Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області із позовом до державного реєстратора Сахновецької сільської ради Хмельницької області Онищук-Корчик С. О., [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що [INFO] померла [PERSON] . Спадщину після її смерті прийняли діти спадкодавиці та спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] . За життя [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,3446 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. [PERSON] і [PERSON] одержали в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину вищевказаної земельної ділянки кожен. [INFO] [PERSON] помер, не зареєструвавши право власності на свою частку у зазначеному нерухомому майні. Після його смерті спадщину прийняли позивачка [PERSON] і відповідачка [PERSON] [PERSON] і [PERSON] вирішили здійснити поділ вищевказаної земельної ділянки та з цією метою виготовили технічну документацію із землеустрою, внаслідок чого утворилося дві нових земельних ділянки. Після державної реєстрації новостворених ділянок у Державному земельному кадастрі за спадкодавцем [PERSON] було зареєстровано право власності на частку земельної ділянки площею 0,6722 га з кадастровим номером 6822180400:05:018:0252 замість реєстрації її за [PERSON] у цілому. Аналогічно за [PERSON] було зареєстровано право власності на частку земельної ділянки площею 0,6723 га з кадастровим номером 6822180400:05:018:1252 замість реєстрації її за [PERSON] у цілому. Внаслідок вчинення таких реєстраційних дій позивачка не має можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,6722 га з кадастровим номером 6822180400:05:018:0252. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить суд: - скасувати рішення державного реєстратора Сахновецької сільської ради Хмельницької області Онищук-Корчик С. О. про державну реєстрацію права спільної часткової власності за [PERSON] щодо земельної ділянки площею 0,6722 га з кадастровим номером 6822180400:05:018:0252, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (номер запису про право власності: 48755078, індексний номер рішення: 65838529 від 20 грудня 2022 року); - скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області Захарчука О. М. про державну реєстрацію права спільної часткової власності за [PERSON] щодо земельної ділянки площею 0,6723 га з кадастровим номером 6822180400:05:018:1252, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (номер запису про право власності: 7185595, індексний номер рішення: 16179503 від 01 жовтня 2014 року); - визнати за позивачкою у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на частину земельної ділянки площею 0,6722 га з кадастровим номером 6822180400:05:018:0252, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ухвалою судді від 24 квітня 2023 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у даній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28 серпня 2023 року дану справу залишено без розгляду в частині позовних вимог до державного реєстратора Сахновецької сільської ради Хмельницької області Онищук-Корчик С. О. Ухвалою суду від 25 вересня 2023 року залучено до участі в даній справі в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 18 грудня 2023 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Дацишина М. В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. У поданих до суду письмових заявах відповідачки просили слухати справу за їх відсутності, [PERSON] вказала, що проти задоволення позову не заперечує, [PERSON] зазначила про визнання позовних вимог. Відтак, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи по суті за відсутності учасників справи, які в судове засідання не з`явилися. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Судом об`єктивно встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Білівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 21 грудня 2006 року. За життя [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 818000 від 15 січня 2002 року належала земельна ділянка площею 1,3446 га, розташована на території Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Білівської сільської ради Семенчук Л. Я. 21 листопада 1995 року та зареєстрованого в реєстрі за № 37, [PERSON] за життя заповіла все своє майно в рівних долях [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] у Ізяславській державній нотаріальній конторі зареєстровано спадкову справу за № 515/2008 на підставі заяв про прийняття спадщини спадкоємців за заповітом [PERSON] та [PERSON] (дітей померлої). Останні 09 липня 2008 року одержали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки площею 1,3446 га, розташованої на території Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області за кожним, що підтверджується копіями матеріалів зі спадкової справи № 515/2008. Однак 19 жовтня 2008 року [PERSON] , не зареєструвавши право власності на вказане нерухоме майно, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області 22 жовтня 2008 року. Після смерті [PERSON] у Ізяславській державній нотаріальній конторі зареєстровано спадкову справу за № 8/2009 на підставі заяв про прийняття спадщини спадкоємців за законом [PERSON] та [PERSON] (дітей померлого). Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з метою поділу належної спадкодавцю [PERSON] земельної ділянки площею 1,3446 га, розташованої на території Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, виготовили технічну документацію із землеустрою, внаслідок чого утворилося дві нових земельні ділянки: 1) площею 0,6722 га з кадастровим номером 6822180400:05:018:0252; 2) площею 0,6723 га з кадастровим номером 6822180400:05:018:1252. Вказані земельні ділянки були зареєстровані сторонами в Державному земельному кадастрі. У подальшому державним реєстратором Реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області Захарчуком О. М. зареєстровано право спільної часткової власності за [PERSON] щодо земельної ділянки площею 0,6723 га з кадастровим номером 6822180400:05:018:1252, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з розміром частки 1/2 (номер запису про право власності: 7185595, індексний номер рішення: 16179503 від 01 жовтня 2014 року), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 27531367 від 01 жовтня 2014 року. Також відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 318132231 від 20 грудня 2022 року державним реєстратором Сахновецької сільської ради Хмельницької області Онищук-Корчик С. О. зареєстровано право спільної часткової власності за [PERSON] щодо земельної ділянки площею 0,6722 га з кадастровим номером 6822180400:05:018:0252, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з розміром частки 1/2 (номер запису про право власності: 48755078, індексний номер рішення: 65838529 від 20 грудня 2022 року). Як вбачається із повідомлення завідувачки Ізяславської державної нотаріальної контори Ефендієвої А. П. № 58/02-14 від 19 січня 2023 року, оскільки державними реєстраторами було зареєстровано право власності [PERSON] та [PERSON] на частки вищевказаних земельних ділянок замість їх реєстрації за останніми в цілому, видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,6722 га з кадастровим номером 6822180400:05:018:0252, що належала померлому [PERSON] , немає можливості. Відповідно до\~ст. 3 ЦК України\~одними із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з\~ст.\~14\~Конституції України,\~ст.\~373\~ЦК України\~земля є\~основним національним\~багатством,\~що перебуває\~під особливою\~охороною держави. Право власності на землю гарантується\~Конституцією України. Право\~власності на\~землю (земельну\~ділянку)\~набувається і\~здійснюється відповідно\~до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до приписів ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в)\~визнання угоди\~недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, слід скасувати рішення державного реєстратора Сахновецької сільської ради Хмельницької області Онищук-Корчик С. О. про державну реєстрацію права спільної часткової власності за [PERSON] щодо земельної ділянки площею 0,6722 га з кадастровим номером 6822180400:05:018:0252 із розміром частки 1/2, а також рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області Захарчука О. М. про державну реєстрацію права спільної часткової власності за [PERSON] щодо земельної ділянки площею 0,6723 га з кадастровим номером 6822180400:05:018:1252 з розміром частки , оскільки внаслідок вчинення таких реєстраційних дій позивачка не має можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,6722 га з кадастровим номером 6822180400:05:018:0252. За змістом ст.ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з\~ст.ст.\~79-1,\~88\~ЗК України\~формування земельної\~ділянки полягає\~у визначенні\~земельної ділянки\~як об`єкта\~цивільних прав.\~Формування земельної\~ділянки передбачає\~визначення її\~площі,\~меж та\~внесення інформації\~про неї\~до Державного\~земельного кадастру.\~Сформовані земельні\~ділянки підлягають\~державній реєстрації\~у Державному\~земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до ст. 152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з положеннями ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Положеннями статей 1258, 1262, 1268 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають діти\~спадкодавця,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив,\~та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. \~\~\~ Судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] , прийняла спадщину в установленому законодавством порядку разом із відповідачкою [PERSON] , проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права у зв`язку з фактичним поділом земельної ділянки, що належала [PERSON] та була успадкована [PERSON] і [PERSON] , без укладення нотаріального договору про її поділ. За таких обставин, суд вважає, що слід визнати за позивачкою у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на частину земельної ділянки площею 0,6722 га з кадастровим номером 6822180400:05:018:0252.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відтак, позов [PERSON] підлягає до задоволення повністю. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку. На підставі викладеного,

Outcome: approved