Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

У грудні 2023 року підприємство теплових мереж «Ковельтепло» (далі ПТМ «Ковельтепло», підприємство) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості з оплати послуг по теплопостачанню (централізованого опалення) квартири [ADDRESS] , в розмірі 12\~154,44 гривень, яка утворилась за період з жовтня 2021 року по жовтень 2023 року включно. Позов мотивовано тим, що підприємство надає послуги з теплопостачання (централізованого опалення) квартири [ADDRESS] , в якій проживають відповідачі. Розрахунок оплати послуг з централізованого опалення квартири проводиться на підставі показників загальнобудинкового вузла комерційного обліку (теплового лічильника), виходячи з вартості 1 Гкал, пропорційно опалювальній площі квартири 29,6 кв.м. Через неналежне виконання відповідачами обов`язку з оплати отриманих комунальних послуг станом на 01.11.2023 утворилась заявлена до стягнення заборгованість. Приймаючи до уваги те, що ухвалою суду від 10.11.2023 відмовлено ПТМ «Ковельтепло» у видачі судового наказу про стягнення цієї заборгованості, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заявлену заборгованість і 2684 грн судового збору. Відповідачі правом подати відзив на позовну заяву не скористалися. На підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, 12.01.2024 подав заяву про зменшення позовних вимог у зв`язку зі сплатою частини боргу в розмірі 8000 грн; просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість з оплати послуг по теплопостачанню (централізованого опалення) в розмірі 4154,44 грн та судові витрати в сумі 2684 грн; розгляд справи просив проводити у його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Відповідно до\~приписів пункту\~3\~частини восьмої\~статті 128\~ЦПК України відповідачі [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що належним чином повідомлені про час і місце проведення судового засідання, оскільки за зареєстрованим місцем проживання ( [ADDRESS] ) судовий виклик не отримали. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. ПТМ «Ковельтепло» надає послуги з централізованого опалення квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім`я [PERSON] , яка 15.03.2013 уклала з ПТМ «Ковельтепло» договір про надання послуг, вказавши про фактичне проживання в квартирі [PERSON] . Відповідно до умов цього договору теплопостачальна організація зобов`язалась своєчасно надавати споживачеві відповідні послуги, а споживач своєчасно оплачувати отримані послуги. Розрахунок вартості послуги з централізованого опалення квартири проводиться на підставі показів теплового лічильника, встановленого в будинку [ADDRESS] , виходячи з вартості 1 Гкал пропорційно опалювальній площі приміщення 29,6 кв.м. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири є [PERSON] . Відповідно до Реєстру Ковельської територіальної громади відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані у даній квартирі. Згідно з розрахунковими листами у відповідачів станом на 01.11.2023 існувала заборгованість зі сплати послуг з теплопостачання за період з жовтня 2021 року по жовтень 2023 року в розмірі 12\~154,44 грн. Відповідачі сплатили частину заборгованості в сумі 8000 грн, що відображено у нарахуваннях за надані послуги за листопад 2023 року січень 2024 року по ОР №1/04909. Станом на день розгляду справи заборгованість відповідачів перед ПТМ «Ковельтепло» становить 4154,44 грн, яку просить стягнути представник позивача (заява від 12.01.2024). Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та Законом України від 09.11.2017 № 2189-VIII. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону № 1875-IV чинний на час виникнення правовідносин). Власником Закон № 1875-IV визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Споживач, який не є власником майна зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV). Обов`язок фактичного споживача оплачувати послуги передбачений і статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017\~№ 2189-VIII, де зазначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства (частина перша статті 526 ЦК). Суд встановив, що ПТМ «Ковельтепло» надає послуги з централізованого опалення у квартиру, в якій зареєстровані відповідачі, та які є споживачами цих послуг, однак останні не в повному обсязі оплачують отримані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості на 01.11.2023, з урахуванням сплати частини боргу на день розгляду справи, становить 4 154,44 грн. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог статей 12,81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами не надано суду доказів на спростування того, що вони є належними відповідачами у справі, не спростований розрахунок боргу, заявленого до стягнення, тому позов підлягає задоволенню. Щодо судових витрат. У частині першій статті 141\~ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено повністю, тому сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2684 гривень (2415,60 грн при зверненні з позовом та 268,40 грн при зверненні з судовим наказом) необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частках по 1342 гривні з кожного.

Outcome: approved