Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Здовбицької сільської ради, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно її дочки [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона народилася [INFO] в м. Рівне, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Її батьки розлучилися, коли їй виповнилося 7 років. Спочатку вона жила разом із матір`ю у [ADDRESS] . Однак мати не дуже цікавилася її життям і практично весь час вона займалася, чим хотіла. Коли вона стала підлітком, стала частіше спілкуватися з батьком, який завжди приділяв їй багато уваги, цікавився навчанням, станом здоров`я, її друзями. Приблизно з весни 2020 року, коли почався карантин і навчання проводилося дистанційно, вона стала більше часу проводити у новій батьковій сім`ї, яка проживає в селі Здовбиця, де її завжди вислуховували, давали поради і підтримували в будь-якій ситуації. Мати і надалі продовжувала жити своїм життям, у якому для неї ніколи не було місця. Коли вона у 2022 році закінчувала 9 клас і не знала, що їй робити: продовжувати навчання в школі чи почати здобувати професію, тільки батько її підтримував і допоміг зробити вибір. А матері, як завжди, було до неї байдуже. Знаючи, як їй непросто із вибором подальшого способу життя, мати взагалі самоусунулася від неї та поїхала в Польщу на заробітки. Натомість батько підтримав її, допоміг прийняти рішення про вступ до коледжу, щоб навчатися на хіміка-технолога. Отже, протягом останніх чотирьох років мати будь-якої участі у її вихованні не брала, жодним чином не піклувалася про неї, не проявляла заінтересованості у її долі, не цікавилася успіхами, станом здоров`я, не піклувалася про фізичний і духовний розвиток, її навчання, не займалася підготовкою до самостійного життя, не забезпечувала харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкувалася з нею, не надавала доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяла засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляла інтересу до неї, не створювала умови для отримання освіти - у зв`язку з чим створились умови, які шкодять її інтересам і є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. 18 січня 2023 року відповідач подала відзив, в якому позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. У підготовче засідання позивач та її представник [PERSON] не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення. 23 січня 2024 року представник позивача [PERSON] подала клопотання, в якому просила підготовче засідання провести без участі позивача та її представника [PERSON] , позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують щодо ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У поданому до суду відзиві та заяві, яка засвідчена нотаріально, просила підготовче судове засідання та судовий розгляд проводити без її участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Здовбицької сільської ради в підготовче засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 23 січня 2024 року від Служби у справах дітей Здовбицької сільської ради надійшла заява, в якій вона просить підготовче засідання провести без участі представника Служби у справах дітей Здовбицької сільської ради, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо призначення справи до судового розгляду та щодо ухвалення заочного рішення. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2006 року, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2014 року в справі №569/17057/14-ц, яке набрало законної сили 13 січня 2015 року. Під час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 27 серпня 2014 року, серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 27 листопада 2023 року, що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади №2023/009699396 від 27 листопада 2023 року. Згідно Акта обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання сім`ї від 29 листопада 2023 року, який складено комісією в особі в.о. начальника Служби у справах дітей Здовбицької сільської ради, головного спеціаліста Служби у справах дітей Здовбицької сільської ради, обстежено матеріально-побутові умови та умови виховання дитини в сім`ї, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що сім`я складається з 4 чоловік: батька [PERSON] ; дружини батька [PERSON] ; дочки [PERSON] , [INFO] ; дочки [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за цією адресою з 18 липня 2023 року, а її мати [PERSON] на даний час знаходиться за кордоном у Польщі. Згідно характеристики студента ВСП «Рівненський технічний фаховий коледж НУВГП» [PERSON] , [INFO] , остання навчається у ВСП «Рівненський технічний фаховий коледж НУВГП» з 01 вересня 2022 року за спеціальністю 161 Хімічні технології та інженерія (освітньо-професійний ступінь «фаховий молодший бакалавр»). За період навчання зарекомендувала себе як сумлінний студент. [PERSON] з добропорядної сім`ї. Батько [PERSON] підтримує контакт з коледжем і здійснює контроль за дочкою, мати [PERSON] навчанням дочки не цікавилась. 10 січня 2024 року [PERSON] написав заяву, яка засвідчена нотаріально, згідно якої він повідомляє всім заінтересованим особам, кого це стосується, про те, що його дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з ним по [ADDRESS] . Він гарантує, що належним чином забезпечить самостійне виховання та повне утримання його дочки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття та у подальшому на час її навчання до досягнення 25 років, зокрема буде піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати її гідність та готувати до самостійного життя та праці. Як слідує з висновку органу опіки та піклування Здовбицької сільської ради щодо розв`язання спору про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дочки [PERSON] , [INFO] , який затверджено рішенням виконавчого комітету Здовбицької сільської ради від 22 січня 2024 року №1, 29 листопада 2023 року до Служби у справах дітей Здовбицької сільської ради звернулася [PERSON] із заявою про здійснення обстеження умов проживання за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Того ж дня, працівниками служби було здійснено виїзд за вказаною адресою, та було встановлено, що [PERSON] 27 листопада 2023 року зареєструвала місце проживання за адресою: [ADDRESS] . На момент обстеження [PERSON] , [INFO] , перебувала в будинку, вказала місце для сну, навчання, мала власні речі. Про що був складений акт обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання сім`ї від 29 листопада 2023 року. [PERSON] , [INFO] , навчається у ВСП «Рівненський технічний фаховий коледж» НУВГП. Мати [PERSON] проживає у [ADDRESS] . Із батьком [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] шлюб розірваний 13 січня 2015 року. 27 грудня 2023 року [PERSON] звернулася до Служби у справах дітей Здовбицької сільської ради із заявою, у якій зазначає, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її дочки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи те, що з 27 листопада 2023 року по даний час до Служби у справах дітей Здовбицької сільської ради компрометуючі матеріали щодо невиконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно дочки не поступали, короткий час проживання у с. Здовбиця [PERSON] , [INFO] , а також те, що мати [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її дочки [PERSON] , [INFO] , тобто спір між матір`ю та дочкою відсутній, орган опіки та піклування Здовбицької сільської ради не заперечує проти позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дочки [PERSON] , [INFO] . Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає перелік обов`язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частини четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дочки [PERSON] , [INFO] , не цікавиться її життям, не спілкується з нею, не надає матеріальної допомоги, не піклується про здоров`я дочки, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Доказів того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин судом не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Проаналізувавши надані докази, а також вищевказані законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд доходить висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, тому, вважає необхідним прийняти визнання позову відповідачем та позбавити її батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дитини, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», 50 відсотків судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved