Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. У серпні 2023 року ТОВ «ФК «Аваліст» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 13 серпня 2019 року АТ «ОТП Банк» уклало з [PERSON] кредитний договір №2025331773, за яким АТ «ОТП Банк» надав відповідачу в кредит грошові кошти в розмірі 24754 гривень 00 копійок, а [PERSON] зобов`язалась повернути грошові кошти в строк до 13 серпня 2021 року, а також сплатити проценти за користування ними в розмірі 0,01% річних. АТ «ОТП Банк» надало грошові кошти відповідачу, однак [PERSON] неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг за кредитним договором в розмірі 19979 гривень 50 копійок, що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 19975 гривень 02 копійок, боргу за процентами по кредиту в розмірі 4 гривень 48 копійок. 17 грудня 2021 року АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Аваліст» уклали договір факторингу №17/12/21, за умовами якого до ТОВ «ФК «Аваліст» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2025331773 від 13 серпня 2019 року в розмірі 19979 гривень 50 копійок. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за означеним кредитним договором. Тому ТОВ «ФК «Аваліст» просить суд стягнути з [PERSON] борг за кредитним договором №2025331773 від 13 серпня 2019 року в розмірі 19979 гривень 50 копійок. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 серпня 2023 року (а.с.24-25) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «ФК «Аваліст», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 29 серпня 2023 року (а.с.30) було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 24 січня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача. Представник позивача [PERSON] та [PERSON] не з`явилися у судове засідання, вони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.34, 43, 46, 52). 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 13 серпня 2019 року АТ «ОТП Банк» уклало з [PERSON] кредитний договір №2025331773 (а.с.5), за яким АТ «ОТП Банк» надав відповідачу в кредит грошові кошти в розмірі 24754 гривень 00 копійок, а [PERSON] зобов`язалась повернути грошові кошти в строк до 13 серпня 2021 року, а також сплатити проценти за користування ними в розмірі 0,01% річних. 17 грудня 2021 року АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Аваліст» уклали договір факторингу №17/12/21 (а.с.6-10), за умовами якого до ТОВ «ФК «Аваліст» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2025331773 від 13 серпня 2019 року. З реєстру боржників №1 до договору факторингу №17/12/21 від 17 грудня 2021 року (а.с.14) вбачається, що позивачу було передано право вимоги до відповідача в загальному розмірі 19979 гривень 50 копійок, що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 19975 гривень 02 копійок, боргу за процентами по кредиту в розмірі 4 гривень 48 копійок. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подала жодного доказу на підтвердження того, що вона належним чином виконала грошові зобов`язання за кредитним договором №2025331773 від 13 серпня 2019 року, укладеним з АТ «ОТП Банк». Тому у неї виник борг в загальному розмірі 19979 гривень 50 копійок, що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 19975 гривень 02 копійок, боргу за процентами по кредиту в розмірі 4 гривень 48 копійок. Аналіз договору факторингу №17/12/21 від 17 грудня 2021 року (а.с.6-10), акта приймання-передачі реєстру боржників №1 до цього договору (а.с.12) та реєстру боржників №1 до договору факторингу №17/12/21 від 17 грудня 2021 року (а.с.14) свідчить про те, що ТОВ «ФК «Аваліст» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за кредитним договором №2025331773 від 13 серпня 2019 року, укладеним відповідачем з АТ «ОТП Банк». У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно погасила борг за вказаним договором. З огляду на це суд висновує, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «Аваліст» належить стягнути борг за кредитним договором №2025331773 від 13 серпня 2019 року в розмірі 19979 гривень 50 копійок. 6. Розподіл судових витрат. а. щодо судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «ФК «Аваліст» сплатило судовий збір в розмірі 2684 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №36 від 24 липня 2023 року (а.с.16). Пред`явлений позов задоволений повністю. З огляду на це суд висновує, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2684 гривень 00 копійок. б. щодо витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги ТОВ «ФК «Аваліст» надав суду: копію витягу з договору про надання правової допомоги №07/23 від 14 лютого 2023 року, укладеного між позивачем та АБ «Наталії Косяк» (а.с.17), акт приймання-передачі наданих послуг №2025331773 за договором про надання правової допомоги №07/23 від 24 липня 2023 року (а.с.20), в яких зазначено, що адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу загальною вартістю 5000 гривень, надавши такі послуги: ознайомлення з доказами, формування правової позиції, складання позову, формування пакету документів та направлення їх до суду. Зі змісту платіжної інструкції №175 від 26 липня 2023 року (а.с.21) вбачається, що ТОВ «ФК «Аваліст» сплатило АБ «Наталії Косяк» грошові кошти в розмірі 5000 гривень 00 копійок. З огляду на це суд висновує, що з метою забезпечення принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, передбаченого п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України, належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аваліст»витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок.

Outcome: approved