Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Стислий виклад позицій заявника [PERSON] (позивачка) звернулась до суду з позовною заявою до Радехівської міської ради Львівської області (відповідача), в якій, з урахуванням заяв про збільшення та уточнення позовних вимог, просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт вступу [PERSON] у володіння та управління спадковим майном після смерті спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку загальною площею 1.6294 га., яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Яструбичівської сільської ради, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , і яка належала їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛB № 011226. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, зокрема, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема, із земельної ділянки, площею 1,6294 га, яка згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки включає ділянки площею 1,2500 га та 0,3794 га, та виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Яструбичівської сільської ради Львівської області. Вказана земельна ділянка належала матері позивачки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛВ № 011226, виданого на підставі рішення Х сесії III демократичного скликання Яструбичівської сільської ради від 25 квітня 2000 року, який зареєстрований 11 червня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №15226. Зазначає, що [PERSON] по день смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , разом з нею по день смерті були зареєстровані: [PERSON] - чоловік (батько позивачки). [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . При зверненні до нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки державний акт, виданий після смерті спадкодавця не може бути підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується листом від 16.02.2022 року. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У підготовче засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заяви та клопотання учасників справи 07.11.2023 позивачкою подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с.36). 12.12.2023 представником позивачки, адвокатом Сопронюком Г.М., подано заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника (а.с.42). 14.12.2023 відповідачем на розгляд суду подано клопотання про розгляд справи без участі Радехівської міської ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі (а.с.43). Процесуальні дії суду у справі Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 26.10.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.32-33). Ухвалою судді від 08.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.38-39). Ухвалою підготовчого засчідання від 14.12.2023 розгляд справи відкладено на 16.01.2024 (а.с.46). 19.12.2023 винесено ухвалу про виправлення описки (а.с.48). Суд, з`ясувавши обставини, на які заявниця посилається як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). 28.02.1976 Яструбичівською сільською радою Радехівського району між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №4. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.9). [INFO] у віці 69 років померла [PERSON] (а.с.11). [INFO] у віці 85 років помер [PERSON] (а.с.10). Довідкою, виданою старостою села Яструбичі встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] , була зареєстрована і проживала по [ADDRESS] . На день смерті гр. [PERSON] разом з нею в житловому будинку був зареєстрований і проживав: [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ №011226, виданого на підставі рішення Х сесії ІІІ-го демократичного скликання Яструбичівської сільської ради Ради народних депутатів від 25 квітня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №15226, [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 1,6294 га, яка розташована на території Яструбичівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказане підтверджується також і витягом із книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю та витягів з Державного земельного кадастру за № НВ-5900065252023 та за №-710006772722023 (а.с.15-16, 18-19,21). Згідно витягу № НВ-9912417242023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки 4623988400:04:000:0786 станом на 20.02.2023 становить 1699,68 грн (а.с.17, 20). Згідно відповіді в.о. завідувача Радехіської державної нотаріальної контори, завідувача Соснівської державної нотаріальної контори, видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Яструбичівської сільської ради Радехівського району Львівської області, і належать гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , немає підстав, так як Державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛВ №011226, виданий на підставі рішення Х сесії ІІІ демократичного скликання Яструбичівської сільської рази від 25 квітня 2000 року: зареєстрований 11 червця 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на земно за №15226, тобто після її смерті (а.с.13). Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №68677034 від 23.02.2022 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.14). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Норми статей 293 та 294 ЦПК України, визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі - Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] регулюються нормами ЦК УРСР та ЦК України. Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви Судом, на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що [PERSON] до дня смерті - [INFO] , була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак не оформила свої спадкові права. Таким чином, суд доходить переконання про наявність достатніх обґрунтованих підстав вважати, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, які відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності зібрані у справі докази є достатніми для прийняття рішення та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Однак, позивачка позбавлена можливості юридично оформити право на спадкове майно у визначений законом спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛВ №011226 виданий після смерті спадкодавця - [PERSON] .. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю. На підставі статей 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved