Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.08.2019 в розмірі 176738,91 грн., з яких: 176738,91 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та судові витрати. Позов мотивований тим, що «Monobank» це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікація клієнта очно у відділенні Банку; верифікація клієнта очно співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці; верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці, починаючи з травня 2020 року: відеоверифікація працівником Банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Позивач зазначає, що Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 08.08.2019 відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 08.08.2019. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши дану анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 100000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами. Відповідач свої зобов`язання за даним договором не виконував, у зв`язку із чим 19.10.2022 р. АТ «Універсал Банк» направив йому повідомлення «пуш» (електронне повідомлення) про істотне порушення умов договору та необхідність погасити суму заборгованості, однак відповідач на нього ніяким чином не відреагував. Таким чином, станом на 22.08.2023 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» становить 176738,91 грн., з яких: 176738,91 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних інтересів АТ «Універсал Банк», що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. (а.с.84) 05.12.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та безпідставними з огляду на те, що ним генерується електронний цифровий підпис, яким позичальник нібито підписує умови та правила банківського обслуговування. Однак, посилаючись на Закон України «Про електронні довірчі послуги» звертає увагу, що Банком не надається жодного доказу, що свідчив би про внесення його до Довірчого списку, та можливість АТ «Універсал Банк» генерувати електронний цифровий підпис. З переліку «Кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг» вбачається, що АТ «Універсал Банк» відсутній у даному переліку, отже й не має законних підстав для генерації електронного цифрового підпису. Таким чином, доводи позивача про надання відповідачці банківських послуг із застосуванням електронного цифрового підпису є безпідставними. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг з Умов і правил надання банківських послуг, тарифів, таблиці обчислення вартості кредиту та паспорту споживчого кредиту розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву. Також вважає, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення однієї сторони (банку), яка може вносити у нього відповідні зміни. Посилання позивача на те, що відповідачка ознайомлена з Умовами та правилами не можна вважати доведеним, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують дану обставину. Крім цього, відсутні докази видачі їй кредитної картки. Також, у розрахунку заборгованості Банк зазначає суму відсотків, які ним були нараховані та стягнуті за рахунок збільшення тіла кредиту. Вказані дії не відповідають вимогам чинного законодавства. Зазначає, що з наданого позивачем розрахунку неможливо встановити, який розмір кредиту фактично було видано відповідачу, розмір процентів, неустойки, тощо. Вважає, що підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості відсутні, а у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з недоведеністю заявлених вимог. Представник позивача АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 08.08.2019 р. відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 08.08.2019 р. (а.с.7) Відповідно до вказаної анкети-заяви, [PERSON] просить відкрити їй поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. На підставі анкети-заяви до договору про надання банківських послуг №б/н від 08.08.2019 р. [PERSON] було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та надано картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про наявність рахунку. (а.с. 81) Крім цього, сторони підписали паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, в якому узгодили: процентну ставку: пільгова процентна ставка - 0,00001%, базова процентна ставка - 3,1% в місяць (37,2% на рік), тип процентної ставки - фіксована, загальні витрати за кредитом - 36668,07 грн. виходячи з суми кредитного ліміту 100000 грн., погашення якого відбувалось протягом 12 місяців, загальна орієнтовна вартість кредиту - 136668,07 грн. виходячи з суми кредитного ліміту 100000 грн., погашення якого відбувалось протягом 12 місяців, реальна річна процентна ставка - 44,26% річних, якщо в пільговому періоді - 0%, та інші умови. (а.с.23-25) Відповідно до розділу 7 паспорту кредиту, ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2023. Також суд звертає увагу, що в графі «підпис споживача» зазначено, що споживач отримує паспорт споживчого кредиту в мобільному додатку та підписує його у електронному вигляді до підписання договору. На підставі анкети-заяви від 08.08.2019 відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмір 10000, який в подальшому неодноразово змінювався, та станом на 05.08.2021 становить 98500 грн. (а.с.82) Отримання відповідачем від позивача грошових коштів підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача [PERSON] за період з 08.08.2019 по 22.08.2023 (а.с. 66-80) Станом 22.08.2023 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» становить 176738,91 грн., з яких: 176738,91 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). (а.с. 6) Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Сторони відповідно до частини 2 статті 628 ЦК України мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. При цьому, посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на положення Закону України «Про електронні довірчі послуги» є безпідставним та помилковим, а тому судом до уваги не беруться, з огляду на наступне. Зі змісту статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження укладення електронного кредитного договору Банк надав Анкету-заяву [PERSON] , де у пункті 6 зазначено «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом: [NUMBER], яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису». Доводи відповідача про те, що підписання спірного договору за допомогою електронного цифрового підпису не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про внесення його до Довірчого списку кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг та можливість генерувати електронний цифровий підпис, не можуть бути прийняті до уваги. Так, відповідно до пунктів 6, 7 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» довірчий список це перелік кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг та інформації про послуги, що ними надаються; електронна довірча послуга - це послуга, яка надається для забезпечення електронної взаємодії двох або більше суб`єктів, які довіряють надавачу електронних довірчих послуг щодо надання такої послуги. Частиною першою статті 17 зазначеного Закону встановлено, що електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на електронних носіях не повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в інформаційних системах, в яких здійснюється обробка таких електронних даних, можуть здійснюватися з використанням електронних довірчих послуг або без отримання таких послуг, за умови попередньої домовленості між учасниками взаємодії щодо порядку електронної ідентифікації учасників таких правових відносин. Отже, враховуючи відсутність домовленості АТ «Універсал Банк» і [PERSON] щодо автентифікації останньої, яка не передбачала використання електронних довірчих послуг, то відсутність позивача у Довірчому списку кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг не має правового значення для вирішення даного спору. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Отже, між сторонами укладено кредитний договір електронному вигляді у відповідності з проектом «monobank», шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не установлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля його сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно із цією статтею ЦК України, договір, що укладений між банком та [PERSON] , є змішаним договором, у якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно, договорів банківського рахунку та про споживчий кредит. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 ( провадження №14-308цс18 ) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто так, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до п.2 анкети-заяви, відповідач погодилась з тим, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтверджує та зобов`язується виконувати його умови. Відповідно до п.3 анкети-заяви, відповідач підписанням цього договору підтвердила, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифами за карткою Monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства), та отримала примірники цих документів у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім цього, відповідач беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» перебувають у загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та у розумінні статей 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією ( офертою) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору. Такі Умови і правила надання банківських послуг отримані відповідачем у мобільному додатку, що скріплено її підписом у анкеті-заяві від 08.08.2019 року. Вони разом із Тарифами, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту складають дійсний правочин між сторонами у справі. Іншого відповідачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів. Крім того з Паспорту споживчого кредиту вбачається підписання його сторонами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису, що законом не забороняється. Навпаки, така форма укладення договору добровільно обрана її сторонами та свідчить про акцепт [PERSON] запропонованих їй умов кредитування. Отже між сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Також суд звертає увагу на те, що зазначена в паспорті споживчого кредиту інформація була чинною на момент нарахування позивачем відсотків, які нараховувались у розмірі, визначеному сторонами у вказаному паспорті кредиту. (а.с. 23-25) Таким чином, твердження відповідача про те, що сторони не узгодили розмір відсотків, суд до уваги не бере. Твердження відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази про видачу їй кредитної картки суд вважає непереконливими, оскільки з анкети-заяви вбачається, що [PERSON] просить відкрити їй рахунок № [NUMBER] . Факт відкриття вказаного рахунку підтверджується довідкою про наявність даного рахунку. Статус картки - активна до 03/24. (а.с. 81) Отже, надана позивачем виписка з банківського рахунку відповідача є належним доказом отримання нею коштів, оскільки відображає рух коштів та доводить активне користування відповідачкою кредитними коштами та неналежне виконання нею своїх обов`язків з погашення кредиту. Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписка з банкового рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції. Верховний Суд у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором Виписка з особового карткового рахунку відповідачки свідчить, що умови укладеного сторонами кредитного договору позивачем були виконані, відповідачка активно користувався кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість за кредитом. У зв`язку з тим, що відповідачка лише частково здійснювала операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, виникла непогашена заборгованість. Розрахунок заборгованості за договором від 08.08.2019, наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом розміру заборгованості за тілом кредиту, нарахування банком відсотків, а також часткового погашення позичальником заборгованості за кредитним договором. Відповідач не надала належні та допустимі докази на спростування вказаного розрахунку. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 526, 530, 536, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 08.08.2019 у сумі 176738,91 грн. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов було задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved