Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

30 жовтня 2023 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») суму заборгованості за кредитним договором № 477576439 в розмірі 89344,31 грн., з яких : 21999,01 грн. сума заборго-ваності по основному боргу; 67345,30 грн. сума заборгованості по відсоткам; стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 24514-10/2021 в розмірі 12700,00 грн. з яких: 4000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8700,00 грн. сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23 жовтня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір\~№ 477576439, за умовами якого [PERSON] отримав фінансовий кредит в розмірі та на умовах строковості, зворотності, платності, а також зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/11198-01 відповідно якого клієнт зобов`язує-ться відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31 грудня 2020 року додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно реєстру боржників № 170 від 28 листопада 2022 року до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредит-ним договором № 477576439. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» передало ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Відповідно Реєстру прав вимоги № 2 від 06 березня 2023 року до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 89\~344,31 грн., з яких 21\~999,01 сума заборгованості по основному боргу; 67\~345,30 грн. сума заборгованості по відсотках. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 477576439 в розмірі 89\~344,31 грн., з яких 21\~999,01 сума заборгованості по основному боргу; 67\~345,30 грн. сума заборгованості по відсотках Крім того, 31 жовтня 2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія\~«Інвеструм»»\~(далі ТОВ «ФК\~«Інвеструм»») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 24514-10/2021, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчить п. 7 кредитного договору. 21 вересня 2022 року між ТОВ «ФК\~«Інвеструм»»\~та ТОВ «ФК «ЄАПБ»\~ було укладено договір факторингу №21092022, у відповідності до вимог якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно реєстру боржників до договору факторингу № 21092022 від 21 вересня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12\~700 грн., з яких: 4000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8700,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Відтак, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 24514-10/2021 у розмірі 12\~700 грн., з яких: 4000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8700,00 грн. сума заборгованості за відсотками. У зв`язку з цим та через неналежне виконанням відповідачем кредитних зобов`язань в позасудовому порядку, ТОВ «ФК «ЄАПБ» змушений звернутися до суду із вказаним позовом з метою захисту власних майнових прав. Ухвалою суду від 07 листопада 2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом та повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. 28 листопада 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого представник відповідача адвокат Пузін Д.М. просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» з наступних підстав. Представник стверджує, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем подано заявку на отримання кредиту, а також що [PERSON] був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів зарахування коштів на платіжну картку. Крім того, представник ставить під сумнів відповідність поданих паперових копій електронних документів, які долучені до позовної заяви. 05 грудня 2023 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі враховуючи, що відповідач уклав кредитні договори у електронній формі, підписав договори використовуючи підписи одноразовими ідентифікаторами відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», отримав примірник договору, але наразі намагаєть-ся уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Крім того, представник вказав, що нарахування заборгованості здійснювалось виключно первісним позичальником. Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до [PERSON] .. Представник позивача, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Натомість направила до суду заяву, якою просила розгляд справи здійснити у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Враховується судом і\~рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011,\~згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи з наявними в ній доказами, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши її у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2\~передбачено, що відповідно до статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У пункті 33 рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 23 жовтня 2021 року на підставі укладеного з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору №477576439 [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі у розмірі в сумі 15050,00 грн., строком до 22 листопада 2021 року, і зобов`язався виплатити кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом в порядку та у строки визначені договором (а.с. 8-12). Згідно п. 3.3 договору якщо позичальник не сплатив платіж в день настання дати його належної сплати, визначеної графіком платежів, з на ступного календарного дня він повинен виплатити кредитодавцю штраф у розмірі 15% від суми простроченого платежу за кожен факт такого прострочення. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 31 грудня 2020 року додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «Таліон Плюс». Відповідно реєстру боржників №170 від 28 листопада 2022 року до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 477576439. Після укладення кредитного договору відповідач своїх зобов`язань не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у [PERSON] утворилась заборгованість за вказаним договором, яка становить 89\~344,31 грн., з яких 21\~999,01 сума заборгованості по основному боргу; 67\~345,30 грн. сума заборгованості по відсотках. Крім того, судом встановлено, що 31 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК\~«Інвеструм»»\~та [PERSON] \~було укладено кредитний договір № 24514-10/2021, відповідно умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 29 листопада 2021 року. Дата надання кредиту 31 жовтня 2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. У пункті 1.7 договору вказано, що невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщенні на сайтах Товариства https://www.zecredit.com.ua. Відповідно п. 5.2 договору всі зміни і доповнення до цього договору оформлюються шляхом підписання сторонами додатків і додаткових угод\~з\~використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п. 6.1 договору цей договір складений українською мовою, підписа-ний\~з\~використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За змістом п. 6.8 договору підписанням цього договору клієнт підтверджує, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Клієнт підтвердив, що отримав від товариства до укладення цього договору інформацію зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.6.9 договору). У розділі 7 договору «Реквізити та підписи сторін» вказано ідентифікуючі відомості ТОВ «ФК\~«Інвеструм»», з\~електронним підписом директора Крутько М.О., а також ідентифіку-ючі відомості клієнта [PERSON] , а саме : дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, телефон, рахунок позичальника та електронний підпис клієнта 7946. Даний договір сторони уклали в електронному виді шляхом електронного підпису відповідача в договорі про надання кредиту. Зазначені в преамбулі реквізити та підписи сторін цього договору, є актуальними і правильними, оскільки не оспорюються сторонами. Як вбачається із вищезазначеного договору між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди\~з\~усіх істотних умов договору. Даним договором чітко визначені зобов`язання сторін. 21 вересня 2022 року між ТОВ «ФК\~«Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено договір факторингу № 21092022, відповідно якого ТОВ «ФК\~«Інвеструм»» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає належні ТОВ «ФК\~«Інвеструм»»\~права вимоги боржників ТОВ «ФК\~«Інвеструм»», вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно п. 1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1, є невід`ємною частиною договору. Згідно\~ п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно Акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №21092022 від 21 вересня 2022 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 7760, після чого,\~з\~урахуванням пункту 1.2. договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно витягу\~з\~Реєстру боржників до договору факторингу №\~21092022 від 21 вересня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 24514-10/2021 в розмірі 12700,00 грн.,\~з\~яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8700,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно\~розрахунків заборгованості, доданими позивачем до позовної заяви, за період\~з\~21 вересня 2022 року по 31 серпня 2023 рік відповідач має заборгованість за кредитним договором № 24514-10/2021 в розмірі 12700,00 грн.,\~з\~яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8700,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не повернув наданий йому кредит у строки, передбачені Кредитними договорами № 24514-10/2021 від 30 листопада 2021року. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом положень ст. 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору\~з\~урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди\~з\~усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладе-ним\~з\~моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються, Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа\~з\~накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним\~з\~моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно\~ ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа\~з\~обов`язковими реквізитами, у тому числі\~з\~електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно Закону України «Про електронні довірчі послуги». Згідно ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускає-ться у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним\~з\~моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися\~з\~ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частина 12 ст. 11 вказаного Закону передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди\~з\~усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта\~з\~умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Кредитний договір № 24514-10/2021 від 31 жовтня 2021 року та кредитний договір №477576439 від 23 жовтня 2021 року підписані [PERSON] за допомогою одно-разового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтвердь-жено укладання між сторонами спірних правочинів. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між позивачем та відповідачкою не були б укладеними. Доказів протилежного представ-ником відповідача суду не надано. Наведене узгоджується\~з\~правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року за № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року за № 127/33824/19, від 23 березня 2020 року за № 404/502/18. Відповідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одно-стороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання\~з\~порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встанов-лений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Кредитним договором за № 24514-10/2021 від 31 жовтня 2021 року та кредитним договором за № 477576439 від 23 жовтня 2021 року сторони погодили розмір відсотків за користування кредитом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За положенням ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За положеннями ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Верховний Суд України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі за № 6-979цс15 висловив таку правову позицію: «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач\~з\~будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в Договорі позики, і таке виконання було б належним відповідно вимог ст. 516 ЦК України. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який перед-бачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається\~з\~матеріалів справи, позивачем до суду разом\~з\~договором факторингу за №21092022 від 21 вересня 2022 року надано документи, які підтверджують заборгованість [PERSON] за договорами про надання фінансового кредиту № 24514-10/2021 від 31 жовтня 2021 року, а саме: копію договору про надання фінансового кредиту № 24514-10/2021 від 31 жовтня 2021 року, копію Акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу від 21 вересня 2022 року, копію витягу\~з\~Реєстру боржників від 21 вересня 2022 року, розрахунку заборгованості за даним договором; а також документи, які підтверджують заборгованість відповідача за договорами про надання фінансового кредиту № 477576439 від 23 жовтня 2021 року, а саме: копію договір кредитної лінії за № 477576439 від 23 жовтня 2021 року, копію витягу\~з\~Реєстру боржників від 20 жовтня 2022 року, розрахунку заборгованості за даним договором. Відтак позивач, на підставі вище вказаної документації належним чином довів, що ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло право грошової вимоги за договорами про надання фінансового кредиту № 24514-10/2021 від 31 жовтня 2021 року та договору кредитної лінії №477576439 від 23 жовтня 2021 року. Разом\~з\~тим, договір факторингу № 21092022 від 21 вересня 2022 року, який укладено між ТОВ «ФК «ЄАПБ»» та ТОВ «ФК\~«Інвеструм»»,\~не визнавався недійсним у встановленому законом порядку, а отже, згідно\~ вимогами ст. 204 ЦК України діє презумпція право мір-ності цього правочину. Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З\~огляду на вище наведене, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши, що відповідач [PERSON] допустив невиконання взятих на себе зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту за № 24514-10/2021 від 31 жовтня 2021 року та договором кредитної лінії за №477576439 від 23 жовтня 2021 року, право вимоги за якими згідно договорів факторингу набув позивач, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. При зверненні до суду з даним позовом ТОВ ФК «ЄАПБ»\~сплачено\~судовий збір в розмірі 2684, 00 грн.. Наведене підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів за № 44426 від 26 вересня 2023 року. Зважаючи на повне задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне на підставі ст. 133, 141 ЦПК України\~\~стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2684, 00 грн.. Враховуючи наведене та

Outcome: approved