Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивач, в особі представника адвоката Молібог Ю.М. звернувся до суду із вказаним цивільним позовом, який представник підтримала у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що 02.12.2022 року о 13 год. 30 хв., в м. Суми на перехресті вул. Засумська В. Чорновола, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «NISSAN X-TRAIL», д.н.з. [NUMBER] , не надала перевагу в русі транспортному засобу «RENAUL TRAFIC», д.н.з. [NUMBER] , та допустила з ним зіткнення, в результаті чого по інерції транспортний засіб «RENAUL TRAFIC», д.н.з. [NUMBER] допустив наїзд на транспортний засіб «CHERY ELARA A 21», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі зазнали механічні пошкодження, чим відповідачка [PERSON] порушила п.16.11 ПДР України. Власницею ТЗ «RENAUL TRAFIC», д.н.з. [NUMBER] є третя особа [PERSON] . Користувачем зазначеного транспортного засобу є позивач [PERSON] , у зв`язку із чим договір добровільного комплексного страхування укладав теж [PERSON] з АТ «СГ «ТАС». Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.12.2022 року по справі №592/9786/22 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, постанова суду набрала законної сили 27.12.2022 року. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на транспортний засіб «NISSAN X-TRAIL», д.н.з. [NUMBER] перед третіми особами не була застрахована, у зв`язку із чим 02.12.2022 року постановою серії БАБ № 526360 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність користувача т ТЗ «RENAUL TRAFIC», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у АТ «СГ «ТАС», тому їх було повідомлено про настання страхового випадку. Після чого проведено огляд та оцінку пошкоджень на автомобілі ТЗ «RENAUL TRAFIC», д.н.з. [NUMBER] . Згідно відповіді АТ «СГ «ТАС», розрахунок страхового відшкодування проводився на підставі ремонтної калькуляції №20503_27 від 16.12.2022 року, згідно якої вартість відновлюваного ремонту (вартість робіт і матеріалів та запасних частин) склала 111 747,18 грн. З урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, сума страхового відшкодування склала 51 234,44 грн. Таким чином, різниця між фактично понесеними витратами та сумою страхового відшкодування складає 60 512,74 грн. При зверненні до страхової компанії позивачу було повідомлено, що різниця у вартості ремонту та страхових виплатах полягає і тому, що при розрахунку виплати враховується коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а при здійсненні ремонту деталі міняються на нові, а отже різниця в понесених позивачем витратах підлягає стягненню саме з відповідача, як безпосереднього винуватця ДТП. Також позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15\~000 грн, яку вважає співмірною з урахуванням витраченого адвокатом часу, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 1\~073,60 грн. Ухвалою суду від 08.06.2023 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. В судове засідання, яке було в подальшому призначено на 24.10.2023 року на 13:30 год. сторони не з`явилися, повідомлялися належним чином. До судового засідання, яке було призначено 06.12.2023 року на 10:00 год. представник відповідача надав заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату. В судове засідання, яке було призначено на 16.01.2024 року представник відповідача адвокат Кругляк В.В. письмового відзиву чи будь-яких пояснень по суті справи не надав. Усно пояснив, що відповідач не згоден із сумою, яка підлягає стягненню з нього, внаслідок спричиненої ДТП. Представник позивача адвокат Молібог Ю.М. в судовому засідання 16.01.2024 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Третя особа [PERSON] жодних пояснень по суті справи не надала. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 02.12.2022 року о 13 год. 30 хв., в м. Суми на перехресті вул. Засумська В. Чорновола, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «NISSAN X-TRAIL», д.н.з. [NUMBER] , не надала перевагу в русі транспортному засобу «RENAUL TRAFIC», д.н.з. [NUMBER] , та допустила з ним зіткнення, в результаті чого по інерції транспортний засіб «RENAUL TRAFIC», д.н.з. [NUMBER] допустив наїзд на транспортний засіб «CHERY ELARA A 21», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі зазнали механічні пошкодження, чим відповідачка [PERSON] порушила п.16.11 ПДР України (а.с.11,13). Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.12.2022 року по справі №592/9786/22 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, постанова суду набрала законної сили 27.12.2022 року (а.с.13). На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на транспортний засіб «NISSAN X-TRAIL», д.н.з. [NUMBER] перед третіми особами не була застрахована, у зв`язку із чим 02.12.2022 року постановою серії БАБ № 526360 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.12). Цивільно-правова відповідальність користувача т ТЗ «RENAUL TRAFIC», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у АТ «СГ «ТАС» (а.с.10), тому їх було повідомлено про настання страхового випадку(а.с.18). Після чого проведено огляд та оцінку пошкоджень на автомобілі ТЗ «RENAUL TRAFIC», д.н.з. [NUMBER] . Згідно відповіді АТ «СГ «ТАС», розрахунок страхового відшкодування проводився на підставі ремонтної калькуляції №20503_27 від 16.12.2022 року, згідно якої вартість відновлюваного ремонту (вартість робіт і матеріалів та запасних частин) склала 111 747,18 грн (а.с.14-17 на зв.). З урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, сума страхового відшкодування склала 51 234,44 грн. Таким чином, різниця між фактично понесеними витратами та сумою страхового відшкодування складає 60 512,74 грн. У відповідності до ч. 1 та п. 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, крім іншого, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Положенням\~ст.\~1187\~ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті\~11,\~599,\~1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Так, відповідно до\~статті 999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього\~Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані\~ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року, котрий спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до\~ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п. 22.1\~ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Проте, в даному випадку, відповідальність відповідача застрахована не була. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону №1961-IV). У відповідності до\~ст. 29 Закону №1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Так як розмір виплаченої страхової суми значно відрізнявся від фактичної суми ремонту транспортного засобу «RENAUL TRAFIC», д.н.з. [NUMBER] , позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом відповідача [PERSON] , оскільки в добровільному порядку відповідач [PERSON] вимоги не виконала. Згідно\~ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до висновку Верховного Суду, у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 03.10.2018 року по справі № 686/17155/15, зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2021 року по справі № 759/7787/18. Крім того, Пленум Верховного Суду України в пункті 9\~постанови\~\~від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~роз`яснив, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Відповідно до вимог ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно із\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи, не спростовані жодними належними доводами і аргументами відповідача та його представника, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 60\~512,74 грн, що становить різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту автомобіля марки «RENAUL TRAFIC», д.н.з. [NUMBER] , (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), пошкодженого внаслідок ДТП, що мало місце 02.12.2022 року за участю транспортного засобу «NISSAN X-TRAIL», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та страховою виплатою, здійсненою АТ «СГ «ТАС» у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу деталей. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положень\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 та ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Встановлена на законодавчому рівні можливість сторін отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту своїх прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції. Як вбачається з наявних у справі матеріалів, 15.05.2023 року між Адвокатським об`єднанням «Веріта Груп» та [PERSON] було укладено Договір б/н про надання професійної правничої допомоги в цивільній справі, за умовами якого адвокат зобов`язався надавати замовнику консультації; надавати правову допомогу щодо захисту прав та інтересів замовника в будь-яких судах, органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, установах та організація всіх форм власності; представляти інтереси замовника в правоохоронних та контролюючих органах; замовник, у свою чергу, зобов`язався оплатити надані послуги та компенсувати фактичні витрати (а.с.22). Пунктом 4.2 Договору визначено, що гонорар Адвоката складає 15\~000 грн. До позову додана квитанція до прибуткового касового ордеру № 06 від 01.06.2023 року за Договором від 15.05.2023 року, в якому сплачена сума вартості послуг Адвокатського об`єднання складає 15\~000 грн. (а.с.23). За правилом п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позовних вимог інші судові витрати, серед яких витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на відповідача. Крім того, позивачем [PERSON] було сплачено 1073,60 грн. судового збору, які, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved