Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд скасувати арешт нерухомого майна, який було накладено на підставі виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова № 2-2851/06 від 06.09.2006, обтяжувач Золочівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Обґрунтовуючи позов [PERSON] посилається на те, що він є власником земельної ділянки площею 6,9964 га, кадастровий номер 6322284000:06:000:0309, яка розташована за адресою: Харківська область, Красноградський (Зачепилівський) район, Сомівська сільська рада, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 930790. Реалізувати своє право на продаж вказаної земельної ділянки позивач позбавлений, оскільки при зверненні до Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області нотаріус повідомила про те, що відносно землі існує арешт нерухомого майна, який накладено Відділом державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції в Харківській області на підставі виконавчого листа № 2-2851/06 від 06.09.2006. Згідно листа Богодухівського районного відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 78991 від 17.10.2023 вбачається, що надати інформацію стосовно провадження по виконавчому листу № 2-2851/06 від 06.09.2006 та арешту майна відносно [PERSON] неможливо, у зв`язку з тим, що зазначене виконавче провадження до Богодухівського відділу не передавалось та обліковується за Золочівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, діяльність якого припинено 27.06.2017. При цьому вказано, що термін зберігання виконавчої справи складає три роки. Представник позивача [PERSON] в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, а позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у запропонований йому строк відзиву на позов до суду не надав.\~\~\~Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що останній не подав відзив, представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст.\~280,281 ЦПК України\~підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. В силу ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Ст.321 ЦК України встановлює принцип непорушності права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.392 ЦК України закріплює право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», який діє на даний час, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», який діє на даний час, встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,9964 га, кадастровий номер 6322284000:06:000:0309, яка розташована за адресою: Харківська область, Красноградський (Зачепилівський) район, Сомівська сільська рада, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 930790. Маючи намір продати землю позивач звернувся до Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області, де нотаріус повідомила про те, що відносно землі існує арешт нерухомого майна, який накладено Відділом державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції в Харківській області на підставі виконавчого листа № 2-2851/06 від 06.09.2006 Згідно листа Богодухівського районного відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 78991 від 17.10.2023, виконавчих документів по яким накладався арешт на майно боржника [PERSON] немає, бо матеріали виконавчих проваджень зберігаються тільки три роки. Таким чином, позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому нерухоме майно. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб, шляхом зняття арешту з майна та оголошення заборони на його відчуження. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач не очікує відшкодування понесених ним судових витрат, тому дане питання судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved