Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Представник позивачів звернувся до суду мотивуючи це тим, що у 2012 році батько позивачів - [PERSON] , який помер [INFO] , за домовленістю з чоловіком на ім`я [PERSON] , який запевнив, що він є власником житлового будинку садибного типу [ADDRESS] , передав кошти у розмірі 25000,00 гривень за купівлю даного житлового будинку. При цьому даний чоловік запевнив, що в найкоротший час він підготує всі належні правовстановлюючі документи для укладання відповідного правочину та його нотаріального посвідчення, але, отримавши відповідні кошти, змінив місце проживання, яке не відоме, в тому числі і законному представнику позивачів. Позивачі з вересня 2012 року зареєстровані та проживали разом зі своїм батьком до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] , а тому представник позивачів просить суд визнати за ними право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності. Представник позивачів в підготовче судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в підготовче судове засідання також не з`явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, щодо задоволення позову заперечень не висловив. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2023 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог\~ст.178 ЦПК України\~відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Враховуючи те, що представник позивачів позовні вимоги підтримує, а представник відповідача не заперечує проти їх задоволення, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200,\~206 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що у 2012 році батько позивачів - [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 грудня 2022 року, за домовленістю з чоловіком на ім`я [PERSON] , який запевнив, що він є власником житлового будинку садибного типу [ADDRESS] , передав кошти у розмірі 25000,00 гривень за купівлю даного житлового будинку. При цьому даний чоловік запевнив, що в найкоротший час він підготує всі належні правовстановлюючі документи для укладання відповідного правочину та його нотаріального посвідчення, але, отримавши відповідні кошти, змінив місце проживання, яке не відоме, в тому числі і законному представнику позивачів (а.с.18). Вищевказане є підтвердженням добросовісного заволодіння, адже померлий [PERSON] при заволодінні чужим майном не знав і не міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності. З довідки (витяг з погосподарської книги) Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 09 листопада 2023 року № 787, що номер об`єкта ПГО 02-0008-1 в погоснодарській книзі № 9 відкритий на громадянина [PERSON] (жилий будинок за [ADDRESS] ). При цьому, власник житлового будинку вказується [PERSON] (договір купівлі-продажу житлового будинку від 15.05.2008 року), але не підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 листопада 2023 року № 353500008, де відсутні відомості про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження (а.с.20,22). У вересні 2012 року [PERSON] , який помер [INFO] , здійснив реєстрацію місця проживання позивачів за місцем розташування житлового будинку, що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 18 січня 2023 року № 2023/000427559, Витягом з реєстру територіальної громади від 18 січня 2023 року № 2023/000429284 та довідкою Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 09 листопада 2023 року № 786 (а.с.11,15,21), що на думку суду, є підтвердженням безперервного володіння вказаним майном. Відповідно до довідки Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 09 листопада 2023 року № 786, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дійсно з вересня 2012 року зареєстровані та проживали разом зі своїм батьком до дня його смерті ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] , що на думку суду є підтвердженням відкритого володіння вказаним майном. Також, вищевказане знаходить своє підтвердження у рішенні виконавчого комітету Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 23 лютого 2023 року № 42 "Про закріплення права користування житлом за [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). Згідно технічного паспорту на будинок від 21 листопада 2023 року позивачка [PERSON] являється замовником технічної інвентаризації на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.23). На підставі статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно частини четвертої статті 344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном-протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. На підставі п. 14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. виходячи зі змісту частини першої\~статті 344\~ЦК України відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Як зазначалось вище, позивачі проживають в житловому будинку садибного типу за [ADDRESS] , на вказане майно не претендують інші особи, вони відкрито, безперервно і тривало володіють даним майном, тому мають право на визнання за ними права власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та мають бути задоволені, а тому за позивачами можливо визнати право власності на вказаний житловий будинок за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved