Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

Керівник Тернопільської\~окружної прокуратури\~в інтересах\~держави в особі\~Національної служби\~здоров`я\~України,\~Тернопільської міської\~ради третя\~особа Комунальне\~некомерційне підприємство\~«Тернопільська міська\~комунальна лікарня\~швидкої допомоги» звернувся до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 31324,23 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 15.06.2023 року звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження №12022211040001937, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 грудня 2022 року за даним фактом закрито, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим. З ухвали слідує, що 09 грудня 2022 року близько 11:15 год. водій [PERSON] керував технічно - справним автомобілем Opel Zafira р.н. [NUMBER] та знаходився на парковці поблизу готелю «Галичина», що за адресою вул. Чумацька, 1, м. Тернопіль. Всупереч вимогам п.п. 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України) водій [PERSON] перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та не створюватиме небезпеки іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, для забезпечення безпеки руху, розпочав рух заднім ходом на парковці, поблизу готелю «Галичина», що за адресою: вул. Чумацька, 1, м. Тернопіль, хоча мав об`єктивну можливість виявити, що позаду його автомобіля рухався в спокійному темпі ходьби, зліва - направо відносно повздовжньої осі автомобіля пішохід [PERSON] . Окрім того під час руху водій [PERSON] не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5., 2.3. (б) ПДР України, які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.Так, внаслідок проявленої неуважності та порушення вищезазначених вимог ПДР України, водій [PERSON] допустив наїзд задньою лівою частиною автомобіля Ореl Zafira р.н. [NUMBER] , на пішохода [PERSON] . У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу [PERSON] спричинено травму правої нижньої кінцівки у виді відкритих переломів дистального метаепіфізу (нижнього кінця) великогомілкової кістки та дистального метаепіфізу і латеральної (зовнішньої) кісточки малогомілкової кістки з пошкодженням шкірних покривів по передньо-зовнішній поверхні гомілки - раною, яка у своєму клінічному перебігу супроводжувались тривалим (більше як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Порушення водієм [PERSON] вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України перебувало у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вказаними діями обвинувачений [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Ухвала набрала законної сили 23.06 2023 року. Згідно з інформацією КНП «Тернопільська міська\~комунальна лікарня\~швидкої допомоги» потерпілий [PERSON] з 09.12.2022 року по 02.01.2023 року перебував на стаціонарному лікувані в ортопедо-травматологічному відділенні, кількість ліжко днів 24. Витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого склали 31324,23 грн. Вказана сума витрат відповідно до статті 1206 ЦК України повинна бути відшкодована відповідачем як особою, яка вчинила кримінальне правопорушення. Представник Національної служби здоров`я України у судове засідання не з"явився, однак надав заяву відповідно до якої просить розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представники третіх\~осіб Тернопільської\~міської ради,\~Комунального некомерційного\~підприємства «Тернопільська\~міська комунальна\~лікарня швидкої\~допомоги» у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. У судове засідання прокурор Теребовлянської окружної прокуратури Яловіца В.Я. не з`явився, однак подав суду заяву, у якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, однак надав заяву відповідно до якої просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнає. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другоїстатті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 15.06.2023 року звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження №12022211040001937, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 грудня 2022 року за даним фактом закрити, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим. З ухвали слідує, що порушення водієм [PERSON] вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості.Вказаними діями обвинувачений [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Ухвала набрала законної сили 23.06 2023 року. Відповідно до листа Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» №1426 від 29.09.2023 року потерпілий [PERSON] з 09.12.2022 року по 02.01.2023 року перебував на стаціонарному лікувані в ортопедо-травматологічному відділенні, кількість ліжко днів 24. Витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого склали 31324,23 грн. (ліжко-дні 26571 грн; обстеження -2556 грн. медикаменти-2197,23=31324,23 грн), з яких Національна служба здоров"я України 28924,23 грн., міський бюджет 2400 грн. Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»). Відповідно до положень ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Так на запит керівника Тернопільської окружної прокуратури №50-86-10369 від 06.10.2023, Тернопільська міська рада повідомила, що не зверталася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON] . При цьому Тернопільська міська рада не заперечує щодо подання Тернопільською окружною прокуратурою позову в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Тернопільської міської ради, третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого [PERSON] від кримінального правопорушення. Також з листа Тернопільської окружної прокуратури №50-86-11719ВИХ-23 вбачається, що прокуратура зверталась до Тернопільської міської ради з повідомленнями про те, що прокуратурою будуть вживатися заходи представницького характеру шляхом подачі позовної заяви до суду про стягнення з [PERSON] витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] , на суму 31324,23 грн. Викладені обставини свідчать про наявність у керівника Тернопільської окружної прокуратури права на вжиття заходів представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як визначено в ч. 1ст. 1206 ЦК України,особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я». У п. 2 Порядку зазначається, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Відповідно до абз. 3 п. 3 Порядку термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Згідно з п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Крім цього, методологія та порядок обліку фактичних витрат закладів охорони здоров`я у зв`язку з наданням послуг з медичного обслуговування, які враховуються під час розрахунку єдиних тарифів та коригувальних коефіцієнтів на медичні послуги, визначені Методикою розрахунку вартості послуги з медичного обслуговування, затвердженою постановою КМУ № 1075 від 27.12.2017. Ця Методика спрямована на забезпечення стандартизації та уніфікації підходів до обліку витрат у закладах охорони здоров`я та встановлення базових принципів універсальної національної системи розрахунку вартості послуг з медичного обслуговування, фінансування яких забезпечується за рахунок бюджетних коштів. Згідно з формулою розрахунку середньої вартості ліжко-дня у клінічному відділенні така вартість визначається шляхом ділення загальної вартості клінічного відділення після виконання покрокового розподілу витрат на загальну кількість ліжко-днів у клінічному відділенні. Так, вказаною вище ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.06.2023 року встановлено, що порушення Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіянням [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» є комунальним підприємством, засновником якого є Тернопільська міська рада. Статутом КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», затвердженим рішенням Тернопільської міської ради № 7/39/131 від 25.10.2019, визначено, що підприємство є підприємством, що надає медичні послуги. Засновником і власником є Тернопільська міська рада. Підзвітне підприємство також Тернопільській міській раді. Відтак, приймаючи до уваги, що між протиправними діями відповідача та перебуванням потерпілого [PERSON] на лікуванні у медичному закладі є прямий причинний зв`язок, а надані суду докази доводять вартість витрат на лікування потерпілого, суд вважає, що прокурором доведено наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь держави в особі Тернопільської міської ради коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення , у сумі 31324,23 грн. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплатисудового зборупід час розгляду справив усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1342 грн.

Outcome: approved