Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

19 січня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Дніпровської міської ради, в якій він просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 42/100 частин домоволодіння [ADDRESS] та встановити факт, що померлий [INFO] [PERSON] доводився чоловіком померлої [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька є позивач. Дружина померлого - [PERSON] , також померла - [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 42/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . Спадщину після смерті батька позивач прийняв шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Першої Дніпровської державної нотаріальної контори, на підставі його заяви державним нотаріусом Водолазькою Н.В. було заведено спадкову справу № 34-2017 від 17 січня 2017 року. Однак, постановою державного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки відповідно до отриманого повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, №00031560126 від 08.07.2021 року Свідоцтво про шлюб між де наречений зазначений, як [PERSON] та наречена [PERSON] від 10 червня 1982 року за актовим записом №451, виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, а в свідоцтві про смерть зазначений, як [PERSON] , з яких вбачається, розбіжності зі свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про шлюб де наречений [PERSON] , а помер [PERSON] . Також зазначено, що відповідно до відповіді КП «ДМБТІ» зазначено, що в матеріалах інвентаризаційної справи міститься, акт ідеальних часток від 18.01.1989 на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Рішенням народного суду Красногвардійського районного м. Дніпропетровська від 21.08.1989 на 51/100 частин домоволодіння було затверджено право власності. Однак, реєстрація права власності на 42/100 частин домоволодіння станом на 31.12.2012 не затверджена та не зареєстрована. Отже, існують об`єктивні обставини, що унеможливлюють оформити спадщину у звичайному порядку. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутися до суду та просити встановити юридичний факт та визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування. Іншим способом вирішити дане питання неможливо. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом. 30.03.2023 року від відповідача Дніпровської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає з огляду на наступне. Позивачем до матеріалів справи не надано жодних доказів щодо порушення Дніпровською міською радою його прав, також не надано і доказів звернення до Дніпровської міської ради з приводу порушеного в позовній заяві питання. Крім того, як зазначає позивач у своєму позові, державним нотаріусом Першої дніпровської державної нотаріальної контори було прийнято постанову від 20.10.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, зокрема, що з наявної від КП «ДМБТІ» інформації вбачається, що в матеріалах інвентаризаційної справи міститься акт ідеальних часток від 18.01.1989 року на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Рішенням народного суду Красногвардійського району м. Дніпропетровська від 21.08.1989 року було затверджено право власності на 58/100 частин домоволодіння. Реєстрація же права власності на 42/100 частин домоволодіння станом на 31.12.2012 року не затверджена та не зареєстрована. Також в своїй позовній заяві, позивач зазначає про те, що [PERSON] рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська було відведено земельну ділянку для будівництва домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , між тим, в силу ст.81 ЦПК України, жодних доказів на підтвердження цього не надає. Отже, враховуючи те, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельні ділянки, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку, а тому, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємців переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Таким чином, зважаючи на ту обставину, що спадкодавцем за час свого життя не було набуто право власності на об`єкт нерухомого майна, а отже, у відповідності до норм чинного законодавства України спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. З огляду на вищевикладене та враховуючи відсутність у спадкодавця належним чином зареєстрованого права власності на майно, яке позивач бажає отримати у власність в порядку спадкування, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Ухвалою суду від 05 липня 2023 року у справі залучено у якості співвідповідача [PERSON] . У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 13 січня 1984 року, актовий запис № 159, виданим Відділом ЗАГС Жовтневого району м. Дніпропетровська (а.с. 13). [INFO] батько позивача - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02 лютого 2016 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 148 (а.с. 12). Спадкоємцем за законом першої черги є позивач, який з урахуванням рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року по справі № 175/4087/16 про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 96), прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори 17 січня 2017 року заяви про прийняття спадщини (а.с. 93 зв. бік), що відповідає вимогам ст.ст. 1268-1270 ЦК України. Згідно матеріалів спадкової справи, інші спадкоємці першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини не зверталися. При цьому, дружина померлого батька позивача - [PERSON] , померла після спадкодавця - [INFO] (що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 26 серпня 2016 року Жовтневим районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 663 (а.с. 9). Згідно відповіді Першої дніпровської державної нотаріальної контори від 24.11.2023 року № 2283/01-16 встановлено, що після смерті матері позивача [PERSON] спадкову справу заведено не було (а.с. 192). Згідно довідки № 1345 від 17.01.2017 року померлі батьки позивача були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] , батько з 27.11.2012 року по 05.02.2016 року, матір з 27.11.2012 року по 07.06.2016 року (а.с. 98). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї Таким чином судом встановлено, що після смерті батька позивача [PERSON] , спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину, були: син - [PERSON] , шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, та його дружина [PERSON] - на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом з ним. Враховуючи наведене суд констатує, що кожен зі спадкоємців першої черги успадкував половину спадкового майна, що залишилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином, позивач має право на спадкування після смерті батька на половину 42/100 ( частка від 42/200) частин спадкового домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Інші 42/200 частин спадкового домоволодіння ( частка від 42/100 частин) успадкувала дружина померлого [PERSON] - [PERSON] . За таких обставин суд зазначає, що позивач, за умови прийняття спадщини після смерті матері або шляхом подання відповідної заяви, або шляхом сумісного проживання з матір`ю на день її смерті, матиме право на спадкування і її частини спадкового майна, яке вона успадкувала після смерті свого чоловіка. Однак, суд

Outcome: partial