Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

У жовтні 2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Олійник О.М. звернулась до Ленінського районного\~суду м.\~Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати укладений між позивачем та відповідачем шлюбу, зареєстрований 22 червня 2023 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиціїі, актовий запис №456. В обґрунтування позову зазначено, що 22.06.2013 року між сторонами був укладений шлюб. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося, у родині постійно виникали суперечки, сторони не могли дійти згоди з різних питань, зокрема, побутових, фінансових, пов`язаних із вихованням дитини, що в кінцевому результаті призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги один до одного. На початку жовтня 2022 року позивачка із сином виїхали за кордон, з того часу сімейні відносили між сторонами фактично припинені. Таким чином, сторони проживають окремо більше року, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя позивачка вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Ухвалою суду від 02 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. У судове засідання позивач та її представник не з`явились. Від представника позивача- адвоката Олійник О.М. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22 червня 2013 року, зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №456, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.06.2013 (а.с. 19). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1357(а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Сторони не виявили бажання примиритись. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що оскільки на даний час сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам позивача, спір щодо поділу майна відсутній, відтак є усі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~Як було встановлено під час розгляду справи, позивачка [PERSON] після реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов про розірвання шлюбу задоволено, відповідно до положень\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 1073,60 грн, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved