Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] у якому просить суд: -визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її батька - [PERSON] , який помер [INFO] терміном в один місяць; -визначити їй додатковий строк, для прийняття спадщини після смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в один місяць. В обґрунтування позову вказує, що її батько - [PERSON] помер [INFO] . Після смерті батька спадкова справа не заводилася, вона фактично вступила у спадкові права шляхом його володіння та користування. Після звернення до сільської ради вона дізналася, що на випадок смерті батько залишив заповіт, яким заповів її все належне йому майно. Вказує, що не була обізнана про наявність заповіту, її виклик як спадкоємця за заповітом нотаріусом не здійснювався. Зазначає, що звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав, проте постановою нотаріуса від 13 березня 2023 року їй було відмовлено у зв`язку з пропуском терміну для подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того, зазначає, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами 1822583200:06:000:0323 та 1822583200:06:000:1323. Для оформлення спадкових прав, в тому числі тих, що які мати прийняла після смерті [PERSON] , вона звернулася до нотаріуса, проте їй було відмовлено у зв`язку з пропуском терміну для подачі заяви для прийняття спадщини. Зі змісту постанови вбачається, що її мати заповіла усе належне майно [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину. Вказує, що вона має ІІ групу інвалідності, тому відповідно до ст.1241 ЦК України, незалежно від змісту заповіту має право на обов`язкову частку у спадщині за законом після смерті матері. Зазначає, що пропустила строк прийняття спадщини після смерті батька та матері з поважних причин, а саме не була обізнана про наявність заповіту складеного батьком на її користь, та прийняття спадщини після його смерті матір`ю, оскільки спадкова справа не заводилась, не були здійснені повідомлення та виклик її як спадкоємця. Тому, з метою захисту своїх спадкових прав звернулася з позовом до суду. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що пропустила строк прийняття спадщини після батька через необізнаність про наявність заповіту, хворобу та в подальшому також через смерть свого чоловіка, що стало перешкодою для вчасного звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Разом із тим, вказала, що після смерті матері, яка прийняла спадщину після смерті батька, була обізнана про наявність складеного нею заповіту на користь відповідачів, тому не зверталася до нотаріуса. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення №0600239299307 про вручення її поштового відправлення з повісткою про виклик до суду. Будь-яких заяв доповнень, уточнень та клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд провів судове засідання без участі останньої. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошенння на офіційному веб-сайті суду, будь-яких заяв доповнень, уточнень та клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд провів судове засідання без участі останньої. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №18. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] , померла [INFO] , про що зроблено актовий запис №18. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , слідує що 27 квітня 1991 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « [PERSON] ». Згідно заповіту від 26 квітня 1994 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Стрижівської сільської ради, Коростишівського району, Житомирської області Макаревич І.П., реєстровий №46, слідує, що [PERSON] , заповів все належне йому майно своїй дочці - [PERSON] . Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №850959 від 06 квітня 2006 року, виданого Коростишівською райдержадміністрацією, [PERSON] , на підставі розпорядження Коростишівської райдержадміністрації від 12.12.2005 року №535, вказана власником земельних ділянок загальною площею 3,4750 га, з такими кадастровими номерами: 1822583200:06:000:0323 та 1822583200:06:000:1323, які розташовані на території Кмитівської сільської ради, дл. 323, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Постановою державного нотаріуса Коростишівської державної нотаріальної контори Ломаковою М.І. від 13.03.2023 №02-31/173, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та земельних діялянок, що знаходяться за в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з неприйняттям спадщини у строк та спосіб, визначений законом та ненаданням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Постановою державного нотаріуса Коростишівської державної нотаріальної контори Ломаковою М.І. від 13.03.2023 №02-31\\174, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та земельних діялянок, що знаходяться за в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після смерті якого прийняла його дружина [PERSON] , але юридично не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] у зв`язку з неприйняттям спадщини у строк та спосіб, визначений законом та ненаданням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Щодо позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до пунктів 4 та 5\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України\~від 01 січня 2004 року, норми цього\~кодексу\~застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього\~кодексу\~застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності. Згідно абзацу 3 пункту 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема\~Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Таким чином, строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився до набуття чинності\~Цивільним кодексом України, а тому застосуванню підлягають норми\~Цивільного кодексу УРСР\~(в редакції від 30.10.1999), який втратив чинність з 01 січня 2004 року, але був чинним на момент відкриття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] та протягом всього шестимісячного строку для прийняття спадщини. Статтею 524 ЦК УРСР\~встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом або за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до положень ст.\~525,\~526 ЦК УРСР\~часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Згідно статті 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до положень\~ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Свідченням прийняття спадщини є подача спадкоємцем до нотаріуса заяви про прийняття спадщини або фактичний вступ спадкоємця в управління та володіння спадковим майном, при цьому такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ст. 549 ЦК УРСР). Згідно ст. 550 ЦК УРСР, строк для прийняття спадщини, встановлений\~статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна. Як вбачається матеріалів справи та наданих у судовому засіданні пояснень позивач [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька - [PERSON] до нотаріуса не зверталась, оскільки не була обізнана про наявність складеного ним 26 квітня 1994 року заповіту на її користь. Водочас, згідно наданої довідки Житомирської обласної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського та виписки із медичної картки стаціонарного хворого, слідує, що [PERSON] , перебувала на стаціонарному лікуванні в Опіковому центрі ЖОЛ з 05.12.2001 до 02.02.2021 року (з опіком кінцівок, обличчя), тобто в період встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті свого батька, [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з чим, враховуючи наявність заповіту, суд вважає, що такі причини пропуску строку є поважними, адже остання перебуваючи на стаціонарному лікуванні об`єктивно не могла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому позов відповідно до вимог ч. 1\~ст.\~550\~ЦК УРСР в частині у продовження [PERSON] додаткового строку терміном в один місяць для подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про визначення\~додаткового строку\~після смерті\~матері позивачки - [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з частиною першою\~статті 1241 ЦК України\~малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті\~1269, частини першої статті\~1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша\~статті 1272 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В пункті 19\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» вказано, що перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, визначений\~статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини. Той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов`язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У пункті 24 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року, вказано особа, яка не прийняла спадщини в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наведеного убачається, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, в тому числі такого, який має право на обов`язкову частку у спадщині та який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При цьому, правила частини першої та третьої статті 1272 ЦК України, щодо визначення спадкоємцю, додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався своєчасно правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. В судовому засіданні позивач вказала, що вона була обізнана про те, що її мати, яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка та батька позивача - [PERSON] , склала на користь відповідачів у справі - [PERSON] та [PERSON] заповіт від 25.11.2003 року, а також була обізнана про те, що відповідачі вже прийняли у встановлений строк спадщину після смерті їх матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Тому вона не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, поважність причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері пояснювала смертю свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та поганим станом здоров`я. Однак, такі доводи позивача не можуть бути визнані судом поважними та не підтверджують неможливість позивача звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, оскільки чоловік позивачки помер до смерті її матері, а доказів її неналежного стану здоров`я чи перебування на лікуванні, інших причин, які б доводили про існування об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для своєчасного подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті матері, не надано. Тобто, позивач була обізнана про смерть матері та те, що відповідачі у справі здійснюють оформлення спадкових прав після її смерті на підставі складеного на їх користь заповіту, що вказує про відсутність будь-яких труднощів для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк, як спадкоємця який відповідно до ст. 1241 ЦК України має обов`язкову частку. Крім того, шестимісячний строк для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , сплив 30 квітня 2015 року, а до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач звернулася лише 13 березня 2023 року. Доказів про неможливість звернення до нотаріуса протягом цього періоду часу до позову не долучено. Вказані обставини свідчать, про те, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , без поважних причин, тому в цій частині позовні вимоги не підлягає задоволенню. З урахуванням наведеного вище суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] , підлягає частковому задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст. 549,550 ЦК УРСР, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: partial