Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову вказано, що позивачка з 2008 року спільно проживала однією сім`єю з [PERSON] , але вони не перебували у шлюбі між собою. Сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З кінця 2015 року [PERSON] виїхав до Одеської області, та після цього протягом 2016 року відповідач ще декілька разів телефонував сім`ї, але коштів не надсилав та заявив, що проживати з сім`єю не буде. З цього часу [PERSON] вихованням дітей не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, змінив номер телефону та позивачці нічого не відомо про життя відповідача. 20 листопада 2020 року Кременчуцьким районним судом задоволено позов про стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку на утримання сина [PERSON] та сина [PERSON] . Однак, місце знаходження [PERSON] виконавчою службою встановлено не було і аліменти позивачка не отримує. Протягом семи років батько дітей не цікавиться їх здоров`ям, розумовим розвитком, навчанням, уподобаннями, не знає коло їх друзів, чи потребують вони оздоровлення. Така позиція батька дітей [PERSON] дуже негативно впливає на дітей, вони весь час задаються питаннями, чим вони його образили, чи не влаштували, що він не лише не допомагає матеріально, а взагалі веде себе так, ніби у нього дітей немає і ніколи не було. Таким чином, відповідач злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток синів. Виконком Омельницької сільської ради рішенням № 134 від 26.09.2022 року затвердив висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , внаслідок ухилення ним від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей [PERSON] та [PERSON] . Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 березня 2023 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 травня 2023 року було закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 серпня 2023 року задоволено клопотання представника позивача. Витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину державного кордону України [PERSON] , [INFO] , за період з 01 січня 2016 року по теперішній час. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що з відповідачем [PERSON] проживала сумісно однією сім`єю без реєстрації шлюбу майже десять років. Наприкінці 2015 року [PERSON] поїхав на заробітки. Перший час він телефонував родині, але матеріальної допомоги не надавав, потім, приблизно з весни 2016 року, взагалі перестав телефонувати. Діти тяжко переживають цю ситуацію. З родичами [PERSON] вона не знайома. В 2020 році було задоволено її позовну заяву про стягнення аліментів з [PERSON] , проте останній аліменти не сплачує, участі в житті дітей не приймає. Просить задовольнити заявлені позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Гольдінова О.В. підтримала позовні вимоги, обґрунтувавши їх доводами, викладеними в позовній заяві. Вважає, що позов підлягає задоволенню, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання, призначене на 11 січня 2024 року позивачка та її представник не з`явилися, від представника позивачки надійшла заява про проведення судового засідання за її відсутності та відсутності позивачки. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.57,104,115), про причини неявки відомостей не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської областіКоваль В.В. в судове засідання, призначене на 11 січня 2024 року не з`явилася, надала в провадження суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду позивачки та її представника на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивачка [PERSON] є її двоюрідною сестрою. Їй відомо, що [PERSON] почала жити з відповідачем однією сім`єю приблизно за рік до народження старшого з дітей. Вони жили за місцем проживання позивачки та у них народилися діти. Після народження другої дитини, коли ця дитина була ще маленька, відповідач поїхав до м. Одеса працевлаштовуватися. Після цього вона відповідача не бачила та ніяким чином з ним не спілкувалася. Їй відомо, що після від`їзду відповідач не спілкувався з дітьми та не допомагав їм. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] є її сусідкою, яку вона знає приблизно 30 років. Їй відомо, що позивачка та відповідач стали сумісно проживати до народження дітей, проте шлюб не реєстрували. Відповідач дітям уваги не приділяв. Потім вона не бачила відповідача тривалий час, а матір позивачки повідомила їй, що він поїхав на заробітки. Зі слів [PERSON] та її дітей їй відомо, що батько участі в утриманні та вихованні дітей не брав. В судовому засіданні малолітній свідок [PERSON] , в присутності представника Служби у справах дітей Коваль В.В. та психолога [PERSON] , пояснив суду, що коли йому було приблизно 6 років, батько поїхав працювати. Після від`їзду він декілька разів телефонував, а потім перестав виходити на зв`язок, зі святами не вітає, подарунки не дарує. На даний час він проживає з матір`ю та братом, відносини в родині у них добрі. Його брат майже не пам`ятає батька. Особисто він хотів би спілкуватися з батьком, проте той не виходить на зв`язок, та він не має номеру телефону батька. З родичами зі сторони батька він не знайомий. Його молодший брат бурхливо реагував на від`їзд батька, сприйняв це дуже емоційно, став замкнутою дитиною. Згідно довідки Опорного закладу «Омельницький ліцей» Виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області № 353 від 22.12.2023 року за підписам практичного психолога [PERSON] та директора [PERSON] , з урахуванням психоемоційного стану дитини [PERSON] , психолог не рекомендує перебування дитини під час судового процесу (а.с.109). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , батьками останньої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). З висновку про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.17-19), затвердженого рішенням Виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області №134 від 26.09.2022 року (а.с.16) вбачається, що виконавчий комітет Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки зібравши та дослідивши всі матеріали було встановлено факти, які кожен окремо, так і в сукупності, у повній мірі свідчать про свідоме ухиляння [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання малолітніх синів. Згідно копії заочного рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 листопада 2020 року, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей було задоволено. Стягнуто з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] , на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 31 серпня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.20-21). З довідки Кременчуцького відділу державної виконавчої служби №22643 від 09.09.2022 року вбачається, що [PERSON] не отримує аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.22). У відповідності до акту обстеження житлових умов, складеного комісією у складі депутата Омельницької сільської ради Гнєдаш І.В. від 06 вересня 2022 року, [PERSON] з січня 2016 року фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] , з дітьми не підтримує родинні стосунки, не цікавиться їхнім життям, здоров`ям і розвитком, матеріально не допомагає (а.с.23). Згідно характеристики [PERSON] , 2012 року народження, виданої освітнім закладом «Омельницька ЗОШ І-ІІІ ступенів» від 05 вересня 2022 року, [PERSON] характеризується позитивно. Батько, [PERSON] , жодного контакту зі школою не підтримував, успішністю сина не цікавився, з вчителями не спілкувався. У вихованні та навчанні сина участі не приймав (а.с.24). З характеристики [PERSON] , 2009 року народження, виданої освітнім закладом «Омельницька ЗОШ І-ІІІ ступенів» вбачається, що останній характеризується позитивно. Батько, жодного разу не цікавився шкільним життям сина, не дзвонив, не відвідував батьківські збори. Ніякої участі у навчально-виховному процесі не брав (а.с.25). У відповідності до листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області від 09.08.2023 № 646/20.13-028, за результатами перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян та по паперових носіях актових записів актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] відсутній (а.с.74). З листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №536/307/23/10705/2023 від 02.08.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] виїхав за межі України 03.09.2018, пункт перетину Гоптівка. Після вказаної дати інформація відсутня (а.с.76). У відповідності до довідки Державної міграційної служби України №8.1-1376/8.1.1-23 від 15 серпня 2023 року, за обліками територіальних органів та підрозділів Державної міграційної служби громадянин [PERSON] не значиться (а.с.78). З листа Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції №59578 від 25.12.2023 року (а.с.110) та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні [NUMBER] (а.с.111-112) вбачається, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів складає станом на 25.12.2023 року 185549,46 гривень. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Так, ст. 164 СК України визначено підстави для позбавлення батьківських прав батьків, а саме: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду. Таким чином, відповідно до положень п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення мати, батька батьківських прав в судовому порядку є їх ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не здійснює належного догляду відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , не забезпечує необхідного виховання та утримання, а також не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, що в свою чергу свідчить про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що не відповідає принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно із ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (набрала чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 СК України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно із ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За таких обставин, суд, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду знайшли своє повне підтвердження доводи позивачки про те, що [PERSON] , [INFO] , умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та розвитком дітей, що свідчить про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. З копії заочного рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 листопада 2020 року вбачається, що з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначене рішення не скасовано, воно перебуває на виконанні в органах державної виконавчої служби, що підтверджується копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржником [PERSON] , а тому суд не вбачає підстав для прийняття рішення про стягнення аліментів на дітей. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім того, суд звертає увагу відповідача, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських правах. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved