановлені ст.ст.1269, 1270 Цивільного кодексу України подала заяву про прийняття спадщину до Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадщину ні за заповітом, ні за законом не приймали. Згідно ч.1 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Ч.1 ст.316 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. На момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] проживала в с.Шевченкове Лебединського району Сумської області і в свідоцтві про її смерть серія [NUMBER] від 17 квітня 2003р. зазначено місце її смерті с.Шевченкове Лебединського району Сумської області, вона померла у віці 78 років, тяжко хворіла і в свідоцтві про її смерть, зазначено, що причина смерті: злоякісне новоутворення тіла матки гр.IV ст.IV тобто обходитися без сторонньої допомоги вона не могла. Місце смерті батька позивача - [PERSON] у свідоцтві про його смерть серія [NUMBER] від 29 вересня 2020р. також є с. Шевченкове Лебединського району Сумської області. Дані обставини стверджені показами свідків, а саме [PERSON] та [PERSON] , які кожен зокрема ствердили факт спільного проживання померлої [PERSON] разом з її сином [PERSON] на момент її смерті. Пояснили, що [PERSON] була старенька, хворіла, погано ходила, її син, який на даний час також помер, [PERSON] , доглядав її потім здійснив її поховання. Жили вони в с. Шевченкове. Тому суд доходить до висновку, що знайшов підтвердження факт спільного проживання [PERSON] , яка померла [INFO] на момент її смерті разом з сином - [PERSON] по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно ч.1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003р. №435-IV цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року. П.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Ст.524 Цивільного кодексу УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст.525 Цивільного кодексу УРСР). Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст.526 Цивільного кодексу УРСР). Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст.527 Цивільного кодексу УРСР). Згідно ст.529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ст.549 Цивільного кодексу УРСР встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи, що батько позивача [PERSON] на момент смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Шевченкове Лебединського району Сумської області проживав разом з нею і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, то вважається, що він прийняв спадщину після її смерті. Ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Ст.90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право в т.ч. продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Згідно ст.131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Ст.1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 Цивільного кодексу України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 Цивільного кодексу України). Ст.1220 Цивільного кодексу України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ст.1221 Цивільного кодексу України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.1223 Цивільного кодексу України). Згідно ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1236 Цивільного кодексу України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України). Згідно ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Як зазначалося вище [INFO] в с. Шевченкове Лебединського району Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується виданим сільвиконкомом Пристайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 17 квітня 2003р. Спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] прийняв її син [PERSON] в порядку ст.549 Цивільного кодексу УРСР, чинного на момент відкриття спадщини, оскільки на момент смерті матері проживав разом з нею та своєю дружиною [PERSON] по [ADDRESS] і вступив в управління та володіння спадковим майном (житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, присадибною земельною ділянкою, речами домашнього вжитку). 24 вересня 2019р. [PERSON] склав заповіт у відповідності з яким заповідав все своє майно, що буде належати йому на день смерті своїй доньці [PERSON] , яка народилася [INFO] в м.Лебедині Сумської області, місце проживання якої зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Даний заповіт було посвідчено державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. та зареєстровано в реєстрі за №2569. [INFO] в с.Шевченкове Лебединського району Сумської області помер [PERSON] , що підтверджується виданим Лебединським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) серія [NUMBER] від 29 вересня 2020р. Спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] прийняла його донька - [PERSON] , яка в порядку та в строки, встановлені ст.ст.1269, 1270 Цивільного кодексу України подала заяву про прийняття спадщину до Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадщину ні за заповітом, ні за законом не приймали. Ст.392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] , щодо встановлення юридичного факту проживання [PERSON] яка померла [INFO] на момент її смерті разом з сином - [PERSON] по [ADDRESS] ; щодо вставлення юридичного факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-СМ №007708, виданого 24 серпня 2001р. Пристайлівською сільською радою Лебединського району Сумської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №208; щодо визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - [PERSON] , який за життя прийняв спадщину, але не встиг отримати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на земельні ділянки загальною площею 3,85га (3,2210га, 0,5104га та 0,1211га) з цільовим призначенням - для ведення сільськогосподарського товарного виробництва і розташовані на території Пристайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області, які були передані їй за життя у приватну власність на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-СМ №007708, виданого 24 серпня 2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №208. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved