Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 16.01.2024 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.01.2024. Заявник - [PERSON] , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (в порядку ст. 315 ЦПК України), де заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Заява мотивована тим, що [PERSON] , є особою з інвалідністю 3 групи (довідка МСЕК №811, від 24.02.2023 року - додається), у зв`язку з чим має право на призначення пенсії по інвалідності, та має необхідний трудовий стаж для призначення такої пенсії. У вересні 2023 року вона звернулася (повторно) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, та надала необхідні документи (зокрема, трудову книжку, довідки про заробітну плату, яка враховується при обчисленні страхового стажу). У заяві вказано на те, що 10.10.2023 року, заявнику надано відповідь (додається), якою повідомлено, що належна [PERSON] , трудова книжка первісно була видана на прізвище « [PERSON] », а згідно відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану її дошлюбне прізвище зазначається « [PERSON] ». Також їй рекомендовано надати уточнюючу довідку для врахування трудової діяльності з 12.07.1984 року по 14.10.1997р. Заявник зазначає, що така позиція Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призводить до неможливості реалізації мною свого права на отримання пенсійного забезпечення, з врахуванням стажу роботи з 12.07.1984 року по 14.10.1997р, оскільки: У виданому їй свідоцтві про народження, від 03 грудня 1966 року, [NUMBER] , усі записи зокрема і прізвище заповнені російською мовою, та вказується як « [PERSON] ». Згідно перекладу трудової книжки з російської на українську мову, виконаного перекладачем відділу іноперекладів Закарпатської ТПП, прізвище « [PERSON] » (російською), перекладається на українську як « [PERSON] »., дата народження зазначена у трудовій книжці, відповідає даті народження, яка зазначається у свідоцтві про народження від 03 грудня 1966 року [NUMBER] . Прізвище у моєму первісному паспорті було вказано відповідно до у свідоцтві - « [PERSON] » (російською мовою), а тому і трудова книжка у подальшому також була видана на прізвище « [PERSON] ». У архівній довідці від 17.10.23 року № 502/п, зазначається про наявність архівних відомостей про трудовий стаж [PERSON] , 1966 року народження, а саме - 1. Прийнята на роботу на посаду фармацевта з 12 липня 1984 року /наказ №561 від 12 липня 1984 року/; 4. Звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку із переводом в аптеку №54 з 09 листопада 1992 року /наказ №24 від 09 листопада 1992 року/. Вказані відомості щодо дівоче прізвище, відповідають зазначеним у належній їй трудовій книжці. У заяві вказано на те що у зв`язку з укладенням шлюбу, заявником було змінено прізвище на « [PERSON] ». Вказаний шлюб згодом розірвано, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, № витягу 00004492411 від 05 серпня 2010 р., та Свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] . 13 листопада 1992 року, заявник уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим мені було присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] . При оформленні у 1996 році паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] (дата народження - [INFO] , місто Андрушівка Житомирської області), було здійснено переклад прізвища « [PERSON] », та зазначено його як « [PERSON] ». Так само було здійснено переклад прізвища мого чоловіка, та також зазначено його як - « [PERSON] ». При цьому заявник зазначає, що відомості щодо дати та місця народження, які зазначені у паспорті відповідають відомостям, які зазначені у свідоцтві свідоцтвом про народження № [NUMBER] , виданим 3 грудня 1966 року на імя - [PERSON] . Вказані обставини видачі документів на прізвище « [PERSON] » та « [PERSON] » свідчать про документи стосуються однієї і тої особи, а самі розбіжності виникли внаслідок існуючої раніше практики перекладу російських прізвищ. [PERSON] зазначає, що у трудовій книжці [NUMBER] , на прізвище « [PERSON] », містяться ( на титульній сторінці та звороті обгортки) відповідні відмітки завірені печатками за місцем роботи (Аптека № 2, та Аптека № 54), про зміну прізвищ у наведеній вище послідовності. Таким чином, як вказує заявник, наведені обставини однозначно підтверджують, що трудова книжка [NUMBER] , на прізвище « [PERSON] », (які в подальшому змінені на « [PERSON] », « [PERSON] », та « [PERSON] »), належить мені - [PERSON] , [INFO] , а записи щодо періодів роботи підтверджують саме мій трудовий стаж. Разом із тим, щодо вимоги відповідача про подання уточнюючої довідки, зазначає, що подати будь які додаткові довідки вона не має можливості, оскільки на таке прохання архівний відділ Ужгородської міської Ради повідомив, що документи особового складу аптеки № 54 Закарпатського обласного виробничого об`єднання «Фармація» на відповідальне зберігання не поступали. Окрім цього, навіть згідно наявних відомостей про трудовий стаж - довідка від 17.10.23 року № 502/п архівного відділу Ужгородської міської ради, відомості щодо трудового стажу значаться за прізвищем « [PERSON] ». Так, заявник вказує на те, що для можливості підтвердження трудового стажу згідно трудової книжки [NUMBER] , виданої 23 липня 1984 року, на прізвище « [PERSON] » ( в подальшому змінене на « [PERSON] », на « [PERSON] », та на « [PERSON] », слід встановити належність цієї трудової книжки мені - [PERSON] , [INFO] . При обґрунтуванні заяви [PERSON] , покликається на положення ст. 4, ч.1 ст. 293 , п. 5 ч. 2 ст. 293, ч.ч. 3,4 ст. 294, п. 6 ч. 1, ч.2 ст. 315 ЦПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. п. 1, 7 постанови від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Так, на підставі викладеного,

Outcome: approved