Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмету спору: Копичинецька міська рада Чортківського району Тернопільської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та просить зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом повернення самовільно захопленої частини земельної ділянки, що знаходиться в урочищі «Поліна», яка належить [PERSON] на праві користування. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно додатку №1 до рішення Яблунівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області від 25 лютого 2000 року «Про припинення права користування земельною ділянкою фермеру СФГ [PERSON] » позивачка одержала в користування земельну ділянку в урочищі «Поліна» площею 0,51 га та станом на сьогоднішній день обробляє її. Однак відповідач [PERSON] чинить останній перешкоди в користуванні частиною даної земельної ділянки, шляхом самовільного захоплення частини земельної ділянки позивачки та засіванням своїми зерновими культурами, у зв`язку з чим позивачка не має можливості повноцінно користуватися даною земельною ділянкою . 15 березня 2023 року [PERSON] в інтересах позивачки звернувся до Копичинецької міської ради із заявою про направлення земельної комісії для встановлення меж земельних ділянок і виявлення факту самовільного захоплення частини земельної ділянки, яка належить [PERSON] [INFO] , 48530, Тернопільська область Чортківський район с. Яблунів ІПН: [NUMBER] на праві користування, яка знаходиться в урочищі «Поліна». Згідно відповіді Копичинецької міської ради від 11.04.2023 №252, [PERSON] рекомендовано для встановлення меж зазначеної земельної ділянки звернутись до землевпорядної організації, яка має у штаті сертифікованих інженерів-землевпорядників, оскільки в штаті Копичинецької міської ради відсутній сертифікований інженер-землевпорядник. 22 березня 2023 року [PERSON] в інтересах позивачки звернувся до Копичинецької міської ради із заявою про надання дозволу на приватизацію даної земельної ділянки, додавши копію кадастрового плану земельної ділянки та зробивши посилання на норми законодавства, відповідно до якого вона має право на дану приватизацію земельної ділянки. Згідно відповіді Копичинецької міської ради від 19.04.2023 №273, дане питання буде розглянуто на черговому засіданні постійної комісії міської ради з питань містобудування, земельних відносин та екології. 11 квітня 2023 року позивачка звернулася до Копичинецької міської ради із заявою провести інвентаризацію проблемних земельних ділянок. 10.05.2023 року комісією було проведено обстеження земельного масиву на території Копичинецької міської ради за межами населеного пункту с. Яблунів в урочищі «Поліна», на підставі якого було видано акт обстеження даного земельного масиву, відповідно до якого комісія рекомендує [PERSON] обробляти земельну ділянку площею 0,51 га відповідно до рішення восьмої сесії XXIII скликання від 25.02.2000 року між земельними ділянками землекористувачів [PERSON] та колишнього користувача [PERSON] згідно Додатку №1 до даного акту. Громадянці [PERSON] після закінчення строку дії воєнного стану або після прийняття відповідних нормативно-правових актів щодо змін у земельному законодавстві звернутися до Копичинецької міської ради з метою надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою для оформлення речових прав на зазначену земельну ділянку. Крім того, [PERSON] в інтересах позивачки звернувся до Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме самовільного захоплення земельної ділянки сусідом гр. [PERSON] . Згідно відповіді Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, [PERSON] повідомлено, що в даному випадку відсутні ознаки кримінального проступку. Позивачка, вважаючи свої права порушеними змушена звертатися до суду із цим позовом. Справа 21.07.2023 на підставі протоколу автоматизованого розподілу між суддями передана в провадження судді Лисюк І.О. Ухвалою судді від 26.07.2023, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмету спору: Копичинецька міська рада Чортківського району Тернопільської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою судді від 21.09.2023 відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмету спору: Копичинецька міська рада Чортківського району Тернопільської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, визначено загальний позовний порядок її розгляду, а також дату, час та місце проведення підготовчого засідання. Згідно ухвали суду від 29.11.2023, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] [PERSON] , адвокат Печінка П.В. підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позову не визнав, посилаючись на те, що не захоплював земельної ділянки, належної позивачу. З 2000 року він обробляє земельну ділянку, яка межує з ділянкою позивача. Від третьої особи: Копичинської міської ради Чортківського району через канцелярію суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Суд, заслухавши вступне слово сторін, їх представників, дослідивши докази, подані сторонами, письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Статтею 41\~Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частина перша статті 15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке суд захищає у спосіб, встановлений частиною другою статті 16\~ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з статтею 373\~ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Згідно з частиною другою\~статті 152\~ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Виходячи з положень ст.152\~ЗК України та роз`яснень, які містяться у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст. 16 ЦК України). Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений позивачем спосіб, має бути наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод у користуванні, користування з порушенням законодавства - без оформлення права користування, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Згідно рішення восьмої сесії 23 скликання Яблунівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області від 25.02.2000 року, припинено право користування земельною ділянкою в розмірі 17,82 га, наданою для ведення селянсько-фермерського господарства [PERSON] Гусятинською районною радою 21.12.1992 року. Земельну ділянку, площею 17,82 га віднесено до земель запасу Яблунівської сільської ради. Землі запасу, площею 17,82 га передано для ведення особистого підсобного господарства громадянам згідно додатку №1. Згідно додатку до рішення від 25.02.2000 року, в якому відображено у списку мешканців села Яблунів на одержання земельних ділянок в урочищі «Поліна» за № 1 [PERSON] , 0,51 га., під №2 [PERSON] , 0,51 га. (а.с.14-15). Як вбачається із матеріалів справи, зазначена земельна ділянка межує з земельними ділянками [PERSON] , [PERSON] , землями сільської ради. Як встановлено, на протязі 2023 року позивач [PERSON] неодноразово зверталась до Копичинецької ради з заявами щодо встановлення меж земельних ділянок і виявлення самовільного захоплення землі [PERSON] , надання дозволу на приватизацію земельної ділянки. (а.с.17,18,19, 83, 84,87, 88,89)2. 10.05.2023 року комісія в складі голови комісії заступника міського голови Барабаша В.О., членів комісії: [PERSON] , старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель ГУ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ у Тернопільській області, [PERSON] , депутата Копичинецької міської ради, голови комісії міської ради з питань містобудування, земельних відносин та екології, [PERSON] , депутата Копичинецької міської ради, заступника голови комісії міської ради з питань містобудування, земельних відносин та екології; [PERSON] , депутата Копичинецької міської ради, секретаря комісії міської ради з питань містобудування, земельних відносин та екології; Пацюрко Г.А., начальника відділу будівництва, земельних відносин та житлово-комунального господарства Копичинецької міської ради; Салабай Н.М., головного спеціаліста відділу будівництва, земельних відносин та житлово-комунального господарства Копичинецької міської ради; Триснюк М.Р., спеціаліста І категорії, відділу будівництва, земельних відносин та житлово-комунального господарства Копичинецької міської ради; [PERSON] , старости Яблунівського старостинського округу Копичинецької міської територіальної громади, за участі інженера-землевпорядника Банири І.З. ФОП «БАНИРА І.3.», в присутності громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з метою забезпечення всебічного та об`єктивного розгляду звернень, проведено обстеження земельного масиву на території Копичинецької міської ради за межами населеного пункту с. Яблунів в урочищі «Поліна». В ході обстеження масиву були вказані межі земельних ділянок, а саме: західне межа земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 6121689600:01:001:0555, площею 42,80 га з цільовим призначенням 01.02 для ведення фермерського господарства. Земельна ділянка перебуває в постійному користуванні громадянина [PERSON] та східна межа земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 6121689600:01:002:0306 з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства. Між вказаними земельними ділянками налічується площа 4,37 га, на яку видали два державні акти на право власності серії І-ТР № 038828, на площу 2,18 га з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, виданий згідно рішення сесії Яблунівської сільської ради народних депутатів від 25.12.1997 [PERSON] та державний акт на право власності серії ТР, на площу землі 2,18 га з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, виданий згідно рішення сесії Яблунівської сільської ради народних депутатів від 24.04.1998 року [PERSON] . Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №27 від 03.01.2001 року. Також була вказана західна межа земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 6121689600:01:002:0304, що відповідно до рішення восьмої сесії XXII скликання від 25.02.2000 року, після припинення користування земельною ділянкою в розмірі 17,82 га, наданої для ведення селянського фермерського господарства [PERSON] Гусятинською районною радою 21.12.1992 року (рішення № 110), було віднесено до земель запасу Яблунівської сільської ради та передано для наділення під городи громадянам села для ведення особистого підсобного господарства: згідно додатку № 1 до рішення восьмої сесії XXIII скликання від 25.02.2000 року площею 11,33 га, в тому числі господарський проїзд 0,10 га, а також згідно земельно-кадастрової документації додатково містяться дані про земельні ділянки площею 2,8 га, що перебувають в користуванні громадян, на загальну площу 14,13 га. У додатку до рішення восьмої сесії XXIII скликання від 25.02.2000 року серед; мешканців села Яблунів на одержання земельних ділянок в урочищі «Поліна» під № 1 вказана [PERSON] , яка має намір обробляти та використовувати за цільовим призначенням земельну ділянку площею 0,51 га. Зокрема [PERSON] вказує місце розташування своєї земельне ділянки (0,51 га) зі східної сторони земельної ділянки комунальної власності кадастровим номером 6321689600:01:002:0306, що в вищевказаному масиві площе 4,37 га (земельні ділянки приватної форми власності [PERSON] та [PERSON] ). Землекористувач громадянин [PERSON] стверджує, що [PERSON] не використовувала належну їй земельну ділянку більше 18 років поспіль. Згідно відомостей державного земельного кадастру громадянка [PERSON] має у приватній власності земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,5149 га. Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.07.2020 громадянкою [PERSON] . У Копичинецькій міській раді відсутні картографічні схеми розподілу ділянок земельного масиву на території Копичинецької міської ради за межами населеного пункту с. Яблунів в урочищі «Поліна», встановити точне місце розташування земельної ділянки громадянки [PERSON] неможливо. Виходячи з вищенаведеного, комісія рекомендує громадянці [PERSON] обробляти земельну ділянку площею 0,51 га відповідно до рішення восьмої сесії XXIII скликання від 25.02.2000 року між земельними ділянками землекористувачів [PERSON] та колишнього користувача [PERSON] згідно Додатку № 1 до даного акту. Громадянці [PERSON] після закінчення строку дії воєнного стану або після прийняття відповідних, нормативно-правових актів щодо змін у земельному законодавстві звернутися до Копичинецької міської ради з метою надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою для оформлення речових прав на зазначену земельну ділянку.(а.с.22-24). Як встановлено, фактичні межі земельної ділянки, якою користується позивач, не встановлювалися уповноваженими землевпорядними організаціями. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18) Суд констатував, що «у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, що право особи порушене, оскільки для таких висновків мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала у власності позивачки, де проходить її межа, чи порушена межа її земельної ділянки відповідачем. Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста». Схожа правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року у справі №\~570/1721/20 (провадження № 61-10072св21), так, зокрема суд наголосив, що «у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що право особи порушене, оскільки для таких висновків мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала у власності позивача, де проходить її межа, чи порушена межа земельної ділянки відповідачем.». Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розглядаючи справу суд враховує, що на підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, позивач наділений правом самостійно визначитися зі своїми матеріально-правовими вимогами до тієї чи іншої особи, яка, на думку позивача, повинна відповідати за позовом, а суд лише сприяє позивачу в реалізації ним своїх прав, передбачених ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що її право порушено відповідачем [PERSON] , а також доказів, які б беззаперечно вказували на те, яка саме земельна ділянка перебувала у користуванні позивачки [PERSON] , де проходить її межа, чи порушена межа земельної ділянки саме відповідачем [PERSON] . За встановлених обставин, позивач [PERSON] не довела суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу заявлених позовних вимог. Тому в задоволенні позову слід відмовити. Згідно приписів ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed