Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-08 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором\~\~у сумі 29194,00 грн., а також судових витрат у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 26.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм»» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 24433-09/2022. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 29.06.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №29062023,\~\~у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно п.1.2. Договору факторингу, перехід від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку№2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників\~\~підтверджує факт переходу від\~\~ТОВ «ФК «Інвеструм» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29062023 від 29.06.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 29194,00 грн., з яких: 7500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 21694,00 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за пенею. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» посилаються на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, а тому просять стягнути зазначену заборгованість. Ухвалою Таращанського районного суду від 11.12.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 09.01.2024 о 09.00год. 29.12.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 24433-09/2022 від 26.09.2022 за основною сумою боргу у розмірі 7500грн, в іншій частині позову відмовити. Зазначивши, що дії позивача по нарахуванню відсотків є неправомірними, оскільки їх здійснено з порушенням вимог ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Відповідач є військовослужбовцем, призваним на війському службу до військової частини. З 16.12.2022 та по теперішній час бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ. 05.01.2024 на адресу суду від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надіслано відповідь на відзив, у якому представник позивача просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, зазначивши, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними. Відповідач не надав доказів на спростування розрахунку позивача. Крім того, позивач зазначає, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеними Договором у ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Щодо розповсюдження на відповідача\~Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позичальники мають надати до Банку документи, що підтверджують їх призов під час мобілізації та проходження військової служби та відповідають переліку документів, зазначеним в листі Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142. Документом, який підтверджує призив та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Відповідач не надав Первісним кредиторам жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги, відповідно до\~ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належно. При цьому, 05.01.2024 у відповіді на відзив, представник позвача просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належно, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги задовольнити частково. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту\~\~№ 24433-09/2022, сума кредиту складає: 7500 грн., кредит надається строком на 25 днів, тобто до 20.10.2022. Дата надання кредиту 26.09.2022. За користування кредитом Клієнт сплачує товаристу 182,5% річних від суми кредиту в розрахунку 0,50% на добу (а.с.5-8). Відповідно до п.1.4 договору, строк кредиту 15 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком №1\~\~до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. Згідно додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 24433-09/2022 від 26.09.2022, графік платежів складає: 26.09.2022 видано кредит у розмірі 7500грн., станом на 20.10.2022 відсотки за користування кредитом складають 937,50грн., загальна вартість кредиту 8437,50грн.(а.с.9). Згідно п.1.7 договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом. Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК «Інвеструм»» зобов`язання за договором виконали, а відповідач порушив умови договорів в частині неповернення кредиту та позики та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. 29.06.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №29062023,\~\~у відповідності до умов якого, ТОВ«ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ«ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.5-8). Згідно п.1.2. Договору факторингу, перехід від ТОВ «ФК «Інвеструм»\~\~до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку№2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників\~\~підтверджує факт переходу від\~\~ТОВ«ФК «Інвеструм» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до витягу з\~\~Реєстру боржників, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 24433-09/2022 в розмірі 29194,00 грн., з яких: 7500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 21694,00 грн. - заборгованість за відсотками; 00,00 грн. - заборгованість за пенею (а.с.17). ТОВ «ФК «Інвеструм» направив до відповідача письмові повідомлення про відступлення прав вимог заборгованості ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а також повідомлення про порядок погашення заборгованості за кредитним договором та договором позики та включення персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу (а.с.12). Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором № 24433-09/2022 від 26.09.2022 за період з 29.06.2023 по 31.10.2023 [PERSON] складає: 7500грн-заборгованості за основною сумою боргу, 21694,00грн - заборгованість за відсотками. Заборгованість за основною сумою боргу за кредитним договором\~\~та договором\~\~не погашалось, вимоги позову щодо заборгованості за основною сумою боргу по договору позики у сумі 7500грн. визнаються відповідачем. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. За ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1\~ст. 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. За частиною ж другою цієї статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі\~ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 512 ЦК України\~передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема внаслідок відступлення права вимоги. Згідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої (боржника). Частиною 1\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1\~ст. 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм частини першої статті\~1048, частини першої статті\~1054, частини другою статті\~1050 ЦК України, викладених у постанові від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) відповідно до частини першої статті\~1048\~та частини першої статті\~1054 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. У постанові від 23.05.2018 року у справі №910/1238/17 з приводу застосування приписів\~ст. 1048 ЦК України\~у разі неправомірного, незаконного користуванням боржником грошовими коштами через прострочення виконання грошового зобов`язання Велика Палата Верховного Суду вказала на таке. Правовий аналіз змісту правовідносин, що випливають із права позикодавця на проценти за час дії договору позики, та правовідносин, які склалися між сторонами цього спору внаслідок припинення договору депозиту і невиконання відповідачем обов`язку повернути грошові кошти у визначений строк, не дає підстав для висновку, що такі правовідносини подібні за змістом. Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, тому підстави для застосування аналогії закону відсутні. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відтак Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі ст.\~599\~та ч. 4 ст.\~631 ЦК України\~він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.20.2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Тобто у постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1\~ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення\~ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені\~ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Отже, вимоги позивача про стягнення відсотків за межами дії договору, тобто після 20.10.2022 є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»\~визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Згідно зі\~статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»\~до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції. Рішенням Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01 березня 2014 року, яке введене в дію\~Указом Президента України від 02 березня 2014 року № 189/2014, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи. Законом України від 20 травня 2014 року №1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації»\~внесено зміни до\~статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту: військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. У Прикінцевих положеннях Закону №№1275-VII є пряма вказівка про надання зазначеній нормі дії в часі у межах конкретно визначеного періоду, а саме: військовослужбовцям - з початку до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову підчас мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Згідно з\~ Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»\~особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Демобілізація - це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу та Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Згідно з роз`ясненнями Міністерства оборони України, викладеними у листах від 01 жовтня 2015 року №322/2/8417 «Щодо особливого періоду», від 20 жовтня 2016 року №316/1/906 «Щодо дії особливого періоду», скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України. З огляду на зміст заходів мобілізації та демобілізації, визначених\~Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», закінчення заходів мобілізації без прийняття рішення щодо проведення демобілізації не припиняє особливий період. Відповідне рішення уповноваженою особою про його скасування, як і рішення про демобілізацію військовослужбовців, прийнятих на військову службу за контрактом на строк до закінчення особливого періоду, не приймалося. Отже, нині триває кризова ситуація, що загрожує національній безпеці України, і особливий період, адже його скасування має бути проведено окремим указом про демобілізацію. Згідно довідки військової частини [NUMBER] від 07.02.2023 солдат [PERSON] перебуває на військовій службі в зазначеній військовій частині з 16.12.2022 по теперішній час. Таким чином на відповідача поширювалися пільги передбачені пунктом 15\~статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом у зазначений період. Доводи представника позивача про те, що відповідач не звертався до фінансової установи та не надавав документів, які дають йому відповідні пільги передбачені пунктом 15\~статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~суд оцінює відповідно до вимог процесуального законодавства, і з урахуванням конкретних обставин цієї справи, і вважає, що відсутність звернення відповідача до первісних кредиторів та позивача, не спростовує той факт, що на [PERSON] розповсюджується дія\~Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». А за наявності позову банку про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15\~статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~(зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом). Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 642/548/21. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме задоволенню підлягають вимоги про стягнення заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 7500грн та відсотками за користування кредитом, в межах дії кредитного договору 937,50грн. Врешті заявлених позовних вимог, слід відмовити. Відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір», а тому відповідно до положень ст.. 141 ЦПК України, суму судового збору позивачу необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial