Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO] , доньку [PERSON] [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дітей, у зв`язку з чим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 5000грн. на кожну дитину щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, подала відзив на позов, де вказала, що відповідач допомогу на утримання дітей надає добровільно, крім цього в серпні 2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про виділ нерухомого майна зі складу усього майна колишнього подружжя, згідно якого відповідач передав в особисту приватну власність позивачці квартиру [ADDRESS] . Оскільки діти неповнолітні, то відповідач залишив квартиру на них таким чином, позивач в свою чергу пообіцяла, що не буде стягувати з нього аліменти, просить відмовити у стягненні аліментів. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Неповнолітні діти проживають разом з матір`ю. Щодо доводів відповідача про припинення права на аліменти, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1,2 ст. 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору. Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов`язується самостійно утримувати її. Встановлено, що 11.08.2023 [PERSON] та [PERSON] уклали договір про виділ нерухомого майна зі складу усього майна колишнього подружжя, відповідно до умов якого в особисту правну власність [PERSON] перейшла квартира [ADDRESS] , яка була набута у власність в період шлюбу подружжя та належала їм на праві спільної сумісної власності. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Н.М., зареєстр. за № 5410. Зі змісту вказаного договору слідує, що сторони не укладали договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо), згода органу опіки та піклування на укладення договору відсутня. Крім цього, станом на 11.08.2023 неповнолітній [PERSON] [INFO] , досяг чотирнадцяти років, а тому мав брати участь в укладенні договору. Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави вважати, що з укладенням договору від 11.08.2023 про виділ нерухомого майна зі складу усього майна колишнього подружжя, у [PERSON] припинився обов`язок щодо утримання неповнолітній дітей. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду докази добровільного надання допомоги на утримання дитини, аліменти на утримання дитини сплачує нерегулярно, визначаючи розмір на власний розсуд тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров`я дитини, відповідача, який не працює, але є працездатним, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має. В зв`язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000грн. на кожну дитину щомісячно. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на рахунок держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60грн.

Outcome: partial