Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Позивач, 09 листопада 2023 року звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання трьох малолітніх дітей, дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини щомісячно від всіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбу з 01 грудня 2009 року. Від спільного життя мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Однак, з листопада 2022 року вони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо і майже не спілкуються між собою. При цьому, неповнолітні діти проживають разом з ним, у зв`язку з чим, він бажає, щоб відповідач сплачувала аліменти на утримання їх дітей за судовим рішенням. Наскільки йому відомо, платником аліментів відповідач не являється, непрацездатних батьків не має, стягнення за виконавчими документами з неї не проводяться. Вона є працездатною особою, має дохід, тож і можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. Будь-які клопотання чи заяви від неї не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 01 грудня 2009 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітотом Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, за актовим записом №15. Від спільного життя мають трьох малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком яких у свідоцтві про народження записаний позивач. Згідно з довідкою Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 18 жовтня 2023 року, вих.№1163, малолітні діти проживають разом з позивачем по [ADDRESS] . Довідок про доходи сторін не надано. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповдіно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти (постанова Верховного Суду від 22 листопада 2022 року у справі № 188/1029/19 (провадження № 61-11986св20). Згідно з\~ч.2\~ст.182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Аналізуючи зібрані\~у справі\~докази у\~їх сукупності\~та враховуючи\~те,\~що позивач\~позов підтримує,\~а відповідач\~будучи належним\~чином повідомленою\~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~відсутні дані\~стосовно незадовільного\~стану здоров`я\~відповідача чи\~знаходження на\~її утриманні\~інших дітей\~або непрацездатних\~членів сім`ї,\~яких вона\~зобов`язана утримувати,\~а також\~ненадання нею\~матеріальної допомоги\~на утримання\~дітей,\~які знаходиться\~на утриманні\~позивача,\~матеріальне становище\~сторін,\~суд вважає\~за необхідне\~позов задовольнити,\~стягнувши з\~відповідача на\~користь позивача\~аліменти на\~утримання трьох\~малолітніх дітей\~у розмірі\~1/2\~частки з\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~відповідача,\~але не\~менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на кожну дитину, щомісяця. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved