Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який мотивував тим, що наприкінці жовтня 2023 року через мобільний додаток «Приват24» випадково виявив, що всі його рахунки в банківській державній установі АТ КБ «ПриватБанк» заблоковані. Через мобільний додаток «Дія» виявив, що на підставі постанови приватного виконавця відносно нього відкрито виконавче провадження та постановою про арешт коштів боржника від 26 листопада 2021 року та від 10 жовтня 2023 року, в рамках виконавчого провадження № 67119476 на всі його рахунки накладено арешт. Копію вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» не отримував, а тому до моменту блокування банківських рахунків, не знав про їх існування. Відповідно до вказаної постанови з нього стягується борг в розмірі 16059 грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на підставі виконавчого напису №13730, який виданий 17.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною. Вказана заборгованість є такою, що ніколи не виникала, адже жодних правовідносин, у тому числі боргових з відповідачем він не мав, жодних договорів з відповідачем не укладав, будь-яких повідомлень чи вимог щодо сплати боргу жодного разу не отримував, оскільки така заборгованість є неіснуючою. За вказаним виконавчим документом здійснюється стягнення з банківських рахунків на виконання неіснуючої заборгованості. Все це дає змогу прийти до висновку про неправомірність вимог за виконавчим написом нотаріуса, не говорячи вже про недотримання вимог законодавства щодо його вчинення. Разом з тим, виконавчий напис нотаріуса вчинений з грубим порушенням процедури вчинення виконавчих написів, встановлених законодавством, оскільки жодного нотаріально посвідченого договору з відповідачем він не укладав, та більше того правова природа заборгованості взагалі невідома. На момент подачі даної позовної заяви офіційної відповіді від приватного виконавця щодо надання копії виконавчого напису нотаріуса не надійшло, та у разі коли надійте, відповідна копія буде надіслана суду. Таким чином, виконавчий напис нотаріуса №13730 виданий 17.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги чинного законодавства. В даному випадку незрозумілим є період виникнення заборгованості. Таким чином, безспірність заборгованості повинно було поставитись під сумнів приватним нотаріусом під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису, хоча б з тих підстав, що між ним та відповідачем жодних договорів укладено не було. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Жодних вимог щодо погашення боргу йому не надходило, а за умови відсутності уявлення про борг та його підстави важко вказати про дотримання чи недотримання третьою особою строків для вчинення виконавчого напису, безспірність цього боргу, тощо. У всіх постановах приватного виконавця адреса його місця проживання вказана, як [ADDRESS] , що являється повним абсурдом, оскільки за цією адресою він ніколи не проживав та взагалі не був зареєстрований. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №13730 вчинений 17 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" заборгованості в розмірі 16059,00 гривень. Одночасно просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову у сумі 1610грн. 40 коп. 24.11.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Третім особам встановлено строк на подачу пояснень щодо позову та відзиву на позов. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась особам, які беруть участь у справі та була отримана відповідачем 05.12.2023 року, третьою особою - приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. 01.12.2023 року. У встановлений строк відзив на позов та будь-які пояснення щодо позову не подано. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виник спір про можливість виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за зверненням відповідача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. З матеріалів справи слідує, що приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Житомирської області\~Лужинецьким Павлом\~Вікторовичем відкрито виконавче провадження №67119476 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~Олени Василівни № 13730 вчиненого 17.05.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", заборгованості в розмірі 16059,00 гривень. За вчинення виконавчого напису, нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача в розмірі 1605,90 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 18364,90 гривень. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 вказаного Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 вказаного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Верховний Суд у Постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже, не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок зроблено з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р., якою визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Оспорюваний позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом 17.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі №826/20084/14. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750 св 20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусу бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Неповідомлення про вимогу повернути заборгованість є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). В матеріалах справи відсутні докази про направлення боржнику та отримання останнім такого повідомлення. Відповідач доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не заперечив та не спростував. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України «Про нотаріат»). Водночас, у спорах між боржниками і стягувачами, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, зокрема про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, належним відповідачем є стягувач (кредитор) на користь якої було вчинено виконавчий напис, оскільки предметом позову є спір про право. Нотаріус може бути залучений до розгляду таких справ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача, тому оспорений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову подано квитанції банку на суми: 1073,60 гривень та 536,80 гривні, відповідно.

Outcome: approved