Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту МТСБУ), в особі представника Попова В.Є. звернулося до Рахівського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.08.2020 року в м. Рахів по вул. Миру мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Peugeot», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок ДТП автомобілю «Peugeot» завдано механічних пошкоджень із матеріальними збитками. Відповідно до постанови Рахівського районного суду Закарпатської області від 04.12.2020 року, [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вищевказані обставини встановлені рішенням суду, відтак відповідно до 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 14.12.2021 року було відкрито провадження у справі, а відповідно до Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 11.01.2022 року, позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення завданих збитків в порядку регресу у розмірі 78 430,75 гривень та судовий збір у розмірі 2 270 гривень було задоволено. 18.11.2022 року державним виконавцем Рахівського відділу державної виконавчої служби у Рахівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] щодо стягнення заборгованості. Вищезазначеним виконавцем 01.12.2022 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження [NUMBER] у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду від 11.01.2022 року в повному обсязі. З урахуванням вищезазначеного, позивач має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з наступного дня після винесення ухвали суду по справі №305/2094/21 - 15.12.2021 року та до дня виконання грошового зобов`язання в повному обсязі - 30.11.2022 року. У зв`язку з чим позивач просить стягнути відповідача інфляційних втрати у сумі 20 766,32 гривень та 3% річних у розмірі 2 256 гривень. Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Попов В.Є. про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет, у судове засідання не з`явився. Натомість, через систему «Електронний суд» прислав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, також не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання судового виклику на зареєстровану адресу проживання, про що свідчить інформація з трекінгу відправлень Укрпошти. В судове засідання, призначені 06.12.2023 року та 16.01.2024 року, не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подав. З огляду на викладене, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі документів та доказів. Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Суд, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, суд, виходячи з положень ст.281 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення, як за правилами загального, так і спрощеного позовного провадження, вважає доцільним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали позовної заяви та надані докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 14.12.2021 року було відкрито провадження у справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 11.01.2022 року, позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення завданих збитків в порядку регресу було задоволено. Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження [NUMBER], у зв`язку з фактичним виконанням рішення Рахівського районного суду Закарпатської області та сплатою боргу в повному обсязі виконавче провадження 01.12.2022 року було закрито. Згідно результатів розрахунків, наданих представником позивача, 3% річних за період з 15.12.2021 по 30.11.2022 року становить 2 256 гривень, інфляційних втрати за грудень 2021 року по листопад 2022 року становить 20 766,32 гривень. Вирішуючи заявлені МТСБУ позовні вимоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст. 524 та 533 ЦК, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання щодо сплати коштів. Статтею 979 ЦК встановлено, що в разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату). Таким чином, правовідношення, в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням. А правовідношення щодо відшкодування шкоди в порядку регресу, які склалися між сторонами у справі, також є грошовим зобов`язанням. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі № 686/21962/15-ц , від 19 червня 2019 року у справі №646/14523/15-ц міститься висновок про те, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, із невиконанням грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526,599,611,625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, в тому числі і за договором страхування, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц , від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 . Вищий Господарський суд України інформаційним листом від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» роз`яснив, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Відповідні індекси інфляції розраховуються Державним комітетом статистики України і щомісячно публікуються, зокрема, у газеті «Урядовий кур`єр» та згідно зі статтями 19,21 і 22 Закону України «Про інформацію» є офіційними. З урахуванням викладено, суд вважає, що в Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право на застосування наслідків порушення зобов`язання відповідно до положень статті 625 ЦК України, а саме суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з наступного дня після винесення ухвали суду про відкриття провадження - 15.12.2021 року та до дня виконання грошового зобов`язання в повному обсязі - 30.11.2022 року. Розрахунок трьох відсотків річних здійснюється за наступною формулою: С* 3: 100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; 3 - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення. Сума основного боргу складає 78 430 гривень, кількість днів прострочення з 15.12.2021 по 30.11.2022 року становить 350. Тому три відсотків річних буде складати: 78 430 *3:100:365*350=2 256 гривень. Інфляційні нарахування розраховуються наступним чином: 78 430 (сума основного боргу)* 126,478% (сукупний індекс інфляції за період з 15.12.2021 по 30.11.2022 року ) ?100%- 78 430 (сума основного боргу)=20766,32 гривень. Враховуючи вищевикладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційних витрат, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими,що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2684,00 грн. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved