Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Адвокат Овсій Д.Ю. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського територіального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за №101609, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 27563,20 грн таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог адвокат вказав, що для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу не був наданий оригінал нотаріально-посвідченого договору. Представник позивача зауважує, що кредитодавець не звертався до [PERSON] з приводу наявності заборгованості за кредитним договором, позивач не отримувала письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, позивачка не була повідомлена про зміну кредитора, вказані обставини були проігнорована нотаріусом під час вчинення виконавчого напису. Крім того, адвокат Овсій Д.Ю. посилається на те, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. ІІ. Процедура і позиції сторін Ухвалою суду\~від 17.11.2023\~року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; задоволено клопотання представника позивача та витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. документи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за №10169, від 20.11.2020 року щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «Фінансова компанія\~«Онлайн Фінанс» в\~сумі \~27563,20\~грн та копію даного оспорюваного виконавчого напису. 17.11.2023 року ухвалою суду вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оспорюваним виконавчим написом, на підставі якого здійснюється виконавче провадження №67518832. Копію ухвали суду від 17.11.2023 р., копії позовної заяви та долучених до неї документів ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» отримало, про що свідчить підпис уповноваженої особи в поштовому повідомленні про вручення рекомендованого відправлення (а.с. 70). Згідно з ч. 5 ст. 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. Треті особи письмові пояснення щодо позову не подавали. На виконання ухвали суду про витребування доказів приватний нотаріус Житомирського МНО\~ Горай\~О.С. документи не направив, причини неможливості їх надати також не повідомив. Інших заяв по суті справи не надходило. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Звертаючись до суду з позовом, позивач долучив до позовної заяви копію виконавчого напису, вчиненого 20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського МНО Гораєм О.С., зареєстрованого в реєстрі за №101609, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в сумі 27563,20 грн. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що заборгованість стягується з [PERSON] на підставі Кредитного договору №969396436 від 10.08.2019 року, стягнення проводиться за період з 04.11.2020 року по 04.11.2020 року. Розмір заборгованості становить 26363,20 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8200,00 грн, прострочена заборгованість за процентами 12422,38 грн, строкова заборгованість за штрафами та пенею 5740,82 грн (а.с. 14). Крім того, до позовної заяви адвокат Овсій Д.Ю. долучив копію договору №969396436, укладеного 10.08.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] (далі Кредитний договір) (а.с. 15-17 ). Згідно умов Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати [PERSON] кредит у розмірі 8200,00 грн, строк кредитування становить 23 днів, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,83% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня та до закінчення строку надання кредиту, що передбачено п. 1.3 договору. З урахуванням положень п. 1.4 Договору позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 302,95 % річних (пункт 1.5 договору). Відповідно до п. 4.4 Кредитного договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором,. Додатком до Кредитного договору є Графік розрахунків, згідно якого сукупна вартість кредиту складає 119,09% від суми кредиту або 9765,38 грн, що включає в себе проценти за користування кредитом у розмірі 1565,38 грн та суму кредиту в розмірі 8200,00 грн (а.с.18). Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом за кредитним договором, який не посвідчений нотаріально, вчинений без перевірки отримання боржником вимоги про усунення порушень договору та на суму заборгованості, яка не є безспірною, оскільки приватному нотаріусу не були надані документи, на підставі яких він має право вчинити виконавчий напис. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р.) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2021 р. № 910/10374/17, в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження подання відповідачем для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу Гораю О.С. документів, передбачених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, оскільки суду не надані документи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, а з наданих позивачем доказів вбачається, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону. Відповідач,\~всупереч положенням ст.ст. 12,13,81 ЦПК України, не скористався своїм процесуальним правом і не направив до суду відзив на позовну заяву, не надав докази, які б спростували доводи позовної заяви, хоча матеріали позову отримав. Так, позивач надав суду копію договору, яка не була посвідчена нотаріально, відповідач вказані доводи позивача не спростував. У виконавчому написі зазначено, що заборгованість стягується за період з 04.11.2020 року по 04.11.2020 року. При цьому, відомостей щодо\~періоду та\~порядку нарахування\~заборгованості станом\~на 04.11.2020\~року нотаріусу\~надано не\~було. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що строк кредитування, який становить 23 дні з моменту укладення кредитного договору від 10.08.2019 року був продовжений у встановленому порядку шляхом підписання додаткових угод, відомості про порядок нарахування заборгованості станом на 04.11.2020 року відповідач суду не надав, тобто суду не надані докази, що виконавчий напис вчинений на суму боргу, яка є безспірною. Таким чином, дослідивши надані позивачем докази, суд вважає, що виконавчий напис від 20.11.2020 року про стягнення заборгованості з позивача вчинений на виконання не нотаріально-посвідченого кредитного договору, відповідач не спростував доводи позивача про те, що стягнута заборгованість не є безспірною і що з дня виникнення права вимоги минуло три роки, тому суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону, а тому позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Суд не надає оцінку доводам представника позивача, що відповідач не звертався до [PERSON] з приводу наявності заборгованості за кредитним договором, що позивачка не отримувала письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, не була повідомлена про зміну кредитора, що вказані обставини були проігноровані нотаріусом під час вчинення виконавчого напису, оскільки вони не мають правового значення для вирішення спору. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року). V. Розподіл судових витрат За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір у зв`язку з пред`явленням позову в розмірі 1073,60 грн, а також судовий збір у розмірі 536,80 грн у зв`язку зі зверненням із заявою про забезпечення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1609,40 грн.

Outcome: approved