Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Представник позивача - адвокат Грабовський Юрій Ігорович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 2014 року у виконавчому комітеті Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 34. Від шлюбу у сторін народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом зазначає те, що сторони тривалий час не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Більше двох років не проживають як сім"я, постійні суперечки та скандали призвели до того, що подальше спільне проживання стало неможливим. Сторони спільно не проживають та не підтримують жодних сімейних відносин. Враховуючи викладене, просить розірвати шлюб, укладений 20 вересня 2014 року у виконавчому комітеті Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 34, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище [PERSON] . Позивачта її адвокат в судове засідання не з`явились, Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності сторін, позовні вимоги просить задовольнити не заперечує проти прийняття заочного рішення по справі (а.с.47,48). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи у його відсутність не надав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що між сторонами 20 вересня 2014 року у виконавчому комітеті Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 34, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим 20.09.2014 року(а.с.4). В шлюбі у сторін народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] (а.с.10). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, сім`я розпалася остаточно, спільне господарство подружжям не ведеться, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги задовольнитита шлюб між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити шлюбне прізвище [PERSON] . Крім того, позивачем зазначено про стягнення з відповідача 2147,20 гривень судових витрат та 4000,00 гривень витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 гривень. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Встановлено, що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2147,00 гривень (згідно квитанцій до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.3262463775.1 та №0.0.3262463072.1 від 20 жовтня 2023 року). Враховуючи те, що позивач та її адвокат відмовилися від позовної вимоги щодо поділу майна подружжя, а також те, що позов про розірвання шлюбу задоволено, то з відповідача необхідно стягнути сплачений нею судовий збір в порядку статті 141 ЦПК України. Що стосується стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 гривень то суд приходить до наступного висновку. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). За приписами ч. 1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.137 ЦПК України). Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В підтвердження понесених судових витрат представником позивача подано: договір про надання правової (правничої допомоги) від 04.10.2023 та ордер (а.с.5,6). В п.4.1. договору зазначено, що розмір гонорару, який сплачує клієнт адвокату за надану в межах цього договору правову допомогу визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід"ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін (а.с. 6). Відтак, оскільки до матеріалів справи не долучено ні квитанції про оплату правової допомоги в розмірі 4000, 00 гривень, ані додаткової угоди до договору, а тому в задоволенні такої вимоги необхідно відмовити. На підставі ст. 110, 112 -114 СК України,

Outcome: partial