Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

15.09.2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Сторони перебували у шлюбі, який рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 17.08.2017 (справа №136/1127/17) було розірвано. Від спільного шлюбу у сторін народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] . По справі №136/1192/17 було вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1200 грн, щомісячно, починаючи стягнення від 28.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Наведене підтверджується виконавчим листом виданий 29.08.2017 Липовецьким районним судом. На даний час склалася ситуація, що відповідач аліменти в розмірі 1200 грн, не сплачує в повному розмірі, що є недостатнім і не співмірним із тими витратами, що позивач несе щомісячно на утримання дитини. Просила суд змінити спосіб стягнення аліментів в розмірі 1200 грн, щомісячно, що встановлено рішенням суду, на стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача на утримання дочки [PERSON] , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказане стало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 21.09.2023 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку з огляду про таке. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 17.08.2017 (справа №136/1127/17) було розірвано (а.с. 6-7). Від спільного шлюбу у сторін народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] , що підтврджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). На підставі виконавчого листа від 29.08.2017 (справа №136/1192/17 присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки - [PERSON] ( [INFO] ), в розмірі 1 200 (однієї тисячі двохсот) гривень 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову - 28.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Рішення суду набрало законної сили 12.09.2017. Відповідно до довідки виданої Турбівською селищною радою Вінницького району Вінницької області від 24.08.2023 за №1557/15-16 (а.с. 10), дитина [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] . Позивач звернулась до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Разом з тим, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Разом з тим, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК Укрвїни. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, закон не встановлює обов`язок доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання чи зміну способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру Враховуючи те, що позивач має право на зміну способу стягнення аліментів на утримання проживаючої з нею неповнолітньої дитини, а тому суд керується ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд враховує, що приписами ч. 5 ст. 183 СК України законодавцем визначено можливість для того із батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, відсутність заперечень відповідача, який не подав відзиву, та не довів неспроможність спласувати аліменти у розмірі, який визначений позивачем, вважає, що є усі підстави для задоволення позовної вимоги та зміни способу стягнення визначених раніше судом аліментів. А саме з 1200 грн. щомісячно на 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо зміни способу стягнення аліментів, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання стягнення судових витрат зі сплати судового збору керується нормами глави 8 ЦПК України, а тому оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved