Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до ТОВ «Росвен Інвест Україна» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивував тим, що 18 вересня 2012 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 007-15555-180912 на відкриття поточного рахунку з виконання та обслуговування платіжної картки. 18 жовтня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» направило йому досудову вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором у загальній сумі 61796 гривень 25 копійок. Згодом йому надійшов лист-повідомлення від ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн Ел. Ел. Сі.» з інформацією про відступлення ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором ТОВ «Росвен Інвест Україна». 26 липня 2019 року йому надійшов лист від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17 липня 2019 року за виконавчим провадженням № [NUMBER], відкритим на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. № 11681 від 23 червня 2019 року. 23 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 11681 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 78160 гривень 74 копійки. У рамках зазначеного виконавчого провадження 23 травня 2019 року з нього було стягнуто на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість у розмірі 77510 гривень 74 копійок та грошові кошти за вчинення виконавчого напису нотаріусом у сумі 650 гривень, що підтверджується випискою від 01 листопада 2019 року та постановою приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 01 листопада 2019 року. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, кошти, списані з його рахунку за виконавчим написом № [NUMBER] від 23 травня 2019 року, були списані незаконно. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на його користь безпідставно набуті кошти у розмірі 78160 гривень 74 копійки. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що 06 жовтня 2017 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір № 31/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги за кредитним договором № 007-15555-180912 від 18 вересня 2012 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Позивач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, у зв`язку з чим 23 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 11681 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 78160 гривень 74 копійки. Саме невиконання боржником своїх зобов`язань призвело до звернення товариства до приватного нотаріуса для захисту своїх прав шляхом вчинення виконавчого напису та стягнення наявної заборгованості. Таким чином, позовні вимоги про повернення стягнутих за скасованим виконавчим написом коштів є безпідставними. Третя особа письмові пояснення щодо позову у встановлений строк до суду не подала. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18 вересня 2012 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 007-15555-180912 на відкриття поточного рахунку з виконання та обслуговування платіжної картки. З позову вбачається, що 18 жовтня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» направило позивачу досудову вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором у загальній сумі 61796 гривень 25 копійок. 06 жовтня 2017 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір № 31/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги за кредитним договором № 007-15555-180912 від 18 вересня 2012 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 23 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 11681 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 78160 гривень 74 копійки. 05 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. № 11681 від 23 червня 2019 року. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17 липня 2019 року. У рамках зазначеного виконавчого провадження 23 травня 2019 року з [PERSON] було стягнуто на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість у розмірі 77510 гривень 74 копійок та грошові кошти за вчинення виконавчого напису нотаріусом у сумі 650 гривень. Зазначене підтверджується випискою АТ «Перший український міжнародний банк» від 01 листопада 2019 року та постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. про закінчення виконавчого провадження від 01 листопада 2019 року. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року виконавчий напис, вчинений 23 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований за № 11681, визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З позову вбачається, що на виконання виконавчого напису з [PERSON] була стягнута сума коштів у загальному розмірі 78160 гривень 74 копійки. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь безпідставно стягнені кошти у розмірі 78160 гривень 74 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У матеріалах справи міститься постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. про закінчення виконавчого провадження від 01 листопада 2019 року, з якої вбачається, що боржником в повному обсязі виконання рішення - виконавчий напис, вчинений 23 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований за № 11681. Будь-яких доказів на спростування вимог сторони позивача та правомірності отримання коштів стороною відповідача суду надано не було. У відзиві на позов представника відповідача лише зазначено про те, що невиконання боржником своїх зобов`язань призвело до звернення товариства до приватного нотаріуса для захисту своїх прав шляхом вчинення виконавчого напису та стягнення наявної заборгованості. Таким чином, позовні вимоги про повернення стягнутих за скасованим виконавчим написом коштів є безпідставними. За таких обставин, з урахуванням того, що виконавчий напис за реєстровим номером № 11681, вчинений 23 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача 78160 гривень 74 копійки відсутня. Таким чином, стягненню з відповідача на користь підлягають безпідставно набуті кошти в сумі 78160 гривень 74 копійки. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У матеріалах справи міститься витяг з договору про надання правової допомоги № 01-10/2019 від 08 жовтня 2019 року, детальний опис послуг, які надаються/надаватимуться АО «Привілей» Погорілому О.Ю. відповідно до договору про надання правової допомоги № 01-10/2019 від 08 жовтня 2019 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Бегларян Л.А., ордер на надання правничої (правової) допомоги від [PERSON] на адвоката Бегларян Л.А. Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача були заперечення на клопотання про вирішення питання щодо розміру судових витрат. Зазначено, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є явно завищеним та неспівмірним зі складністю справи та часу, витраченого адвокатом на надання правничих послуг. Зокрема, позивачем наданий витяг з договору про надання правової допомоги, а не його повний текст. Зазначений витяг не є доказом витрат на правову допомогу, оскільки з нього неможливо встановити розмір (суми) витрат або вартості послуг адвоката. Також, безпідставним є п. 4 детального опису послуг щодо участі адвоката позивача у двох судових засіданнях, оскільки розгляд справи відбувається без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження. Вважає, що розумний та реальний розмір витрат позивача на надання йому професійної правничої допомоги мав складати 930 гривень 37 копійок, виходячи з вартості години роботи у сумі 124 гривні 05 копійок відповідно до Методики обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затвердженої постанову КМУ від 17 вересня 2014 року № 465. Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2019 року по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved