Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

10 жовтня 2023 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони до 16 листопада 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей, а саме - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що відповідач не бере участі в утриманні дітей. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд: 1)стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей за останні 3 роки у розмірі 50% прожиткового мінімуму передбаченого на дітей від 6 до 18, а саме 41\~410,00 грн.; 2)стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 5\~000,00 грн. на [PERSON] та 4\~000,00 грн. на [PERSON] , щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму передбаченого на дітей відповідного віку. У письмовому відзиві відповідач позовні вимоги визнав частково. Вказує, що не заперечує щодо стягнення аліментів на дітей у розмірі по 2\~000,00 грн. на кожну дитину. Однак, відповідач заперечує щодо стягнення з нього аліментів до звернення у суд, оскільки він належним чином виконує свої обов`язки стосовно утримання дітей. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони у період з 10 серпня 2003 року по 17 грудня 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2021 року №161/18853/21 (а.с.4-7). Від шлюбу сторони мають дітей, а саме доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11). Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні дітей, а отже він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка їх утримує. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого матеріального становища дітей. Відсутність відомості також про поганий стан здоров`я дітей. Відповідач інших утриманців не має і доказів протилежного суду не надав. Надана до відзиву копія посвідчення особи з інвалідністю ІІІ групи [PERSON] не підтверджує, що відповідач утримує цю особу. Відомостей про свій заробіток відповідач суду не надав. Також суд вважає, що стан здоров`я відповідача є задовільним, оскільки доказів протилежного суду надано не було. Інших істотних обставин при визначенні розміру аліментів, суд не знаходить. При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. На думку суду, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги рівність прав та обов`язків батьків в утриманні дитини, на користь позивача з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі по 2\~500,00 грн. на кожну дитину. Заявлений позивачем розмір аліментів є явно завищеним та необґрунтованим. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час, суд зазначає таке. Частиною другою статті 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Всупереч вищенаведеному, позивач не надала суду доказів того, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, а вона не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позовна заява взагалі не містить будь-якого обґрунтування позовних вимог в цій частині. У зв`язку з вищенаведеним, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. У зв`язку із частковим задоволенням позову, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1\~073,60 грн. Також слід відмовити у стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат з надання професійної правничої допомоги, оскільки до матеріалів справи не було додано жодних доказів їх понесення, а саме - договору про надання правової допомоги, детального розрахунку наданих послуг, доказів їх сплати. Заяв в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України від позивача до суду не надходило, тому суд вирішує це питання безпосередньо під час ухвалення цього рішення. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі ст.ст.141, 268, 430 ЦПК України,\~ суд,

Outcome: partial