Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою до\~відповідача про\~визначення додаткового\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини після\~смерті матері\~ [PERSON] ,\~яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є рідною матір`ю позивача, постійно проживала у м. Покров, в той час як позивач проживала у м. Кривий Ріг. [INFO] [PERSON] померла. 29.09.2023 позивач звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кулика О.П. з заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з тим, що строк для подання заяви про прийняття спадщини заявником пропущено. Разом з тим, 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, термін дії якого неодноразово продовжувався і триває на час звернення до суду. Позивач вказує, що рух громадського транспорту між містами порушено, з огляду на військову агресію, віялові та екстрені відключення електроенергії, високий ризик для життя внаслідок ракетних обстрілів, вона не змогла своєчасно прибути до м. Покров і подати заяву про прийняття спадщини у встановлений строк. Позивач до суду не з`явилася, надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Повноважний представник відповідача до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали\~справи в\~їх сукупності,\~суд дійшов\~до наступних\~висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження [NUMBER] , прізвище позивача при народженні « [PERSON] ». Як вбачається зі свідоцтва про шлюб [NUMBER] , копія якого міститься в матеріалах справи, прізвище позивача з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » внаслідок укладення шлюбу. [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла. Факт смерті зареєстрований Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 15.11.2022 року за актовим записом № 1875, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , копія якого наявна в матеріалах справи. 29.09.2023 [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом відкрита спадкова справа № 125/2023. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, прийнятої 29.09.2023 приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Куликом О.П., у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, з підстав, що спадкоємець [PERSON] спільно зі спадкодавцем зареєстрована не була, а відтак, нею пропущений строк для прийняття спадщини. Встановивши фактичні обставини справи, суд керується наступним. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. Обґрунтовуючи поважність терміну пропуску звернення до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини, позивач вказує на те, що її постійне місце проживання місто Кривий Ріг, між населеними пунктами порушено рух громадського транспорту, з огляду на введення в Україні воєнного стану існує реальна загроза для життя позивача. . Суд приймає таке твердження позивача, оскільки загальновідомими є факти ракетних ударів міста Кривий Ріг, інформація про які публікувалася засобами масової інформації, зокрема оприлюднювалася на офіційних сторінках у мережі Інтернет голови Дніпропетровської обласної військової адміністрації. Саме по собі пересування між містами спричиняло реальну загрозу для життя та здоров`я позивачки, адже автодорога Н-11 проходить маршрутом через населені пункти Апостолове, Мар`янське, Грушівка, які постійно перебувають під обстрілами артилерії з тимчасово окупованих територій Запорізької області. Очевидною для суду є реальність загрози для життя позивача у разі пересування дорогою громадського користування. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з цього часу виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст.1268-1270\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималась та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272\~ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275\~ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за законом необхідно подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, позивач як спадкоємець за законом звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна поза межами шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач просить встановити їй додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, посилаючись на те, що вона з поважних причин його пропустила. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30\~травня 2008\~року № 7\~"про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" роз`яснив,\~що,\~вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, зважаючи на те, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, суд приходить до висновку, що позивач з поважних причин пропустила строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved