Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди. 22 грудня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 22 грудня 2024 року матеріали позовної заяви були розподіленні до провадження судді Васюченко О.Г. Ухвалою суду від 27 січня 2022 року суддею Васюченко О.Г. було задоволено самовідвід головуючого судді Васюченко О.Г. у зв`язку із тим, що суддя Васюченко О.Г. здійснював розгляд справ про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] . Згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2022 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Бойко О.М. 31 січня 2022 року суддя Бойко О.М. прийняв до свого провадження матеріали позовної заяви та відкрив провадження по справі у загальному позовному провадженню. Згідно позовної заяви позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 335\~142 грн. 92 коп., а саме: відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 318\~632 грн. 92 коп., відшкодування спричиненої моральної шкоди - 10\~000 грн., відшкодування витрат на проведення експертного дослідження 3\~000 грн., відшкодування витрат за доставку евакуатором пошкодженого автомобіля 3\~510 грн., та стягнути [PERSON] : відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 10\~000 грн., судовий збір 3\~351,43 грн., а у сього 13\~351,43 грн., які були понесені позивачем під час розгляду справи. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було винесено заочне рішення від 14 лютого 2023 року, яким вирішено: «… Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) відшкодування спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 318\~632 грн. 92 коп. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) відшкодування моральної шкоди у розмірі 10\~000 грн. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) відшкодування на витрати для проведення експертного дослідження у розмірі 3\~000 грн. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) відшкодування витрат за доставку евакуатором пошкодженого автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 3\~510 грн. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) суму витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп. які були понесені позивачем. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) сплачений судовий збір при подачі позовної заяви у розмірі 3\~351 грн. 43 коп. …». 10 травня 2023 року відповідач [PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про перегляд заочного рішення. В обґрунтування заяви відповідача зазначав, що отримав заочне рішення від 14.02.2023 року лише 18.04.2023 року та на той момент знаходився на тимчасово окупованій території України, а саме за адресою реєстрації: [ADDRESS] , у зв`язку із чим не зміг належним чином здійснити захист свої законних прав та інтересів. Також вказав, що у позовній заяві, ще одну адресу, як адресу місця проживання, а саме: [ADDRESS] за якою на момент звернення до суду він не проживав і почав проживати постійно лише з кінця грудня 2022 року. Щодо суті спору зазначив, що заочне рішення необхідно скасувати додатково з наступних обставин. Відповідач вважав, що, оскільки позивач є власником автомобіля «Фольсваген» державний номерний знак [NUMBER] , то, за умови, що не він, як власник, знаходився за кермом, а третя особа [PERSON] , то вона так саме несе відповідальність як особа, яка завдала збитки позивачеві, а також повинна була бути залучена до справи як співвідповідач або третя особа. Також, не надано підтвердження того, що вона керувала транспортним засобом на законних підставах. Тому, з огляду на це відповідач [PERSON] вважав, що він не є єдиною особою, яка має компенсувати збитки позивачеві [PERSON] . Додатково відповідач зазначив, що до позовної заяви додано акт з надання послуг по поточному ремонту автомобіля від 02.09.2021 року № ОФ00000150 відповідно до якого ФОП надав послуги евакуатора та завантаження розвантаження нерухомого автомобіля на загальну суму 3\~510,00 грн., однак цей акт не містить печатки. Також до матеріалів справи не додано витягу з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з якого вбачалось би існування відповідної фізичної-особи підприємця та наявність дозволених видів економічної діяльності останнього, а також не надано рахунок та квитанцію які б могли підтвердити наявність економічно-господарської взаємодії між контрагентами. [PERSON] вважає, що наданий до позовної заяви Висновок експерта товарознавця від 29.09.2021 року №091/21 щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ було складено із суттєвим порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена Наказом Міністерства Юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №145/5/2092. Вважав, що оскільки його не було запрошено на проведення експертного дослідження, то він не переконався в об`єктивності та неупередженості проведення огляду та експертизи. Вважає, що ціна визначена у висновку експерта не відповідає дійсності, оскільки, на його думку, отриманні пошкодження автомобіля не можуть мати таку вартість і це викликає у відповідача сумнів щодо реальності проведеного дослідження. Також, при поданні позовної заяви, відповідачеві не зрозуміло чи відремонтований автомобіль «Фольсваген» державний номерний знак [NUMBER] і тому чи дійсно позивачем понесенні саме такі фактичні витрати на відновлення транспортного засобу, які зазначенні у висновку експерта. Відповідач звернув увагу, що позивачем сплачено експерту 3000,00 грн. за проведення оцінки завданого збитку та додав квитанцію від 29.09.2021 року №21041, з якої вбачається, що Фізична-особа підприємець отримала грошові кошти проте також до матеріалів справи не додано витяг з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з якого вбачалось би існування відповідної фізичної-особи підприємця та наявність дозволених видів економічної діяльності останнього, а також не надано рахунок та квитанцію які б могли підтвердити наявність економічно-господарської взаємодії між контрагентами. [PERSON] в заяві про перегляд заочного рішення також зазначив, що незважаючи на те, що відповідачем було забезпечено цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів, однак не було надано будь-якого доказу цього. Натомість, позивачем додано Поліс ОСЦПВВНТЗ Позивача та Довідку КБ Райфайзен Банк від 15.11.2021 року №173, відповідно до якої ПрАТ СК «Євроінс Україна» здійснила відповідну виплату страхового відшкодування у розмірі 127\~500,00 грн. [PERSON] . Проте, визначити саме за яким страховим випадком та в рахунок чиєї відповідальності, було виплачене страхове відшкодування, а також достатність страхового відшкодування, на думку відповідача, - неможливо за цим документом. Що в свою чергу виключає можливість встановлення різниці між завданим збитком та здійсненим страховим відшкодуванням.

Outcome: approved