Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У січні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 2,54 в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебували у колективній власності КСП ім. Ілліча с. Косиківці Новоушицького району Хмельницької області у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка у свою чергу прийняла спадщину після смерті сестри [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , якій належала земельна частка (пай) у КСП ім. Ілліча с. Косиківці, яку вона успадкувала після смерті [INFO] сестри [PERSON] . Вказує, що вона прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала (арк.спр.31). Від відповідача Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Відповідач просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення (арк.спр.30). Процесуальні дії у справі 14 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 10 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження, свідоцтво про укладення шлюбу (арк. спр. 6,7). [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, що встановлено рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 31 серпня 2023 року. Рішення набрало законної сили 05 жовтня 2023 року (арк. спр.10-12). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр.8). [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована одна [ADDRESS] , про що свідчать довідки від 29 березня 2023 року (арк. спр. 19,20). 20 серпня 1995 року Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Ілліча с. Косиківці видано державний акт серії ХМ0013, яким передано у колективну власність 1504,6 га землі згідно з планом (арк. спр. 14-16). У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 0013, прізвище [PERSON] прописане за № 427 (арк.спр.16). Відповідно до запису за №406 від 28 лютого 1997 року Книги реєстрації сертифікатів на право на земельні частки (паї) бувшого КСП ім.\~Ілліча с.\~Косиківці на ім`я [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0173481, розмір паю 2,54 в умовних кадастрових гектарах (арк.спр.17). Вказана обставина також підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, де окрім іншого, зазначено про те, що взамін сертифікату державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не видавався (арк. спр. 13). Грошова оцінка земельної частки (паю) колишнього КСП ім.\~Ілліча с.\~Косиківці на день видачі сертифікату становить 9 260 грн, розмір паю - 2,54 умовних кадастрових гектарів (арк. спр. 13). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0173481, виданий [PERSON] втрачений, про що міститься запис у газеті «Наддністрянська правда» (арк. спр. 22). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (арк.спр.21,34-35). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла рідна сестра [PERSON] , що встановлено рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 31 серпня 2023 року. Рішення набрало законної сили 05 жовтня 2023 року (арк. спр.10-12). 06 червня 2016 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , про що свідчить копія заповіту (арк. спр. 41). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом\~про смерть (арк. спр.9). [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована одна в [ADDRESS] , про що свідчить довідки від березня 2017 року (арк. спр. 44 на звороті, 45). Даними спадкової справи №109-2017 підтверджується, що 22 березня 2017 року позивач [PERSON] та спадкоємець за заповітом на житловий будинок [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] відмовилась від обов`язкової частки в майні визначеному заповітом, складеним на користь [PERSON] , проте подала заяву про прийняття спадщини за законом. 04 грудня 2017 року позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) в КСП ім. Тімірязєва с. Борсуки, згідно сертифікату ХМ №0310701 після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні (арк. спр. 37-47). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 01 грудня 2023 року (арк. спр.23). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Цивільні відносини по даній справі виникли як до набрання чинності Цивільним кодексом України, а саме щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , так і після набрання чинності ЦК України - щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , тому застосуванню підлягають як норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI так норми ЦК України 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до частини першої статті 524, 530, статті 549 ЦК УРСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Нормами \~статей \~1217,\~1218,\~1245,\~1258,\~1261,\~1269,\~1270\~ ЦК\~України \~визначено,\~що спадкування\~здійснюється за\~законом і\~за заповітом. До\~складу спадщини\~входять усі\~права та\~обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З огляду\~на наведені вище норми права, суду при розгляді справ про визнання права на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Наявні у матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що на час передачі земель у колективну власність КСП ім. Ілліча та одержання останнім державного акту на право колективної власності на землю, [PERSON] перебувала у членах КСП та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ 0173481. Відповідно право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] увійшло до складу спадщини, яку прийняла її рідна сестра [PERSON] в порядку статті 549 ЦК УРСР, як спадкоємець за законом другої черги шляхом вступу в фактичне управління спадковим майном, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину. Факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцем [PERSON] встановлений рішення суду, тому відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК доказуванню не підлягає. Після\~смерті [PERSON] \~ спадщину,\~яка не\~охоплена заповітом,\~прийняла її\~дочка - позивач [PERSON] , в порядку статті 1269 ЦК України, як спадкоємець за законом першої черги, шляхом подачі заяви нотаріусу у визначений законом строк. До складу спадщини не охопленої заповітом увійшло, в тому числі, і право на земельну частку (пай), успадковане після смерті [PERSON] . Відсутність у спадкодавця [PERSON] правовстановлюючого документу на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. Оскільки відсутності інші спадкоємці, які б могли претендували спадщину, а Новоушицька селищна рада Хмельницької області здійснює розпорядження землями сільськогосподарського призначення, в тому числі колишнього КСП ім.\~Іллічас. Косиківці, Новоушицька селищна рада Хмельницької області є належним відповідачем у справі. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права в даному випадку не існує. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв. Тому,

Outcome: approved