Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище - " [PERSON] ". В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначає, що 29.08.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. З лютого 2022 року вони припинили подружні стосунки. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, тому просить шлюб розірвати. 13.11.2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач подала суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач відзиву на позов не подав, про час та місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 29.08.2015 року у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 440, дошлюбне прізвище позивача - « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). Спільне життя сторін не склалося, кожний з подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені та відновлювати подружні відносини позивач категорично не бажає, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, суд дійшов висновку про те, що їхня родина розпалася остаточно, примирення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Оскільки позивач не наполягала на стягненні з відповідача за судового збору у розмірі 1073,60 грн., сплаченого нею за подання даного позову, суд вважає можливим не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved