Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої дитини, мотивуючи тим, що відповідач в справі доводиться її чоловіком з яким вона перебуває в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між нами був укладений 01.10.2004 р. в Хімчинській сільській раді, Косівського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис за № 14. В шлюбі з відповідачем у них народилося 4 дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Попередньо вона зверталась в суд із позовною заявою про стягнення аліментів та рішенням суду від 02.05.2023 року було визначено розмір аліментів, однак на даний час по відношенню до старшої дочки припинено у зв`язку із досягненням нею повноліття. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати кошти на утримання повнолітньої дочки, хоча йому добре відомо, що вона навчається на 1 курсі денної форми навчання в Чернівецькому національному університеті ім. Федьковича, стипендію не отримує. При чому їх дочка часто хворіє, це захворювання пов`язане з хворобою серця, гінекологічними та стоматологічними хворобами, також необхідні значні кошти на проїзд до навчального закладу, на житло, проживання, продукти харчування та ліки. Відповідач є молодою, фізично здоровою людиною. Матеріально забезпечений, працює за межами України з лютого 2022 року по даний час та має щомісячний дохід, однак в добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання старшої дочки, яка продовжує навчання та хворіє і потребує лікування. Просить позов задоволити. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Подав суду заяву, засобами електронного зв`язку, в якій частково визнає заявлені позивачкою позовні вимоги та не заперечує про стягнення із нього в користь останньої 2000 грн щомісячно. Також просить врахувати, що він в добровільному порядку надає позивачці кошти на утримання дітей в тому числі і для доньки, яка продовжує навчання. Заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей він немає. Просить справу слухати без його участі. Суд, вивчивши матеріали та дослідивши письмові докази надані сторонами, вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав: Судом встановлено,\~згідно копії\~свідоцтва про\~одруження серії\~ [NUMBER] \~виданого 1\~жовтня 2004\~року,\~сторони зареєстрували шлюб 01 жовтня 2004 року в Хімчинській сільській раді, Косівського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 14 (а.с.16) Як зазначає позивачка в поданій на розгляд суду позовній заяві в них із відповідачем народилось четверо дітей : дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Попередньо позивачка зверталась в суд із позовною заявою про стягнення аліментів та рішенням суду від 02.05.2023 року було визначено розмір аліментів, однак на даний час по відношенню до старшої дочки, [PERSON] [INFO] припинено у зв`язку із досягненням нею повноліття. Позивачка стверджує, що відповідач не бажає в добровільному порядку надавати кошти на утримання повнолітньої дочки, хоча йому добре відомо, що вона навчається на 1 курсі денної форми навчання в Чернівецькому національному університеті ім. Федьковича, стипендію не отримує. Як вбачається із долученої до матеріалів справи довідки Чернівецького навчального університету ім.Ю.Федьковича за № 31/4/23 від 01.02.2023 року , [PERSON] є студенткою 1-го курсу Навчально-наукового інституту фізико-технічних та комп`ютерних наук Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича денної форми навчання . Термін навчання за ступенем «бакалавр» з 15.09.2022 року по 30.06.2026 року. Долученими до матеріалів справи письмовими доказами, зокрема квитанціями (а.с.6-15) підтверджено понесення позивачкою додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини , яка хворіє та продовжує стаціонарне навчання. Довідкою виданою Рожнівською сільською радою за № 324 від 21.04.2023 року стверджено, що [PERSON] на даний час зареєстрований в [ADDRESS] , але фактично знаходиться за кордоном на заробітках з 25.12.2022 року по даний час. Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов`язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу. Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Статтею 199 Cімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Даний позов пред`явлено про стягнення з Відповідача на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання а також про стягнення додаткових витрат на утримання дитини (лікування). Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частина 2 статті 200 СК України). Згідно з статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як встановлено судом, повнолітній дочці сторін в справі, [PERSON] [INFO] на даний час виповнилось 18 років, однак вона продовжує навчання у ВНЗ, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вищевикладене, та, зокрема, те, що повнолітня дочка [PERSON] є студенткою денної форми навчання, а тому потребує утримання, зважаючи на стан здоров`я та матеріальний стан Відповідача, який є фізично здоровим, та не спростовує наведеного позивачкою факту його перебування за кордоном на заробітках, суд, виходячи з принципів справедливості та розумності, приходить до висновку про те, що сума аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 3000 грн буде достатньою та посильною для Відповідача, як батька дитини. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на викладене, Суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивачки на утримання повнолітньої дочки [PERSON] яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 3000 грн щомісячно, починаючи з 29.06.2023 року до закінчення її навчання у Навчально-науковому інституті фізико-технічних та комп`ютерних наук Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича денної форми навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Також підставною і такою що підлягає до задоволення є вимога позивачки в частині стягнення із відповідача в її користь додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 14019 грн (чотирнадцять тисяч дев`ятнадцять гривень), що підтверджується долученими до матеріалів справи письмовими доказами та відповідними квитанціями. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки встановленої ЗУ «Про судовий збір» в сумі 1211,20 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial