Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

04 грудня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про\~стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі.\~Позов мотивує\~тим,\~що вона та відповідач є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] . Їхня спільна дитина проживає з нею, вона самостійно утримує сина, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати, виконувати всі інші батьківські обов`язки. Відповідач не надає фінансову допомогу на утримання їхньої спільної дитини. Просить суд\~ухвалити рішення,\~яким стягувати\~з відповідача\~на її\~користь аліменти\~на утримання\~дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Локачинського районного суду від 08 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, 08.01.2024 року через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просить розгляд справи проводити без його участі (а.с. 19). Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 24 травня 2023 року № 931/355/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04 вересня 2018 року виконавчим комітетом Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 10, розірвано (а.с. 8-9). Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.08.2019 року (а.с. 7). Із витягів з реєстру територіальної громади (Затурцівська територіальна громада) від 03.12.2023 року № 2023/009904930 та № 2023/009904953, отриманих від ДП "Дія", вбачається, що неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, 11). Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має, позов визнав повністю. Неповнолітня дитина [PERSON] ,\~ [INFO] , здоровий, на обліку в лікарів не перебуває, самостійних доходів не має. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (станом на момент звернення позивача до суду) також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який встановлений Законом, для дітей віком до 6 років - 2272 гривні; віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, та стан його здоров`я, який є задовільним, стан здоров`я дитини, матеріальне становище та потреби дитини в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 грудня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Отже, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, необхідно стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. На підставі ст. ст. 84, 141, 180, 182, 183, 184, 191 СК України,

Outcome: approved