Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

В травні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди. В позовній заяві позивач вказав, що 4 жовтня 2022 р. о 07 год. на а/д М-09 «Тернопіль Львів Рава-Руська» відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Ford Kuga» реєстраційний номер [NUMBER] та «Renault Megane» реєстраційний номер [NUMBER] . За кермом «Ford Kuga» перебував [PERSON] , за кермом «Renault Megane» - [PERSON] . Дана подія зареєстрована в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП за № 5534 від 04.10.2022 року. Під час руху в одному і тому ж напрямку та по одній і тій же смузі по вул. Львівська місто Тернопіль [PERSON] , переконавшись у тому, що водій автомобіля «Renault Megane» не спричинить зменшити швидкість руху для уникнення зіткнення, здійснив поворот ліворуч, при цьому водій автомобіля [PERSON] був неуважний, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, скоїв наїзд на автомобіль «Ford Kuga». В результаті ДТП належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження, тому [PERSON] має право на отримання страхового відшкодування. На місці пригоди [PERSON] свою вину визнав повністю, було домовлено між потерпілим та винною особою, що подію оформляють по «європротоколу» без допомоги працівників патрульної поліції. Згідно з висновком експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи № 159/22 від 8 листопада 2022 року вартість матеріальних збитків понесена у розмірі 108\~727,87 гривень. За складання висновку він сплатив 4\~800 гривень. Винуватець ДТП [PERSON] систематично сплачував позивачу франшизу, яка була передбачена у його договорі страхування, укладеному із ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт». Станом на 24.03.2023 [PERSON] сплатив 24\~700 гривень, залишок який йому належить сплатити становить 34\~027,87 гривень. Страхове відшкодування, яке мало бути сплачене страховою компанією, становить 50\~000 гривень. Крім того, позивач вважає, що йому також було спричинено моральну шкоду внаслідок пошкодження належного майна, порушенні звичайного устрою життя, прикладення додаткових зусиль для пошуку грошових коштів для відновлення транспортного засобу. Враховуючи принцип виваженості, розумності та справедливості, [PERSON] оцінює розмір моральної шкоди в розмірі 10\~000 гривень. Таким чином, [PERSON] просив стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» страхове відшкодування у розмірі 50 000 гривень; з відповідача [PERSON] відшкодування за майнову шкоду у розмірі 34\~027,87 гривень; солідарно з відповідачів відшкодування моральної шкоди у розмірі 10\~000 гривень, а також покласти на відповідачів судові витрати по справі. В липні 2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Дядика Я. Б. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позовні вимоги в частині вимог до [PERSON] є безпідставними, оскільки він систематично сплачує позивачу франшизу, яка була передбачена у договорі страхування. Згідно електронного Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 11 лютого 2022 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та [PERSON] , вбачається, що ліміт за шкоду майну становить 130\~000 гривень. Тому просив відмовити в частині позовних вимог до [PERSON] про стягнення грошових коштів повністю. В жовтні 2023 року представник позивача адвокат Майка Н. В. надала суду заяву про зміну предмету позову, в якій зазначила, що згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 11.02.2022, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та [PERSON] , ліміт відповідальності страхової компанії становить 80\~000 гривень, а тому позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] 30\~000 гривень майнової шкоди вважає безпідставними. Вважають, що франшиза та відшкодування моральної шкоди сплачена позивачу [PERSON] повністю шляхом перерахування коштів на банківський рахунок. Таким чином, просить стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» 80 000 гривень страхового відшкодування, 10\~000 гривень моральної шкоди та судові витрати по справі, а також постановити ухвалу про закриття провадження у справі щодо відповідача [PERSON] . Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року прийнято відмову представника позивача [PERSON] - адвоката Майки Н. В. від позовних вимог до відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Провадження в справі за позовом [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди закрити в частині позовних вимог до [PERSON] у зв`язку з відмовою представника позивача від позову і прийняття її судом. 06 грудня 2023 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження в справі за позовом [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди та призначено її до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача - приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» в судове засідання не з`явився повторно, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 4 жовтня 2022 року о 07 год. на а/д М-09 «Тернопіль Львів Рава-Руська» відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Ford Kuga» реєстраційний номер [NUMBER] та «Renault Megane» реєстраційний номер [NUMBER] . За кермом «Ford Kuga» перебував [PERSON] , за кермом «Renault Megane» - [PERSON] . Під час руху в одному і тому ж напрямку та по одній і тій же смузі по вул. Львівська місто Тернопіль [PERSON] , переконавшись у тому, що водій автомобіля «Renault Megane» не спричинить зменшити швидкість руху для уникнення зіткнення, здійснив поворот ліворуч, при цьому водій автомобіля [PERSON] був неуважний, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, скоїв наїзд на автомобіль «Ford Kuga». В результаті ДТП належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження та [PERSON] має право на отримання страхового відшкодування. Згідно електронного Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 11 лютого 2022 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та [PERSON] , вбачається, що ліміт за шкоду майну становить 130\~000 гривень. На місці пригоди [PERSON] свою вину визнав повністю, було домовлено між потерпілим та винною особою, що події оформляють по «європротоколу» без допомоги працівників патрульної поліції. Після цього обидва учасники ДТП вирушили до страхового агента, в якого відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» були укладені усі необхідні документи, зокрема спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, надані відомості про місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Пунктом 35.1 ст.