Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають із позивачем. У зв`язку з чим позивач пред`явила до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду через свого представника позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи із дня\~подання позовної\~заяви і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, що підтверджують довідки від 13.12.2023 року (а.с.36-37) про доставку електронних листів із судовими повістками про виклик для позивача та його представника адвоката Мартинюка Ю.М. на електронну адресу зазначену останнім у змісті позовної заяви (а.с.1). При цьому, 18.01.2024 року від представника позивача адвоката Мартинюка Ю.М. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій також зазначив про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1\~ст. 128 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення № 6553700023908 ПВПЗ №81 Кодима про особисте вручення йому рекомендованого поштового відправлення № 6600001415408 із судовою повісткою за адресою, що є зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, згідно відповіді Кодимської міської ради від 03.11.2023 року № 03-17/3622 (а.с.25) на запит суду у порядку, передбаченому ч.6\~ст. 187 ЦПК України. При цьому, відповідач також подав до суду письмову заяву від 18.01.2024 року про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Сторони з 14.12.2015 року перебували у зареєстрованому у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області шлюбі, який був розірваний заочним рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.03.2023 року № 577/79/23 (а.с.19-21). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 13.12.2016 року, актовий запис № 492 від 13.12.2016 року (а.с.11), та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 27.12.2018 року, актовий запис № 802 від 27.12.2018 року (а.с.12). У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому, відповідно до ч.3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Ураховуючи вище вказане та прийняте судом визнання позову відповідачем, то суд вважає, що позов обґрунтований у зв`язку з чим підлягає задоволенню повністю, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей єдиною часткою у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячнопочинаючи з 27.10.2023 року і до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , а в подальшому стягувати аліменти за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на останню. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову не сплачувала судовий збір на підставі п.3 ч.2\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, то на виконання вимог\~ст.\~133,\~141\~ЦПК України та ст. 4 і 6 зазначеного Закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 50 відсотків судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до з позовною вимогою майнового характеру про стягнення аліментів, що складає 605,60 грн.

Outcome: approved