Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати договори оренди землі, які укладено між позивачем та відповідачем, та покласти на відповідача судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що позивач є власницею земельних ділянок площами 3,1007 га та 1,2256 га відповідно, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, які на підставі договорів оренди від 01.07.2019 та 12.05.2021, укладених терміном на 15 років з правом пролонгації, вона передала відповідачеві на умовах, визначених у договорах. Всупереч умовам вказаних договорів оренди позивач не отримала жодної орендної плати, а сам факт систематичного порушення договорів оренди землі щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору. Ухвалою судді від 02.10.2023 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 15.11.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Представник відповідача звертає увагу суду на те, що відповідно до відомості на виплату готівки №3-2020БСБСж від 17.12.2020 позивач отримала кошти та поставила підпис, чим підтвердила отримання орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер 1825080900:000:0223 за 2020 рік. Окрім того, відповідно до відомості на виплату готівки №-2021 від 23.12.2021 позивач знову отримала орендну плату за договорами оренди за дві земельні ділянки та поставила підпис, знову підтвердивши отримання коштів, а саме орендної плати за користування земельними ділянками за 2021 рік. До того ж, відповідачем вживалися заходи щодо погашення заборгованості по орендній платі, а саме було направлено лист - повідомлення, у якому зазначено місце та час отримання орендної плати за 2022-2023 роки або ж прохання надати позивачем реквізити свого карткового рахунку для перерахування орендної плати за користування земельними ділянками (а.с. 33-41). Представник позивача скориставшись своїм правом 27.11.2023 подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що позивачем одержано орендну плату за 2020 рік та 2021 рік за земельну ділянку з кадастровим номером 1825080900:000:0223, однак сплати за 2019 рік та 2022 рік не було. Відомості на виплату готівки, котрі долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву є недопустимими доказами, оскільки не є повними документами, що відповідали б Додатку №1 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, що затверджене Постановою правління НБУ від 29.12.2017 №148. На думку представника позивача, в таких відомостях має місце технічне втручання з метою видозмінення їх змісту, самі документи заповнено невірно та не містять істотних та суттєвих відомостей як інформація про договір, за котрим здійснюється оплата, період оплати. До того ж, відповідно до абз. 3 п. 27 розділу ІІІ вказаного Положення, видача готівки фізичним особам, яких немає в штатному розписі установи/підприємства, проводиться за видатковими касовими ордерами, що виписуються окремо на кожну особу, або за окремою видатковою відомістю, чого відповідачем не було дотримано (а.с. 51-55). В судове засідання повідомлені належним чином про дату, час та місце його проведення сторони не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд вказаної справи без участі позивача та його представника (а.с. 56-58), тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі документи і матеріали, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею земельних ділянок з кадастровим номером 1825080900:09:000:0150, площею 1,2256 га та кадастровим номером 1825080900:09:000:0223, площею 3,1007 га, які розташовані на території Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №094781 від 13.08.2004 (а.с. 8). 01.07.2019 позивач уклала з відповідачем договір оренди землі строком на 15 років з правом пролонгації, згідно якого ТОВ «Благодійний Союз (БС)» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 1825080900:09:000:0223, площею 3,1007 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано 26.08.2020 (а.с. 9-10, 14, 16). Пунктами 8 та 9 договору передбачено, що орендна плата у розмірі 5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1546,77 грн. вноситься щорічно в строк до 31 грудня поточного року (а.с. 9). Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (п. 24 договору). Крім того, 12.05.2021 позивач також уклала з відповідачем договір оренди землі строком на 15 років з правом пролонгації, згідно якого ТОВ «Благодійний Союз (БС)» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 1825080900:09:000:0150, площею 1,2256 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано 09.06.2021 (а.с. 11-13, 15, 17). Пунктами 4.1 та 4.5 вказаного договору визначено, що орендна плата у розмірі 5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 263,47 грн. та вноситься щорічно в строк до 31 грудня поточного року. При цьому, пунктом 9.1 договору також визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (а.с. 11). 26.04.2023 позивачем було направлено ТОВ «Благодійний Союз (БС)» заяву про розірвання договорів оренди у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договорів в частині оплати орендної плати, яка була отримана останнім, що підтверджується відповідним поштовим трекінгом руху відправлення (а.с. 18-20). У частині першій статті 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»). Договір оренди землі укладається у письмовій формі (частина перша статті 14 Закону України «Про оренду землі»). Частиною першою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Звертаючись до суду із цим позовом, [PERSON] посилалась на те, що вона не одержала орендну плату за час користування відповідачем земельними ділянками упродовж 2019-2022 років, а тому договори підлягають розірванню. За статтею 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Водночас у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України вказано таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Статтями 627, 629 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 дійшов висновку, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України. При вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18). Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 24 травня 2023 року у справі № 542/51/22. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12 вересня 2023 року у справі № 387/800/21 (провадження № 61-7310св22). За загальним правилом у разі наявності вини орендаря у систематичній несплаті орендної плати (два та більше випадки) орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди землі. Отже, відповідно до статті 141 ЗК України та статті 32 Закону України «Про оренду землі» підставою розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати, а не разове порушення умов договору у цій частині. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), від 13 лютого 2023 року у справі № 551/543/20 (провадження № 61-572св22). У спірних правовідносинах строк виплати орендної плати становить саме до 31 грудня поточного року і невиконання відповідачем обов`язку сплатити орендну плату у строк, визначений умовами договору, і є несплатою орендної плати. Факт отримання орендної плати за 2020-2021 роки за земельну ділянку з кадастровим номером 1825080900:000:0223 представник позивача визнала, про, що зазначила у відповіді на відзив (а.с. 51-52), а також ця обставина підтверджується матеріалами справи (а.с. 37, 40), при цьому, суд зазначає, що недоліки розрахункових документів не є підставою для визнання недійсними господарських операцій, зважаючи на визнання позивачем факту отримання цієї орендної плати. Судом встановлено, що відповідач не довів виплати орендної плати за 2019 рік та 2022 рік за земельну ділянку з кадастровим номером 1825080900:000:0223, що свідчить про систематичну несплату орендної плати (два випадки), що є порушенням умов договору, тому наявні підстави для задоволення позову в частині розірвання договору оренди землі від 01.07.2019. Згідно до змісту ч. 1\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до положень ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1\~ст. 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1\~ст. 80 ЦПК України). У ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З наявних у справі доказів вбачається, що відповідач сплатив 23.12.2021 орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1825080900:09:000:0150 відповідно до умов договору оренди землі від 12.05.2021 (а.с. 40), однак належних доказів сплати орендної плати за 2022 рік суду не надано. Враховуючи вищевикладене, позивачка не довела належними та допустимими доказами факту систематичної (два і більше випадків) несплати орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1825080900:09:000:0150, проте одноразова несплата у повному обсязі орендної плати, передбаченої договором, не є\~\~підставою\~\~для розірвання договору оренди, а відтак підстав для розірвання договору оренди землі від 12.05.2021 не вбачається, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. При цьому, суд зважає на те, що позивач у своєму позові, як на підставу своїх позовних вимог не посилається на наявність заборгованості за 2023 рік за договором оренди землі від 12.05.2021. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України\~визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позов задоволено частково, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: partial