Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0,8353 га (кадастровий номер 4622485200:04:000:0282), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мостиської міської ради Яворівського району Львівської області, що підтверджено Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Вказує, що [PERSON] померла [INFO] , а після її смерті належну їй спадщину фактично прийняв позивач [PERSON] , який проживав зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років перед відкриттям спадщини та вважається спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом. Зазначає, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право власності на зазначену спірну земельну ділянку позивач позбавлений можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання позивача [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , в період з 03.05.2001р. до 09.11.2007р., а також визнати за позивачем право власності на зазначену земельну ділянку площею 0,8353 га (кадастровий номер 4622485200:04:000:0282), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мостиської міської ради Яворівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого його інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься клопотання адвоката Штендера М.В., в якому такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача - Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] та просить здійснювати розгляд даної цивільної справи у їх відсутності. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте скерував копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Крім того, такий скерував інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315291 та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72315325. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 2) роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. З цих підстав суд вважає, що позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю та про визнання права власності на спадкове майно повинні розглядатися одночасно за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [INFO] відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] , яка проживала за адресою: с.Буховичі Яворівського району (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входило наступне майно: житловий будинок, розташований в с.Буховичі Мостиського району Львівської області, а також земельна ділянка площею 0,8353 га (кадастровий номер 4622485200:04:000:0282), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мостиської міської ради Яворівського району Львівської області, що підтверджено Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2100096622023. Матеріалами спадкової справи за №827/08, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315291 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72315325 підтверджено, що спадкодавець [PERSON] частину належного їй майна, а саме будинок, розташований в с.Буховичі Мостиського району Львівської області, заповіла [PERSON] , позивачу по справі; 21.05.2009р. державний нотаріус Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області видав Синиці Р.І. свідоцтво про право на спадщину за заповітом на наступне майно: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ; на іншу частину спадкового майна, належного спадкодавцю [PERSON] , відкрилася спадщина за законом. Як вбачається із матеріалів справи, спірна земельна ділянка не була охоплена заповітом спадкодавця [PERSON] , а тому право на її успадкування отримали спадкоємці за законом. У зв`язку з відсутністю спадкоємців першої-третьої черг спадкування за законом спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , право на спадкування спірної земельної ділянки в порядку ч.2 ст.1258 ЦК України отримали спадкоємці четвертої черги спадкування за законом, зокрема позивач [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, а тому суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] , [INFO] , проживав однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , в період з 03.05.2001 року до 09.11.2007р. за адресою: с.Буховичі Яворівського району Львівської області, вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. Даний факт проживання позивача [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю підтверджується довідкою №75, виданою 11.12.2023р. виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області. Встановлення зазначеного факту має юридичне значення, так як дає позивачу підстави для реалізації свого права на оформлення спадщини, тому суд вважає можливим позовні вимоги в цій частині задовольнити та встановити наступний факт, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , проживав однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , в період з 03.05.2001 року до 09.11.2007р. за адресою: с.Буховичі Яворівського району (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , яка померла [INFO] , на час смерті проживала за адресою: с.Буховичі Мостиського району. На час смерті разом з нею за вказаною адресою без реєстрації проживав позивач [PERSON] . Тобто, у відповідності до вимог ст.1268 ЦК України, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] . Спадкоємців попередніх черг спадкування за законом та інших можливих спадкоємців, які б претендували на спадщину [PERSON] та які б прийняли таку, крім позивача [PERSON] , - судом не встановлено. В той же час, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] ; копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2100096622023; довідкою №75, виданою 11.12.2023р. виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315291; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72315325; копіями сторінок спадкової справи №827/08, заведеної Мостиською державною нотаріальною конторою Львівської області; копією паспорта [PERSON] , позивача по справі; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивача на спірне майно (земельну ділянку) не може бути вирішено в позасудовому порядку (нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину), тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за ним (позивачем) права власності на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] ; він у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняв дану спадщину; до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить зазначена земельна ділянка; право [PERSON] на спірну земельну ділянку підтверджено Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2100096622023, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ним права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved