Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

18.10.2023 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох спільних дітей сторін по справі: доньки - [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її утримання як дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення спільною дитиною сторін по справі - [PERSON] трирічного ріку. В обгрунтування позову було зазначено, що сторони уклали шлюб 19.11.2022 року, діти мешкають з позивачкою, вона не працює, тому є всі підстави для задоволення позову. Ухвалою судді від 06.11.2023 року вказана позовна заява була залишена без руху через відсутність доказів реєстрації першої дитини сторін по справі на ім`я відповідача та відсутність доказів проживання другої дитини сторін по справі з позивачкою (а.с.14). Вказану ухвалу позивачка засобами поштового зв`язку не отримувала та вона повернулася до суду 16.11.2023 року з відміткою органу поштового зв`язку, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.16-17). В той же час 17.11.2023 року позивачка на виконання ухвали судді від 06.11.2023 року надала суду витяг з державного реєстру актових записів про народження дитини від 08.11.2023 року стосовно реєстрації батьком [PERSON] , [INFO] , на підставі ст.126 Сімейного кодексу України відповідача по справі з 19.11.2022 року, а також, що [PERSON] , [INFO] , фактично мешкає з позивачкою без реєстрації місця проживання. Тим самим вимоги ухвали судді від 06.11.2023 року були виконані (а.с.19-22). Ухвалою судді від 20.11.2023 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін, з можливістю подання усіх заяв по суті позову (а.с.23). Позивачка вказану ухвалу отримала 25.11.2023 року (а.с.25), а відповідач у порядку п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.26-27). Заяви, клопотання від сторін не надходили, інші процесуальні дії суддею у справі не застосовувалися. Відповідач не подавав відзив на позовну заяву. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч.5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбу з 19.11.2022, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)(актовий запис №330). Від дошлюбних відносин мають одну малолітню дитину, батьківство відносно якої визнано відповідачем 19.11.2022 року на підставі ст.126 СК України, - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 19.11.2022 року (актовий запис №110 від 27.08.2020 року, вчинений Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)(а.с.10). Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис №129 від 05.10.2009 року). Діти мешкають разом із позивачкою, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання від 17.10.2023 року №5456 та від 17.11.2023 року №5974 (остання на підставі акту про фактичне проживання без реєстрації №1996 від 17.11.2023 року), виданими відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області (а.с.12, 20). Під поняттям аліменти законодавство передбачає усі належні види утримання, які повинна отримати дитина, зокрема, харчування, одяг, медичне забезпечення, сплату за дитину комунальних послуг, витрати на відпочинок тощо. Відповідно до частин першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною п`ятою статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вирішуючи вказану справу по суті, суд зазначає, що реєстрація та фактичне проживання малолітніх дітей разом з позивачкою є достатнім доказом того, що діти мешкають із позивачкою та знаходиться та її утриманні. Судом встановлено, що доказів надання допомоги на дитину з боку відповідача не надано, тобто вимоги позивачки знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки саме відповідач повинен надати докази того, що він надає утримання дитині і в даній категорії справ відсутність вказаних доказів вказує на те, що таке утримання відповідач на спільну малолітню дитину сторін по справі не надає. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивачка здійснює догляд за наймолодшою дитиною сторін по справі, яка не досягла трирічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідач як батько дітей повинен та може надавати. Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини 4 статті 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Підстави для припинення такого права передбачені ст.85 СК України: право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини, а також право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Порядок та способи сплати аліментів подружжю визначені законодавством наступним чином. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (частини 1-3 статті 77 СК України). За рішенням суду розмір аліментів присуджується одному з подружжя у частці від заробітку другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (частини 1-3 статті 80 СК України). Таким чином, вимоги позивачки в цій частині є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини, суд виходить з того, що заявлені позивачкою вимоги не суперечать вимогам ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», який підлягає застосуванню щодо примусового виконання рішення в разі його постановлення. Вказаною нормою матеріального права визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами; це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей; у таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З урахуванням стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання двох спільних малолітніх дітей сторін по справі та на утримання позивачки загальний розмір стягнення з відповідача складе 1/2 частини його заробітку (доходу), що відповідає вимогам закону. Згідно з ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується державі. В даній справі з відповідача слід стягнути окремо 1073,60 грн. як судовий збір, від сплати якого була звільнена позивачка, за вимогою по аліментам на дітей та окремо 1073,60 грн. як судовий збір за вимогою по аліментам на дружину. На підставі зазначеного та

Outcome: approved