Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 24 липня 2008 року у виконавчому комітеті Ставчанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 05. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, а саме проживши спільно п`ятнадцять років вони зрозуміли, що є різними за характером людьми, на ґрунті чого у них постійно виникали непорозуміння та сварки. Вказує, що з березня 2023 року вони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки поновлювати шлюбні відносини з відповідачем не має наміру, а тому призначення строку на примирення вважає не доцільним. Від шлюбних відносин у них народилася донька [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Підтримуючи вищевикладене, просила розірвати шлюб, так як подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Рішення про розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 10 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання, розгляд справи призначений на 13 листопада 2023 року. 07 листопада 2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання в якому він просив надати їм строк на примирення, в якому також зазначив, що їхній шлюб ще можна зберегти, на розірвання шлюбу не згідний. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2023 року надано сторонам строк на примирення терміном два місяці, провадження у даній справі зупинено до 15 січня 2024 року, розгляд справи призначений на 15 січня 2024 року на 09:30 годину. 12 січня 2024 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання,в якому він просить відкласти розгляд справи на іншу дату, для можливості реалізувати його право на правову допомогу. Розглянувши дане клопотання, суд не знаходить підстав для його задоволення, оскільки у відповідача було достатньо часу, враховуючи надання сторонам 2 місячного строку на примирення, для можливості реалізувати своє право на правову допомогу. Крім того, як вбачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] , уклав договір про надання правової допомоги №б/н від 10.11.2023 року із адвокатом Ватаманюком В.В., який представляв його інтереси під час розгляду справи 13.11.2023 року, жодних доказів про розірвання вказаного договору матеріали справи не містять, і дане клопотання суд розцінює як спосіб затягування розгляду справи, тому у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи слід відмовити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду від її представника - адвоката Раєвського І.А., надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності позивачки, яка за наданий строк з відповідачем не примирилася, сторони сімейних стосунків не підтримують, поновлювати шлюбні відносини з відповідачем не бажає, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, тому позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстрований 24 липня 2008 року у виконавчому комітеті Ставчанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 липня 2008 року (а.с.5). Від шлюбних відносин сторін народилася донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.01.2010 року та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії № [NUMBER] від 16.07.2012 року (а.с.5,6). Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і позивач не бажає зберегти сім`ю та наполягає на розірванні шлюбу. За наданий судом строк сторони не примирилися, що свідчить про небажання зберегти сім`ю. Застосовані норми права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. Мотиви та висновки суду. Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і позивач не бажає зберегти сім`ю. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Враховуючи небажання позивача зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу слід задовольнити. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved