Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом до Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] . Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина за законом, спадкоємницею якої є позивачка [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , які також є спадкоємцями після смерті [PERSON] , спадщини не прийняли. Позивачка вказує, що своєчасно спадщину після смерті спадкодавиці вона не прийняла у зв`язку з тим, що в листопаді 2023 року серед старих документів останньої знайшла Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №117543, виданий 01.10.2003 р. Зазначає, що про існування даного акта вона не знала, відповідно своєчасно не подала заяви про прийняття спадщини. З врахуванням наведеного та на підставі ст. 1272 ЦК України, остання просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 11.12.2023 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 11.12.2023 року за клопотанням позивачки витребувано від приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Галини Степанівни витяг зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , а також заповітів, посвідчених від її імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавиці - належним чином завіреної її копії. Протокольною ухвалою суду від 11.01.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 11.01.2024. Позивачка в судове засідання 11.01.2024 не з`явилась, у клопотанні просила справу розглядати без її участі, позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у заяві, яка надійшла до суду 08.01.2024 р., останній позов визнав, просив розгляд справи проводити без його участі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, у поданих суду клопотаннях просили справу розглядати без їх участі, не заперечують, щоб позовні вимоги були задоволені в повному обсязі. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , про що як докази свідчать свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого матір`ю [PERSON] є [PERSON] ; свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.5). Факт належності спадкодавиці спадкового майна - земельної ділянки площею 1,5762 га, яка розташована на території Бужанівської сільської ради (тепер - Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області), стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №117543 (а.с.7). Довідкою виконавчого комітету Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області від 24.11.2023 за №460 стверджується, що спадкодавиця [PERSON] до дня смерті проживала одна, одружена не була. Заповіт [PERSON] в Бужанівській сільській раді не посвідчувався. Спадкоємцями за законом після померлої [PERSON] є дочки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.6). Будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON] , позивачка звернулась до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. Проте, приватний нотаріус у роз`ясненнях щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини від 30.11.2023 р. за №540/01-16 зазначила, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки в установлений термін не подала відповідної заяви (а.с.8). 02.01.2024 р. на запит суду надійшла відповідь від приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. за №01-09/571 від 26.12.2023 р. з додатками. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75277721 від 26.12.2023 вбачається, що спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №75277736 від 26.12.2023 р., заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Отже, позивачка є єдиним спадкоємцем, яка претендує на спадкове майно, дочки спадкодавця [PERSON] , [PERSON] не претендують на спадкове майно, про що заявили у поданих суду письмових клопотаннях. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що з запізненням дізналась про існування Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №117543, виданий 01.10.2003 р., який знайшла серед документів матері в листопаді 2023 року. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст.1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивачки та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Матеріалами справи встановлено, що позивачка після смерті [PERSON] претендує на належне останній спадкове майно як спадкоємиця за законом першої черги. Відповідач - Мар`янівська селищна рада Луцького району Волинської області проти задоволення позовних вимог не заперечила. Водночас, відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. У своєму позові [PERSON] не наполягає на стягненні судових витрат, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved