Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до\~ [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначає, що вона з [PERSON] зареєструвала шлюб 29.08.2009 року. В шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з [PERSON] не склалося, 30.05.20111 шлюб між ними розірвано. У 2015 році вона звернулася до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх спільних дітей. Рішенням суду на її користь стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання дітей. В подальшому між ними було досягнуто згоди та укладено договір 06.03.2019 про виховання та утримання дітей, який посвідчено приватним нотаріусом. Умовами договору визначено про припинення права на аліменти для дітей у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно, але водночас батько не звільняється приймати спільну й рівну з матір`ю участь у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами. Додаткові витрати на дітей сплачуються батьком не пізніше 25 днів з дня звернення до нього матері з вимогою про відшкодування таких витрат. Грошова сума сплачується щомісячно, не пізніше 25 числа поточного місяця за минулий місяць. Незважаючи на досягненні домовленості та укладення вказаного договору, відповідач порушив умови його виконання, участі в додаткових витрата не приймає. Через невиконання відповідачем умов договору позивач звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області стягнуто додаткові витрати на утримання дітей в розмірі 44\~736,50 грн. На даний час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , мешкає у власному приватному будинку разом з дітьми. В родині склалися доброзичливі стосунки. Дітям створено належні умови проживання, забезпечення повноцінного розвитку та нагляд за здоров`ям. Діти перебувають на обліку в дитячій консультації. Нагляд за станом здоров`я здійснює Позивач. Батько в цій сфері життя дітей ніколи не приймав. Відповідач не бажає виконувати свої батьківські обов`язки, з дітьми не спілкується, не приймає участі у вихованні, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Висновком виконавчого комітету Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 08.08.2023 встановлено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його дітей. Враховуючи вищезазначене, на підставі п.2 ч.1 ст. 164 СК України просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 12.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання. Позивач до судового засідання надала заяву, в якій просила розглянути дану цивільну справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області надав заяву, в якій просив розглянути дану цивільну справу за відсутності їх представника, просили задовольнити позовні вимоги (а.с.52). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому судової повістки особисто 18.10.2023, а також відповідач особисто отримав повідомлення про судові засідання, призначені на 13.12.2023 р. о 09-45 год., 10.01.2024 р. о 09 год. Будь-яких заперечень проти позовних вимог відповідачем до суду не надано. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідач [PERSON] - є батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , шо підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії\~ [NUMBER] . (а.с.15, 51). Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.18). Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] , остання проживає [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] та дітьми: [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] працює ФОП [PERSON] . Чоловік [PERSON] працює будівельником, має дружні довірливі стосунки з дітьми, займається їх вихованням. Сім`я проживає у власному будинку, має підсобне господарство, обробляє присадибну земельну ділянку. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають біля матері, знаходяться на її утриманні, мають окремі кімнати, обладнанні місця для занять та відпочинку, мають необхідні засоби технічного забезпечення, предмети особистої гігієни, достатню кількість одягу та продуктів харчування. Є аптечка з ліками першої необхідності (а.с.21). Відповідно до довідки КЗ «Компаніївський ліцей» Компаніївської селищної ради Кіровоградської області діти: [PERSON] - є ученицею 8-А класу, [PERSON] - є учнем 5-А класу. Вихованням дітей займається мати [PERSON] , батько [PERSON] жодного разу до навчального закладу не приходив, не цікавився умовами навчання та виховання власних дітей (а.с.19). Згідно довідки лікаря педіатра [PERSON] діти [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в дитячій консультації з моменту народження. Всі звернення за медичною допомогою, профілактичні огляди, догляд за хворими дітьми здійснювала [PERSON] (а.с.20). Згідно висновку\~органу опіки\~та піклування\~Компаніївської селищної\~ради за\~№ 03-21/37/1\~від 08.08.2023\~року,\~орган опіки\~та піклування\~вважає за\~доцільне позбавити\~батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також відповідно до висновку, [PERSON] звернулася до Компаніївської селищної ради з заявою, в якій вона просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно їх дітей: [PERSON] та [PERSON] , оскільки діти тривалий час перебувають на її утриманні, батько [PERSON] не виконує батьківські обов`язки, не цікавиться життям та здоров`ям дітей, не допомагає матеріально. З висновку слідує, що [PERSON] проживає в с.Червоновершка, Кропивницького району, Кіровоградської області, з дітьми від першого шлюбу відсутнє будь-яке спілкування, не приймає участі в вихованні та забезпеченні життя дітей, не піклується про здоров`я дітей, фізичний, духовний та моральний розвиток. (а.с.23-24). Згідно договору про виховання та утримання дітей від 06.03.2019 р, укладений між [PERSON] та [PERSON] , між сторонами засвідчено припинення права на аліменти для дітей у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно належне [PERSON] ; крім того сторони досягли згоди у сплаті [PERSON] додаткових витрат на утримання дітей; рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13.07.2023стягнуто з [PERSON] додаткові витрати на утримання дітей в розмірі 44736,5 грн (а.с.45-49) Згідно\~ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (Ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства). У ч.1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) передбачено, що Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Як зазначено в ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ч.7, 8\~ст. 7 СК України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Як встановлено ч.1, 2\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності до ч.1,2\~ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ч.1,3\~ст.\~151\~СК\~України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1,2,4\~ст. 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Згідно положень п.2 ч.1\~ст. 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Постанова ВС від 29.09.2021 р. справа\~№459\\3411\\17, провадження\~№61-10531св21). У відповідності до ч.1,2 ст. 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст. 18 Конвенції Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У зв`язку з викладеним, на підставі досліджених доказів, враховуючи, що діти постійно проживають з позивачкою, яка піклується та забезпечує необхідний рівень життя своїм дітям (створено належні умови для проживання, навчання, лікування тощо) без участі відповідача, ігнорування батьком відповідачем по справі - своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей, умов їх проживання, стану здоров`я (відповідач не цікавиться життям дітей, станом їх здоров`я, не займається їх вихованням, не здійснює необхідного піклування, взагалі не спілкується з дітьми), суд вважає встановленим порушення прав дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на належне батьківське виховання у зв`язку зі свідомим невиконанням відповідачем батьківських обов`язків та як наслідок наявністю підстав для позбавлення його батьківських прав на підставі п.2 ч.1 ст. 164 СК України. На думку суду, відповідач в порушенні вимог ст. 150 СК України не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Суд при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача також приймає до уваги те, що відповідач в судові засідання не з`являвся, неодноразово викликався і мав доступ до загальної інформації щодо стадії розгляду судової справи на сайті суду, будь-яких заперечень щодо задоволення позовних вимог не надав; враховує висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Компаніївської селищної ради, відповідно до якого встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Крім того, суд в даному випадку приймає до уваги позицію ВС від 29.09.2021 р., викладену в Постанові ВС, справа\~№459\\3411\\18, згідно якої суд на перше місце ставить "якнайкращі інтереси дитини", оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав допускаються лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращій бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. П.1 ст. 9 Конвенції передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. З врахуванням викладеного, суд вважає, що в даному випадку позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відповідає інтересам дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки батько протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, не цікавиться їх життям та не приймає участі в житті дітей. З урахуванням наведених вище доказів, конкретних обставин справи, суд вважає, що є достатньо підстав для застосування до відповідача вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають\~ст. 141 ЦПК України\~та підтверджуються наявним в матеріалах справи платіжним дорученням.

Outcome: approved