Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] , в особі представника адвоката Лисенка А.О., звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просив суд визнати виконавчий напис, який вчинений 21 травня 2012 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. за № 1527, таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути із відповідача на його користь суму судових витрат. В обґрунтування заявленої вимоги представник позивача [PERSON] адвокат Лисенко А.О., зазначив, що 21 травня 2012 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. вчинено виконавчий напис за № 1527 про звернення стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] валютних цінностей у вигляді та в натурі на суму еквівалентну 6037 доларів США та неустойку у розмірі 100000 грн. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що при вчиненні виконавчого напису було порушено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та сума заборгованості є по суті оспорюваною сумою та такою, що не визнана позивачем як безумовна, що є обов`язковим для вчинення виконавчого напису нотаріусом. У зв`язку з викладеним представник позивач просив суд визнати виконавчий напис № 1527 від 21 травня 2012 року, вчинений Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 02 травня 2023 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами загального позовного провадження та роз`яснено їм права. Ухвалою суду від 18 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач та треті особи не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. Від третьої особи- Шевченківського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано заяву про розгляд справи за їх відсутності. Судом на адресу сторін направлялась копія ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 травня 2023 року разом із позовною заявою та доданими до неї документами, відповідач, треті особи у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву не надали. У відповідності до ст.\~178\~ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 липня 2023 року про витребувано у Приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни матеріали нотаріальної справи з видачі виконавчого напису, який вчинено 21.05.2012 та зареєстровано в реєстрі за №1527 про звернення стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] валютних цінностей у вигляді та в натурі на суму, еквівалентну 6037 доларів США та неустойку у розмірі 100000 грн.; сторінок з реєстру нотаріальних дій, які містять інформацію про дату та час, факт вчинення нотаріальної дії-виконавчого напису, який вчинено 21.05.2012 року та зареєстровано в реєстрі за № 1527. 19 вересня 2023 року на виконання вимог ухвала від 13.07.2023 Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Г.І. повідомила, що матеріали нотаріальної справи з видачі виконавчого напису, який вчинено 21.05.2012 та зареєстровано в реєстрі за №1527 знищено, відповідно до Акту від 15.09.2017 та надано копію витягу реєстру нотаріальних дій. Разом з тим в матеріалах справи міститься копія оспорюваного виконавчого напису разом з договором, на якому його було вчинено, у зв`язку з чим, та з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд вважав за можливе розглянути справу надходження до суду витребуваних доказів. Відповідно до частини першої\~статті 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, відповідно до ухвали суду від 15 січня 2024 року провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~статті 280 ЦПК України. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Так, за приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що 22 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики № 2784, за умовами якого [PERSON] було передано у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 7475 доларів США. 21 травня 2012 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. вчинений виконавчий напис за № 1527, на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку і пункту 6 цього договору позики стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] валютні цінності у вигляді та в натурі на суму еквівалентну 6037 доларів США, а також неустойку в розмірі 100000 грн. Згідно зі ст. 18 ЦК України та ст. 87 закону України «Про нотаріат», стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріус вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Вчинення виконавчих написів врегульовано Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (тут і далі - в редакції на дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса). Відповідно до п.-3.2 Глави 16 розділу II цього Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів № 1172 нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, виконавчий напис - це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на підставі документів, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Згідно з п. 3.5 глави 16 розділу II цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав не правомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чиїх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Отже, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не має обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного, застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» належить встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17. Зазначений правовий висновок підтверджено в Верховним Судом у постанові від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17-ц, відповідно до якої підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника. Тому суд при вирішенні, спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Верховний Суд зазначив, що у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики боржник участі не бере, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушень. Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики. У справі, що розглядається, сторона позивача як на підставу для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилається на те, що позивачка жодної вимоги від відповідача не отримувала. Водночас наявні в матеріалах справи докази, надані сторонами та зібрані судом в порядку витребування доказів, не спростовують такі доводи позивача. Суд зазначає, що жодного доказу на підтвердження того, що [PERSON] було надіслано боржнику [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень, відповідачем та/або приватним нотаріусом суду не надано. За таких обставин, без підтвердження доказів безспірності заборгованості, відсутні підстави вважати, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог закону. Окрім того судом враховано, що згідно з виконавчим написом з позивачки стягнуто на користь відповідача неустойку у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень. Відповідно до п. 6 Договору позики від 22.09.2009 року за прострочення будь-якого строку (п. 1 цього договору) виконання зобов`язання по поверненню позики позичальник повинен сплатити на користь позикодавця неустойку у розмірі 200 (двісті) гривень за кожен день прострочення, починаючи з шостого дня прострочення. Також зауважимо суду, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України (в редакції чинній на день вчинення виконавчого напису) позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, вимога про стягнення неустойки за договором позики, яка нарахована за період, який перевищує один рік, не може бути стягнута на підставі виконавчого напису нотаріуса. Водночас, згідно зі змістом виконавчого напису нотаріуса від 21.05.2012 року розмір неустойки складає 100000 грн, тоді як відповідно до умов договору позики, розмір неустойки, які може бути стягнутий на підставі виконавчого напису нотаріуса, не повинен перевищувати 73200,00 грн (200 грн (неустойка за 1 день) * 366 днів (позовна давність) = 73200, 00 грн). Встановлені в судовому засіданні обставини в сукупності свідчать про те, що приватним нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис з порушенням встановленого законом порядку, зокрема ст. 88 Закону України «Про нотаріат». За таких обставин, слід визнати, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений на порушення вимог\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягує судовий збір у розмірі 1610,40 грн, який складається з 1073,60 грн судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру та 536,80 грн за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved