Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 28 листопада 1998 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. [PERSON] вказала, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, через те, що відповідач зловживає спиртними напоями. Через це між ними зникли повага та взаєморозуміння. Тривалий час вони живуть кожен своїм життям та своїми інтересами. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, а примирення, подальше спільне життя та збереження сім`ї стали не можливими. Відповідач не бажає розірвати шлюб в добровільному порядку. З урахуванням вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований Льотничівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 11 та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач надала суду заяву, якою заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Просила закінчувати розгляд справи без її участі. Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03.10.2023 року по вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28 листопада 1998 року Льотничівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, шлюб між сторонами зареєстровано 28 листопада 1998 року, про що зроблено актовий запис № 11. Відповідно до положень ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач відзиву не подав, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб, суд вважає, що причини, які спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved