Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на нежитлову будівлю - об"єкт самочинного будівництва гараж: (літери А), загальною площею 41,10 м кв., будівельним об"ємом - 230,0 м 3, площею забудови - 53.8 м.кв., який розташований на земельній ділянці для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,0085 га кадастровий номер 3525510100:01:000:0212, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Позивач є власником земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів площею 0,0085 га., яка розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 3525510100:01:000:0212, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (копія додається). На даній земельній ділянці Позивачем було збудовано нежитлову будівлю-гараж загальною площею 41,10 кв.м..в період з 2013 по 2014 роки. Під час проведення будівельних робіт Позивачем були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми. Додатково зазначаю, що з початку будівництва ніяких заяв, претензій та скарг щодо збудованого нежитлового приміщення - гаражу від осіб, які проживають поруч не надходило, це свідчить про те, що Позивачем не були порушені права інших осіб будівництвом зазначеного нерухомого майна. Після завершення будівництва згодом Позивачем було замовлено в КП «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт , який було виготовлено 10 січня 2019 року та відповідно була заведена інвентаризаційна справа №319. Технічним паспортом встановлено, що нежитлова одноповерхова будівля - гараж (літера "А"), площею забудови 53,8 кв.м. загальною площею - 41,10 кв.м. будівельним об`ємом - 234,0 куб. м., що розташований по [ADDRESS] (копія додається). Також 03 листопада 2023 року ФОП [PERSON] , було виготовлено звіт про проведення технічного обстеження , об`єкту нежитлової будівлі гараж (літ. «А»), [ADDRESS] , за результатами проведеного технічного обстеження, об`єкта: гараж (літера "А"), площею забудови 53,8 кв.м. загальною площею - 41,10 кв.м. будівельним об`ємом - 234,0 куб. м„ що розташований по [ADDRESS] , яким встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Також під час проведення ФОП [PERSON] технічного обстеження нежитлової будівлі гараж (літера "А"), що розташований по [ADDRESS] , яким не були встановлені недоліки (дефекти, пошкодження), які могли перешкоджати безпечному використанню даної будівлі, що підтверджується пунктом п`ятим на сторінці 6 даного звіту (копія додається). 29.11.2023 року Позивач з метою реєстрації самочинно збудованого гаражу (літ. А) маючи такі документи, як технічний паспорт на гараж, правовстановлюючі документи на земельну ділянку та звіт про проведення технічного обстеження звернулась до приватного нотаріуса Голованівіського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кримської Н.П. з усною заявою про реєстрацію гаражу, нотаріус перевіривши надані їй документи повідомила що на підставі начвних джокументів реєстрація неможлива, оскільки в позивача відсутні документи про введення в експлуатацію самочинно збудованого гаражу та надала відомову від 29.11.2023 року №89/01-16. в звязку з чим позивач вимушена була звернутись до суду. 05.12.2023 року ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі в порядку загального провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 18.01.2024 року. Позивач та його представник адвокат Терновенко Р.М. в судове засідання не зявились, надіслали до суду заяву якою позов підтримали та просять розглядати справу у їх відсутність. Представник відповідача Благовіщенської міської ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву якою не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Приймаючи рішення, суд керується наступним. Положеннями ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. У відповідності до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На підставі ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація). У випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Судом встановлено, що відповідач проти позовних вимог не заперечує. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved