Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

04 жовтня 2023 року ТОВ «ГАЗПОСТАЧСЕРВІС» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу з [PERSON] . В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються ТОВ «ГАЗПОСТАЧСЕРВІС» з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] , присвоєний ЕІС-код № [NUMBER] . Відповідач споживає природний газ, з заявою до ТОВ «ГАЗПОСТАЧСЕРВІС» про припинення розподілу природного газу не звертався, тому зобов`язаний здійснювати оплату за послуги з розподілу природного газу. Свої зобов`язання по наданню послуг з розподілу природного газу на газифікований об`єкт відповідача позивач виконує в повному обсязі, відповідач послугу з розподілу природного газу приймає, однак, свої обов`язки в частині своєчасності та повноти розрахунків за надані позивачем послуги з розподілу природного газу не виконав. У зв`язку з чим сума заборгованості за послуги з газопостачання складає 7484,45 грн. Заборгованість виникла за період з 01 березня 2022 року по 21 вересня 2023 року. Посилаючись на вказані обставини позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послугу розподілу природного газу в сумі 7484,45 грн., відшкодувати понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, правом на подання письмового відзиву не скористався, клопотання про відкладення судового засідання не подавав. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом розглянуто справу в заочному порядку. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З наданого розрахунку вбачається, що протягом вказаного періоду нарахування вартості наданих послуг частково здійснювалася оплата за постачання природного газу. Сума заборгованості за послуги з розподілу природного газу відповідача перед позивачем за період з 01 березня 2022 року по 21 вересня 2023 року року складає 7484,45 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за розподілений природний газ. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ч. 4\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1. Договору). За змістом статті 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Частиною першою статті 12\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~7\~цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої\~статті 7\~цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово зазначалось у правових позиціях, сформованих у постанові ВСУ від 26 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та у постанові ВС від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16. За змістом статей 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства. За встановлених обставин, перевіривши підстави та порядок нарахування вартості газопостачання, зважаючи на те, що зазначена вартість у добровільному порядку відповідачем не відшкодована, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо вимог про відшкодування понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До матеріалів справи позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 20 вересня 2022 року про надання адвокатом правничої допомоги у справах щодо стягнення з боржників клієнта коштів як за спожитий газ, так і за його транспортування, та квитанцію про сплату послуг адвоката, виписану на суму 5000 грн. При цьому розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), тобто склад та розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі. До позовної заяви представником позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат не долучено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зі змісту договору про надання правничої допомоги неможливо встановити, в якій саме справі адвокатом було надано правничу допомогу. З врахуванням\~зазначеного,\~суд приходить\~до висновку,\~що у відшкодуванні витрат на правничу допомогу необхідно відмовити. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід також стягнути понесені останнім витрати на сплату судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved