Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, згідно якої просить встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.09.2006 року відділом з надання житлово-комунальних послуг міськвиконкому, що знаходиться по [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що при видачі Свідоцтва про право власності на квартиру, в ньому було допущено помилку в зазначенні її прізвища, як власника квартири " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] ", як зазначено в її паспортних даних. Зазначає, що з метою усунення зазначених розбіжностей, вона звертались в Управління житлово-комунального господарства Бердичівської міської ради, проте їй було відмовлено у виправленні описки та рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу. Через наявну помилку у Свідоцтві про право власності, який є правовстановлюючим документом, вона не може вільно розпоряджатися своєю власністю. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим шляхом виправити допущену помилку неможливо, просить задовольнити її заяву. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 22.11.2023 відкрито окреме провадження у справі ( а.с.15). У судове засідання учасники справи не з`явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від заявниці надійшла заява про розгляд справи в її відсутності. Вимоги заяви підтримує. Заінтересована особа - Бердичівська міська рада Житомирської області в судове засідання не з`явилася, спрямувала заяву про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті (п.6 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.09.2006 року Відділом з надання житлово-комунальних послуг Бердичівського міськвиконкому, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до рішення Бердичівської міської ради №152 від 21.07.2016 року назву вулиці [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] (а.с.10-12). В той же час, відповідно до копії паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 13.04.2023 року та картки платника податків від 25.04.2023, данні заявниці зазначено як " [PERSON] " (а.с. 5). Згідно повідомлення Виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 26.05.2023 року №Н-573 [PERSON] відмовлено у виправленні описки та рекомендовано звернутися до суду (а.с.8). Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності Свідоцтва про право власності на житло саме заявниці - неможливо. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який необхідний заявникам для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту прав заявників є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності Свідоцтва про право власності на житло. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявника реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною їм квартирою з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявниці на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом з надання житлово-комунальних послуг Бердичівського міськвиконкому від 11.09.2006 року належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] . Однак, Свідоцтво містить неправильне написання її прізвища: " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] ", як зазначено у паспорті. Усунення вказаної описки можливо лише шляхом встановлення факту належності заявниці вказаного правовстановлюючого документа. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявниці, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документа дає можливість їй повною мірою реалізувати своє право володіння квартирою. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved