Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 16 серпня 2023 року [PERSON] звернулась до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначила, що 28.03.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між сторонами. Від даного шлюбу є спільні діти [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] . Вже досить тривалий час відповідач припинив приймати участі у веденні домашнього господарства, у зв`язку з чим шлюбні стосунки були припинені. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідач не розуміє та не хоче зрозуміти сутності усіх проблем, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги. Збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а надання строку для примирення не виправить стан шлюбних відносин так як вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не призвели до жодних результатів. Діти проживають з матір`ю, спір щодо місця їх проживання між сторонами відсутній. Позивач просить суд розірвати шлюб та стягнути витрати по сплаті судового збору. 28 вересня 2023 року представником відповідача адвокатом Божок Л.В., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової ) допомоги серії АМ №1059482 від 28.08.2023, подано до суду заяву про надання подружжю строку примирення, у зв`язку з тим, що [PERSON] зацікавлений у збереженні сім`ї, оскільки від шлюбу подружжя має трьох малолітній дітей. Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 03.10.2023 року клопотання представника відповідача задоволено частково, а саме: надано сторонам тримісячний строк для примирення. Явка сторін по справі: Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належно. Представник позивача адвокат Реус Д.С., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1061500 від 15.08.2023, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що наданий судом строк для примирення жодним чином не змінив відношення позивача до позову. Відповідач перебуває за кордоном більше двох років, аліментів не сплачує, участі в житті сім`ї не приймає. Позиція [PERSON] щодо розірвання шлюбу є однозначною та незмінною. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно. Представник відповідача адвокат Божок Л.В. в судовому засіданні в режимі відео конференції, заперечила відносно позовних вимог, оскільки позиція відповідача спрямована на збереження сім`ї, і відповідно суд повинен врахувати це та інтереси малолітніх дітей. Позивач не розуміє достеменно наслідків подання відповідного позову. Відповідач в добровільному порядку перераховує грошові кошти на утримання дітей. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено,\~що 28 березня 2014\~року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб\~між [PERSON] та [PERSON] за актовим записом №32, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.9). Сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с.9 зв.-10 зв.). Згідно з витягів з реєстру територіальної громади за № 2023/0054425424, №2023/005425596, №2023/005425763 від 18.07.2023, місце проживання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровано в [ADDRESS] (а.с.11-12). На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Спір щодо визначення місця проживання дітей між сторонами відсутній. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Сімейного кодексу України. Окрім цього, зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А тому, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Добровільність шлюбу \~принцип сімейного права, що охоплює наявність вільної та цілковитої згоди не лише при реєстрації шлюбу, а й під час перебування у шлюбі і подальшого його розірвання. Тобто ніхто не може бути примушений до перебування у шлюбних відносинах. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Твердження представника відповідача про наявність трьох малолітніх дітей, як умови щодо збереження сім`ї, не може бути взята до уваги, оскільки суперечить принципу сімейного права щодо добровільності шлюбу. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду по справі №569/1011/18-ц (провадження №61-48554св18) від 21 березня 2019 року. Згідно ст.160\~Сімейного кодексу\~України,\~місце проживання\~дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18 (провадження №61-14859св19) зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд у справі №339/143/20 (провадження №61-6809св21) від 22 грудня 2021 року, та окрім цього визначив, що зазначення у резолютивній частині рішення суду з ким дитина залишається проживати, не свідчить,\~що суд\~вирішив позов\~про визначення\~місця проживання\~дитини,\~оскільки суд\~лише констатує,\~з ким\~залишається проживати\~дитина після\~розірвання шлюбу,\~не змінюючи\~при цьому\~її місце\~проживання. Одночасно Верховний Суд наголошує на тому, що відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з ним за наявності підстав вважати, що це відповідатиме найкращим інтересам дитини. Як вбачається із позовної заяви, позивачка просила суд розірвати шлюб та залишити проживати дітей разом з нею (оскільки відсутній спір між батьками). Тобто, позивачкою не заявлялася позовна вимоги про визначення місця проживання дітей. За таких обставин місцем проживання дітей, слід визначити місце проживання їх матері. З відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору при поданні позову до суду.

Outcome: approved