Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2865 грн., 3 % річних в сумі 262 грн. 62 коп. та інфляційні втрати в сумі 1157 грн. 03 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та [PERSON] укладено Договір про користування електричною енергією № 05048017810 від 21 грудня 2016 року, відповідно до якого позивач на платній основі постачає відповідачці електричну енергію в помешкання за адресою: [ADDRESS] . Позивач належним чином виконує зобов`язання за договором та надає відповідачці послуги, однак, остання умови договору належним чином не виконує, своєчасно плату за спожиту електричну енергію не вносить, у зв`язку з чим, станом на 01 листопада 2023 року заборгованість відповідачки перед позивачем за спожиту електроенергію становить суму в розмірі 2865 грн. Крім того, у зв`язку з неналежним виконання відповідачкою зобов`язань по сплаті послуг з постачання електричної енергії, позивачем нараховано 3% річних та інфляційну складову боргу в загальній сумі 1419 грн. 65 коп. Посилаючись на викладене, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути в примусовому порядку із відповідача на користь позивача зазначену суму боргу з урахуванням штрафних санкцій. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 листопада 2023 року, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк. Встановлено відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань до суду не подавала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, в тому числі і в частині використання ліцензій та тарифів виданих та встановлених для Публічного акціонерного товариства «Київенерго» відповідно до Витягу з підсумкового (завершального) розподільного балансу станом на 28.02.2018. Власником кв. [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується копією Договору дарування частини квартири, посвідченого 10 червня 2008 року державним нотаріусом Четвертої київської державної нотаріальної контори Бірюк О.А., та копією Договору купівлі - продажу частини квартири, посвідченого 28 липня 2012 року державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Потаповим М.Ю. 21 грудня 2016 року між [PERSON] та ПАТ «Київенерго» було укладено Договір про користування електричною енергією № 05048017810, у зв`язку з чим відповідачка є споживачем послуг з постачання електроенергії за вищевказаною адресою. Відповідно до п. 1 Договору, енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 5 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. Підпунктами 5-6 п. 11 Договору, передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язується: оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно з п. 16 Договору, оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку, знімання показань приладів обліку проводиться споживачем щомісяця. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Відповідно до абз. 1 п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1357 від 26.07.1999 (у редакції, чинній на момент укладення договору - 21.12.2016) (далі - Правила), споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією (далі - договір) вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.. Згідно з абз. 1 п. 19 Правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Пунктом 20 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 21 Правил, знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем. Згідно з п. 22 Правил оплата спожитої електричної енергії може здійснюватися: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником; за карткою попередньої оплати. Порядок та форма оплати спожитої електричної енергії визначаються у договорі. Пунктом 23 Правил передбачено, що оплата спожитої електричної енергії, в тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється споживачем шляхом зарахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Кошти від застосування штрафних санкцій до споживача, в тому числі пеня за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії, а також плата за надання споживачу додаткових послуг зараховуються на поточний рахунок енергопостачальника. Пунктом 42 Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний, у тому числі, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів Так, з розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію по о/р 05048017810, відкритому за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що станом на 01 листопада 2023 року за відповідачкою обліковується заборгованість по оплаті послуг за спожиту електроенергію у сумі 2865 грн. Судом приймаються до уваги такі доводи позивача, оскільки жодних належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачкою суду не надано. Враховуючи те, що відповідачкою не сплачуються послуги за спожиту електричну енергію, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 2865 грн. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки 3 % річних та інфляційних втрат, суд керується наступним. За період з грудня 2020 року по листопад 2023 року, включно, відповідачці нараховано інфляційні втрати в сумі 1157 грн. 03 коп. та 3% річних в сумі 262 грн. 62 коп., які позивач просить стягнути з останньої. Згідно з ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вимоги ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Разом з тим, слід зауважити, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» № 530-ІХ від 17.03.2020, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (Соvid-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Соvid-19», з 12.03.2020 на всій території України запроваджено карантин. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022. Починаючи з 24.02.2022 та на час звернення з даним позовом до суду в Україні запроваджено воєнний стан. З розрахунку заборгованості вбачається, що інфляційні втрати та 3 % річних нараховано відповідачці з грудня 2020 року по листопад 2023 року, тобто під час дії в Україні карантину та воєнного стану. Натомість, з урахуванням наведених положень Закону, вбачається, що з 12.03.2020 заборонено нарахування 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне здійснення особою платежів за житлово-комунальні послуги. Нарахування таких штрафних санкцій на суму боргу за надані послуги є помилковим та порушує норми чинного законодавства, у зв`язку з чим, позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання стягнення з відповідачки судового збору суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову даної категорії позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн., що підтверджується платіжною квитанцією № 3132248 від 20 вересня 2023 року. Враховуючи те, що задоволено 66,87 % позовних вимог (2865 грн. від 4284 грн. 65 коп.), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 1794 грн. 80 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (2684 грн. х 66,87 % / 100%). На підставі викладеного,

Outcome: partial