\~35\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Статтею 34\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» визначено дії страховика після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування. Зокрема, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Положеннями п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення, мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. Європротокол - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Європротокол може заповнюватися як в паперовому вигляді, на спеціальному бланку, так і в електронній формі, з використанням системи «Електронний Європротокол». Таким чином, Європротокол - це спрощена форма оформлення ДТП його учасниками без виклику патрульної поліції, при цьому заповнений бланк Європротоколу є документальним підтвердженням факту ДТП. Однією із\~виключних підстав\~для складання Європротоколу є саме наявність згоди водіїв учасників ДТП щодо обставин її скоєння. Як вбачається з наявного в матеріалах справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, воно складено обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб В, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені її обставини, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному повідомленні. Крім того, сам лише факт складання та підписання обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин участі у ній. Разом з тим, як зазначено у п. 33.2.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Таким чином, при оформленні Європротоколу страхове відшкодування є додатково лімітованим та станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідно до Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг від 29.12.2015 року № 3471, такий ліміт складав 50 000 гривень. У пунктах 61 та 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі №308/3162/15-ц зроблено висновок, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Нормою ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України\~шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault Megane» реєстраційний номер [NUMBER] , на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у відповідача, за кермом забезпеченого транспортного засобу була особа, яка визнала свою вину у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, то відповідач має виконати свій обов`язок та сплатити на користь потерпілої особи страхове відшкодування. Згідно з висновком експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи № 159/22 від 8 листопада 2022 року вартість матеріальних збитків понесена у розмірі 108\~727,87 гривень. За складання висновку [PERSON] сплатив 4\~800 гривень. Проте страхове відшкодування, яке мало сплатити ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» своїх зобов`язань за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не виконав. На звернення [PERSON] щодо невиконання ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» своїх зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Моторне (транспортне) страхове бюро України листом від 20.09.2022 повідомило, що Національний банк України застосував до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» захід впливу у вигляді відкликання ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг, однак не звільняється від обов`язку виконання укладених договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Єдиною визначеною Законом підставою для розгляду МТСБУ питання щодо відшкодування шкоди з договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за зобов`язаннями страховика учасника МТСБУ є недостатність коштів та майна відповідного страховика, що визнаний банкрутом та/або ліквідований. Станом на дату відповіді у МТСБУ відсутні відомості про визнання ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» банкрутом та/або його ліквідації. У статті 1\~Закону України\~«Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) вказано, що у разі, якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відповідно до пункту 22.1 статті 22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) . Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика. Отже, зважаючи на те, що розмір страхового відшкодування, який може бути стягнений за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яку було оформлено без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України складає 80\~000 гривень, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, на підставі положень статті 34.3 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати в сумі 4\~800 гривень за проведення транспортно-товарознавчої експертизи. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї статті передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи роз`яснення наведені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995р. за № 4, суд при визначенні розміру завданої позивачу моральної шкоди враховує, що внаслідок скоєння адміністративного правопорушення позивач, зазнав майнових втрат внаслідок пошкодження його автомобіля та душевних страждань, він був розчарований політикою страхової компанії, яка намагається уникнути виконання своїх зобов`язань. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що діями відповідача [PERSON] завдано моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, які вимагають від останнього, додаткових зусиль для організації свого життя, відчуття ним негативних емоцій, перебування у стресовій ситуації, неможливість користуватися автомобілем значний проміжок часу, тому суд стягує на його користь моральну шкоду у розмірі 10\~000 гривень. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК\~України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.\~ У відповідності із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.\~\~ На підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суду надано копію договору про надання правової допомоги від 01.05.2023, згідно якого витрати на професійну правничу допомогу становить 10\~000 гривень. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. З врахуванням вищенаведеної правової норми з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 4\~800 гривень витрат за виконану роботу експерта, 10 000 гривень на професійну правничу допомогу та 2\~147,60 гривень витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved