Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в [ADDRESS] було побудовано житловий будинок загальною площею 70,6 м2, житловою площею 38,2 м2 та господарські будівлі: сараї літ.Б1 та літ.Д1, літня кухня літ.В1, вбиральня літ.Г1, погріб літ.пг1, огорожа літ.N1-3. Вказаний будинок на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 03.06.1970 року, проекту індивідуального житлового будинку, акту про відведення земельної ділянки та дозволу на виконання робіт збудовано [PERSON] , та зареєстровано право власності на вищезазначене нерухоме майно 27 грудня 1982 року в реєстровій книзі № 20 під реєстровим № 4046. З 1979 року [PERSON] була зареєстрована в даному будинку разом зі своєю матір`ю [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , розпорядження на випадок своєї смерті не залишала. Єдиним спадкоємцем [PERSON] була її мати [PERSON] , яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном (ст. 549 ЦК УРСР). [PERSON] померла [INFO] , розпорядження на випадок своєї смерті не залишала, спадкоємців за законом (ст. 529 - 531 ЦК УРСР) не мала. [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), 1918 року народження, доводилася рідною сестрою діду позивача [PERSON] , 1906 року народження, та рідною тіткою батьку позивача [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] були двоюрідними братом та сестрою. Дід та батько позивача допомагали [PERSON] та [PERSON] з будівництвом будинку. В подальшому батьки позивача допомагали [PERSON] та [PERSON] у веденні господарства, а пізніше займалися організацією поховання [PERSON] та [PERSON] , відбуванням поминальних обідів, встановленням надгробків на могилах. Після смерті [PERSON] батьки позивача продовжували обробляти присадибну земельну ділянку по [ADDRESS] та утримувати будинок з господарськими будівлями, крім того, у них зберігалися правовстановлюючі документи на будинок [ADDRESS] , видані на ім`я [PERSON] 11 грудня 2006 року матір`ю позивача [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією по [ADDRESS] . Батько позивача помер [INFO] , мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] . Враховуючи викладене вище, зокрема те, що родина позивача, а згодом вона особисто добросовісно заволоділа чужим майном і з 2002 року, тобто понад 10 років, продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном, позивач просить визнати за нею, [PERSON] , право власності за набувальною давністю на домоволодіння, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , та складається з житлового будинку, загальною площею 83,1 кв. м, житловою площею 36,3 кв. м з господарськими будівлями та спорудами: гаражом літ.Б, сараєм літ.В, літньою кухнею літ.Г, навісом літ.Д, погребом літ.пг, огорожею літ.N. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Відповідач Кролевецька міська рада Конотопського району Сумської області в судове засідання свого представника не направила. Справу просить розглядати за відсутності представника міськради (а.с.73). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що знали сім`ю позивача, яка користувалася будинком по [ADDRESS] понад 15 років. Свідок [PERSON] певний час засаджувала частину городньої ділянки з дозволу матері позивача. Свідок [PERSON] неодноразово допомагав у різного роду господарчих роботах та ремонті починаючи приблизно з 2006 року. Інших осіб, які б, свідки не знають. Жодні інші особи за останні двадцять років за вказаною адресою не проживали, домоволодіння не утримували, ним не користувалися, свої на нього права не заявляли. Суд, заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача, показання свідків, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в [ADDRESS] , розташовано домоволодіння, яке складається з житлового будинку, загальною площею 70,6 кв. м, житловою площею 38,2 кв. м з господарськими будівлями та спорудами: сараями літ.Б1 та літ.Д1, літньою кухнею літ.В1, вбиральнею літ.Г1, погребом літ.пг1, огорожею літ.N1-3, що підтверджується технічним паспортом (а.с.35-37). Вказане домоволодіння збудовано [PERSON] , що підтверджується проектом індивідуального житлового будинку, дозволом на проведення будівельних робіт, актом введення в експлуатацію (а.с.18-24). Відповідно до довідки КП БТІ Кролевецької міської ради №200 від 23.05.2023 року вбачається, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності. Вартість домоволодіння складає, згідно з довідкою, складає 108237 грн (а.с.34). У вказаному домоволодіння, згідно з копією будинкової книги (а.с.26-28), були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла в м.Кролевець Сумської області 12.12.2001 року, про що складено актовий запис №408. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.16). Після її смерті заповіту не залишилося, спадкова справа не заводилася, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру 73474963 та 73474956 від 05.08.2023 (а.с.51-52). [PERSON] померла в м.Кролевець Сумської області 29.12.2001 року, про що складено актовий запис №442. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.17). Після її смерті заповіту не залишилося, спадкова справа не заводилася, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру 73474967 та 73474976 від 05.08.2023 (а.с.49-50). Згідно з довідкою вуличного комітету (а.с.29), [PERSON] , племінник [PERSON] , допомагав [PERSON] та [PERSON] у веденні господарства, його сім`я у 2001 році займалася доглядом [PERSON] та [PERSON] , які хворіли, а після їх смерті займалися організацією поховання [PERSON] та [PERSON] , відбуванням поминальних обідів, встановленням надгробків на могилах. Позивач є рідною дочкою [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7-8). [PERSON] помер в м.Кролевець Сумської області [INFO] , про що складено актовий запис №203. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Після його смерті позивач вступила у спадщину та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується копією свідоцтва від 03.05.2023 року та Витягом з Державного реєстру речових прав 331134010 від 03.05.2023 (а.с.13, 15). Після смерті батька позивача мати позивача [PERSON] переуклала на своє ім`я договір про користування електричною енергією по [ADDRESS] на своє ім`я та протягом подальших років сплачувала за користування електричною енергією згідно наданих рахунків (а.с.30-33). [PERSON] померла в м.Кролевець Сумської області 02.08.2019 року, про що складено актовий запис №253. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Після її смерті позивач вступила у спадщину та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується копіями свідоцтв від 10.04.2020 року та від 03.05.2023 року та Витягами з Державного реєстру речових прав 206576035 від 10.04.2020 та 331134010 від 03.05.2023 (а.с.11-12, 14-15). Таким чином, житловим будинком [ADDRESS] позивач [PERSON] користується з 2002 року, доглядає за житловим будинком, обробляє присадибну земельну ділянку, яка перебуває у її власності, робить поточні ремонти, сплачує комунальні послуги, тобто відкрито, безперервно володіє житловим будинком та господарськими будівлями. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, наступне: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного законодавства і цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення добросовісність поведінки заявника на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Таким чином, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Статтею 328 ЦК України передбачається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Враховуючи досліджені у справі докази того, що позивач [PERSON] з 2002 року добросовісно заволоділа домоволодінням за адресою будинок [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку, загальною площею 70,6 кв. м, житловою площею 38,2 кв. м з господарськими будівлями та спорудами: сараями літ.Б1 та літ.Д1, літньою кухнею літ.В1, вбиральнею літ.Г1, погребом літ.пг1, огорожею літ.N1-3, і продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним нерухомим майном протягом більш ніж десяти років, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання за нею права власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved