Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

24 жовтня 2023 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 19 червня 2015 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 420. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинено з серпня 2019 року, подружжя не веде спільного господарства, припинили шлюбні стосунки. Причиною припинення шлюбних відносин стали розбіжності у поглядах на сімейне життя. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Письмовими матеріалами справи встановлено, що 19 червня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 420, в період якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб, та свідоцтвом про народження. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що з серпня 2019 року сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть сумісне господарство, подружжя не бажало зберегти родинні стосунки. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved