Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Глобинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на гараж. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача вказав, що [PERSON] , [INFO] , з 02.06.1983 року по 17.01.2003 року постійно проживав за адресою [ADDRESS] , що доводиться копією паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області 20 вересня 1996 року. Відповідно до виписки з рішення Глобинської міської ради народних депутатів №266 від 10.05.1992 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво автогаражу на виділеній земельній ділянці площею 24,0 кв.м. Відповідно до розробленого проекту забудови земельної ділянки від 01.06.1992 року, погодженого районним архітектором Виконкому Глобинської районної ради народних депутатів, місцезнаходження запроектованого автогаража вказано: [ADDRESS] , початок будівництва гаража [INFO] , будівельні роботи необхідно завершити до 19.05.1994р. Відповідно до технічного паспорту виготовленого на гараж від 29.11.2023 року вбачається, що гараж загальною площею 19.6 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] , ідентифікатор об`єкта будівництва: 01.3325473.4938838.20231129.17.0000.05, гараж побудований 07.07.1992 року, перебуває в задовільному стані, є закінченим будівництвом та придатний до подальшої експлуатації. У зв`язку з вище викладеним [PERSON] 10.05.1992 року отримав дозвільні документи на будівництво гаражу, які відповідають законодавству, яке діяло на час їх виготовлення 07.07.1992 року, позивач побудував гараж. Адреса об`єкту будівництва не присвоєна, земельна ділянка не приватизована та кадастровий номер на неї не присвоєний, але ідентифікувати місцезнаходження гаража можливо на підставі ідентифікатору об`єкта будівництва номер: 01.3325473.4938838.20231129.17.0000.05. 30.12.1998 року [PERSON] подарував квартиру [ADDRESS] своєму синові [PERSON] , але на гараж який належить позивачу, неможливо укласти цивільно-правовий договір, так як право власності на нього не підтверджується правовстановлюючими документами. 05.12.2023 року позивачу, відмовлено у державній реєстрації вказаного гаража у зв`язку з відсутністю речового права на земельну ділянку під даним об`єктом нерухомого майна та інших документів. Посилаючись на викладене, представник позивача просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , рнокпп: [NUMBER] право власності на нерухоме майно гараж літ. «А», загальною площею 19.6 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] ), ідентифікатор об`єкта будівництва: 01.3325473.4938838.20231129.17.0000.05. У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, представник подав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Глобинської міської ради в судове\~засідання не\~з`явився,\~подав до\~суду клопотання,\~в якій\~просив проводити\~розгляд справи\~за його\~відсутності, проти позову не заперечував. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , з 02.06.1983 року по 17.01.2003 року постійно проживав за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області 20 вересня 1996 року (а.с.3-4). Згідно виписки з рішення Виконкому Глобинської ради народних депутатів №266 від 10 травня 1992 року надано дозвіл [PERSON] на будівництво автогаража на виділеній земельній ділянці площею 24,0 кв.м. (а.с.5). Відповідно до проекту забудови земельної ділянки від 01.06.1992 року, погодженого районним архітектором Виконкому Глобинської районної ради народних депутатів, місцезнаходження запроектованого авто гаража вказано: [ADDRESS] , початок будівництва гаража [INFO] , будівельні роботи необхідно завершити до 19.05.1994р. (а.с. 6-7). Згідно технічного паспорту, реєстраційний номер ТІ01:6696-2723-6666-7445, інвентаризаційна справа №65 виготовленого на гараж, який є самостійним об`єктом нерухомого майна 30.11.2023 року, вбачається, що гараж загальною площею 19.6 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-15). Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва вбачається, що адреса об`єкту будівництва не присвоєна, земельна ділянка не приватизована та кадастровий номер на неї не присвоєний, але ідентифікувати місцезнаходження гаража можливо на підставі ідентифікатору об`єкта будівництва номер 01.3325473.4938838.20231129.17.0000.05. Згідно договору дарування квартири серії ААН №852552 від 30 грудня 1998 року [PERSON] подарував квартиру за адресою: [ADDRESS] синові [PERSON] (а.с.19). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07 квітня 2008 року №18408139 [PERSON] набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування серії ААН №852552 від 30 грудня 1998 року (а.с.20). Згідно відповіді №13-08/1026 від 05 грудня 2023 року Глобинської міської ради Полтавської області на заяву від 04 грудня 2023 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на гараж у зв`язку з відсутністю речового права на земельну ділянку під даним об`єктом нерухомого майна (а.с.21). \~ \~ \~ \~Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в п.1,3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України\~право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За змістом статті 26\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене\~наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5\~і зареєстроване в Мін`юсті 18.02.2002 року за №157/6445 . Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Право власності на збудований гараж у [PERSON] фактично виникло у 1992 році. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності\~та інші\~речові права\~на нерухомі\~речі,\~обтяження цих\~прав,\~їх виникнення,\~перехід і\~припинення підлягають\~державній реєстрації. Судом встановлено, що [PERSON] на передбачених законом підставах набув право власності на гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] ), отже набув право власності на новостворене нерухоме майно, яке виникає з моменту завершення будівництва. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved