Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

22 листопада 2023 року, [PERSON] звернулася до Овідіопольського райсуду Одеської області з вищевказаною заявою, в якій просила суд, встановити юридичний факт реєстрації місця проживання спадкодавця (батька) [PERSON] з 05.09.2007 р. по день смерті [INFO] за адресою : [ADDRESS] , мотивуючи це необхідністю оформлення своїх спадкових прав в нотаріальному порядку після смерті батька, в чому йому було відмовлено постановою державного нотаріуса Суворовської ДНК у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільницькою Г.П. з підстав неприйняття спадщини [PERSON] після смерті його матері (бабусі заявниці) [PERSON] за нотаріально посвідченим заповітом від 24.10.2006 р. (реєстр. № 1-180), не будучи зареєстрованим на день своєї смерті разом зі спадкодавцем [PERSON] відповідно до ст.ст. 1269,1270,1272 ЦК України. В судове засідання заявниця та її представник не з?явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, надіславши на електронну адресу суду письмову заяву, в якій повністю підтримали доводи заяву [PERSON] та проханням про слухання справи за їхньою відсутністю (а.с. 64-65). Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надіславши до суду заяву з проханням розглянути вказану справу без її участі (а.с. 51-52). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до умов ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (крім зазначених у ч. 2 цієї статті), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Статтею 1217 ЦК України передбачено спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно роз?яснень викладених у п.п. 2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд встановив і це підтверджується матеріалами справи, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , і матір?ю є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.11.1989 р. (а.с. 11). 05.09.2015 р. заявниця змінила прізвище на « [PERSON] », про що складно відповідний актовий запис № 35 та видано свідоцтво про зміну імені Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області 05 вересня 2015 року, серії [NUMBER] (а.с. 12). Батько заявниці [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 247 та видано свідоцтво про смерть Іванівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 06 серпня 2018 року серії [NUMBER] (а.с. 14). Мати спадкодавця [PERSON] і бабуся заявниці - [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 42 та видано свідоцтво про смерть Відділом реєстрації актів цивільного стану Іванівського районного управління юстиції Одеської області 15 жовтня 2009 року серії [NUMBER] (а.с. 13). За життя, [PERSON] 06.03.2000 р. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] померлого [INFO] і д о спадкового майна, на яке видано свідоцтво про право на спадщину за законом належить будинок під літерою «А», загальною площею 54,1 кв.м., з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та склала заповіт, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій №1838, бланк ВЕС 169759, посвідчений Іванівською районною державною нотаріальною конторою 24.10.2006 р., яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі усе те, що буде їй належати на день смерті і на шо вона за законом матиме право, заповідала [PERSON] (а.с. 15,16,34). Суд з?ясував, що спадкодавцю (заповідачу) [PERSON] належав будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2000 року (реєстр. № 2-599), виданого [PERSON] державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори - реєстр № 664, зареєстроване Іванівським БТІ 27.03.2000 року, книга 3, реєстровий № 28, сторінка 28, що підтверджується довідкою виданою Комунальним підприємством «Іванівське бюро технічної інвентаризації» Територіальної громади Іванівського району Держкомунгосп України від 11 травня 2021 року за вих. № 61 (а.с. 15,22). 20 січня 2023 року державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі Ільницькою Г.П. надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №135, відповідно до якої [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , що належав [PERSON] , померлій [INFO] , у зв`язку з тим, що [PERSON] (батько заявниці) не прийняв спадщину після смерті [PERSON] за заповітом, так як не був зареєстрований з нею на день смерті спадкодавця (а.с. 28). У своїй постанові нотаріус посилається на те що, 24.03.2022 р. за вих. №738/02-14 Суворовською ДНК у м. Одесі поштою було отримано довідку Іванівської селищної ради Одеської області від 08.03.2022 року за вих. №02-15/335 про те, що [PERSON] , 1923 року народження до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і разом з нею проживали та були зареєстровані : [PERSON] син, [INFO] , зареєстрований з 21.11.2003 року по теперішній час та [PERSON] син, [INFO] (померлий батько заявниці), зареєстрований з 21.06.2018 року по день смерті [INFO] . 13.04.2010 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , було заведено спадкову справу № 113/2010 державним нотаріусом Іванівської ДНК Одеської області (нині Березівська районна державна нотаріальна контора), що підтверджується інформацією викладеною у листі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 25.10.2022 р. (а.с. 17-19). У вищевказаному листі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) йдеться про те, що в матеріалах спадкової справи № 113/2010 наявний заповіт, складений [PERSON] (спадкодавцем) та посвідчений державним нотаріусом Іванівської ДНК Одеської області Чекаліною А.Я. 24.10.2006 року за реєстрованим № 1838, згідно з яким усе майно заповідане [PERSON] , тобто померлому батькові Заявниці. Також, у вказаному листі є посилання на пояснення державного нотаріуса Ільницької Г.П. наданих Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Одеси) та копіями наданих документів, з яких вбачається, що 16.02.2022 року за вих. №465/02-14 нею було надіслано запит на отримання інформації щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , померлої [INFO] , та складу осіб зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] на день смерті [PERSON] , на який, 24.03.2022 року за вих. №738/02-14 від голови Іванівської селищної ради В.І.Лобач надійшла відповідь про те, що [PERSON] до 10.10.2009 року зареєстрована та проживала за вищевказаною адресою, разом з нею проживали та були зареєстровані [PERSON] з 21.11.2003 року по день надання відповіді на запит та [PERSON] з 21.06.2018 по 05.08.2018 року (а.с. 26). З вищевказаних пояснень державного нотаріуса Ільницької Г.П. вбачається, що [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину після [PERSON] померлої [INFO] , та у нотаріуса відсутні підстави для видачі заявниці свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , який належав [PERSON] за правом представлення. У зв`язку з наданням Іванівською селищною радою неправдивої та недостовірної інформації з приводу реєстрації місця проживання померлого батька заявниці, 20.06.2023 року [PERSON] звернулася до Офісу Генерального прокурора зі скаргою щодо дій/бездіяльності посадових осіб Іванівської ОТГ із оформлення права на спадщину та інших питань. Листом від 11.07.2023 року Одеська обласна прокуратура повідомила, що за результатами розгляду звернення заявниці, Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеси) проведено відповідну перевірку та роз`яснено щодо порядку оскарження постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій відповідно до вимог чинного законодавства. А щодо протиправних дій Іванівської селищної ради не надано жодної інформації (а.с. 20-21). Заявниця зверталась також з метою вирішення даного питання до Березівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, котре листом від 27.10.2022 року за вих. №62/М-297 повідомлено, що звернення заявниці направлено для перевірки та прийняття рішення згідно чинного законодавства (а.с. 30). Заявниця звернулась до Одеської обласної державної адміністрації щодо вирішення питання протиправних дій щодо надання неправдивої інформації стосовно реєстрації місця проживання померлого батька Заявниці. Проте, Одеська обласна державна адміністрація листом від 15.09.2022 року повідомлено, що розгляд звернення пере направлено до Березівської районної державної адміністрації (а.с. 31). Заявниця звернулась також до Офісу Президента України стосовно спірного питання щодо місця реєстрації її померлого батька, який листом від 03.08.2023 року за вих. № 22/044521-15 повідомив щодо перенаправлення звернення заявниці до Одеської обласної державної адміністрації (а.с. 32). Однак, всі намагання заявниці вирішити це питання в досудовому порядку виявилися марними, так як всі державні органи рекомендували звернутися їй до суду з метою встановлення юридичного факту. Відповідно до домової книги для прописки громадян проживаючих в будинку [ADDRESS] , [PERSON] [INFO] зареєстрований за вищевказаною адресою з 05 вересня 2007 року (а.с. 24-25). Крім того, листом від 28.03.2023 року за вих.№М-181/6/5101-23 Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області надано інформацію про те, що [PERSON] , [INFO] , місце проживання зареєстроване з 05.09.2007 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Отже, на підставі викладеного, суд встановив, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] був зареєстрований з 05.09.2007 року за адресою: [ADDRESS] по день смерті [INFO] , а тому, вимоги заяви суд вважає обґрунтованими, і які слід задовольнити.

Outcome: approved