Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

21 вересня 2023 року ЗОКС «Бескид» звернулося із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором кредиту та договором поруки. Позов обґрунтовано тим, що 18.12.2020 року між ЗОКС «Бескид» і [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №169-20 від 18.12.2020 року, відповідно до якого позивач на споживчі цілі надав позичальнику кредит на загальну суму 40 000,00 грн. із розрахунку 48% річних від суми залишку кредиту строком на 60 місяців до 18.12.2025 на умовах щомісячного погашення за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом. Поручителем за вказаним кредитним договором згідно договору поруки №169-20/А та №169/20А від 18.12.2020 року є [PERSON] , [PERSON] . Позичальником належним чином взяті на себе зобов`язання не виконуються, такою було отримано кредит на 30300 грн., кредитний договір було пролонговано до 31.05.2027, за період з 18.12.2020 по 20.09.2023 відповідач сплатив 27590,95 грн, з яких 26792,36 грн. - сплачені відсотки за користування кредитом, 798,59 грн.- сплата суми кредиту. Станом на 20.09.2023 заборгованість становить 41796,99 грн., в тому числі 29501,41 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 12295,58 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. А також просить стягнути штраф у розмірі 20898, 50 грн. Відповідачі у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені, відзиву на позов не надали. Представник позивача через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19.10.2023 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 18.12.2020 року між ЗОКС "Бескид" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит (відновлювальна кредитна лінія) №169-20, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредитну лінію на споживчі цілі на загальну суму 40000,00 гривень зі сплатою процентів за користування із розрахунку 48 % річних (п. 3.1 договору) строком на 60 місяців з 18.12.2020 року до 18.12.2025 року, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом (п.п. 1.2, 1.3 договору). Пунктом 6.4 договору передбачено, що у разі затримання позичальником сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має права вимагати повернення споживчого кредиту, строк якого ще не настав, в повному обсязі. Підпунктом 3 пункту 11.3 договору передбачено, що у випадку звернення кредитодавця до суду у зв`язку з виникненням заборгованості, повним або частковим невиконанням зобов`язання по договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф. Розмір штрафу становить 50 % від суми залишку заборгованості за кредитом та нарахованих, але не сплачених відсотків. При цьому сукупна сума штрафу не може перевищувати половину суми, одержаної позичальником за таким договором. Додатком № 1 до Договору №169-20 від 18.12.2020 року визначений графік платежів, яким встановлена періодичність та розмір платежів позичальника з повернення кредиту та сплати відсотків. Вказаний розрахунок підписано сторонами договору. Факт отримання коштів відповідачем [PERSON] у розмірі 30300,00 грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 18.12.2020 року. З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором між позивачем ЗОКС "Бескид" і [PERSON] було укладено договір поруки №169-20/А від 18.12.2020 року, за яким остання поручилася перед кредитором за виконання позичальником обов`язків по кредитному договору №169-20 від 18.12.2020 року, в тому числі відповідати за повернення позики, виплату відсотків за її користування, сплату додаткових відсотків. У пункті 2.3 договору поруки від 18.12.2020 року, укладеному із [PERSON] , передбачено строк дії договору поруки - 120 місяців. З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором між позивачем ЗОКС "Бескид" і [PERSON] було укладено договір поруки №169-20/Б від 18.12.2020 року, за яким остання поручилася перед кредитором за виконання позичальником обов`язків по кредитному договору №169-20 від 18.12.2020 року, в тому числі відповідати за повернення позики, виплату відсотків за її користування, сплату додаткових відсотків. У пункті 2.3 договору поруки від 18.12.2020 року, укладеному із [PERSON] , передбачено строк дії договору поруки - 120 місяців. Згідно з додатковим договором №4 від 31.05.2022 до кредитного договору №169-20 від 18.12.2020 строк дії договору пролонговано до 31.05.2027, річна відсоткова ставка становить 48 відсотків від залишку суми кредиту. Згідно з п. 3 вказаного додаткового договору сторони домовились про графік погашення кредиту при тому, що заборгованість на дату оформлення додаткового договору становить: залишок основної суми кредиту 29501, 41 грн. і залишок суми відсотків 7279,72 грн. Позивач надав суду розрахунок заборгованості, згідно якого станом на 20.09.2023 року заборгованість по договору №169-20 від 18.12.2020 року становить 29501,41 грн. - сума заборгованості за кредитом, 12295,58 грн. - сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Контррозрахунку відповідачі не надали. Як встановлено судом, позивачем було направлено позичальнику і поручителям досудову вимогу від 19.06.2023 року №136 про сплату залишку кредиту у розмірі 29501,41 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 8687,52 грн. у 10-денний строк з моменту отримання вимоги. Суду надані докази направлення цих вимог. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язання є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Окрім того, в ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У встановлений договором строк не сплачена заборгованість по отриманому кредиту, чим порушено умови договору кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитною спілкою на адресу відповідачів було направлено досудову вимогу про сплату кредитних коштів. Суд з урахуванням вимоги від 19.06.2023 року за вих. № 136, яке розцінює як дострокове повернення кредиту, відсотків за пролонгованим договором у зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного договору № 169-20 від 18.12.2020, вважає, що боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом», а у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Вказане відповідає вимогам постанов Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, Великої Палати Верховного Суду 05.04.2023 року у справі №910/4518/16. Позовні вимоги в частині заборгованості по відсотках слід задовольнити частково станом нарахування на 31.07.2023 (з урахуванням 10 днів від дати отримання вимоги відповідачем) на суму 10316,97 грн. Оскільки [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит №169-20 від 18 грудня 2020 року, що пролонгований, при цьому поручителі також не виконують взяті на себе зобов`язання за договором поруки №169-20/А, №169-20/Б, слід солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] на користь Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» заборгованість за кредитним договором №169-20 та договором поруки №169-20/А, 169-20/Б від 18 грудня 2020 року, що станом на 20.09.2023 року становить 39818,38 грн., з яких 29501,41 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 10316,97 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Що стосується стягнення штрафу, передбаченого п. 11.3 договору, в розмірі 50 % від суми залишку заборгованості за кредитом та відсотків, суд звертає увагу сторін, що 15.03.2022 року був прийнятий Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022 року. Вказаним законом доповнювався розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, а саме: до вказаного розділу був внесений п.18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Так як грошове зобов`язання за обставинами цієї справи виникло внаслідок неналежного виконання позичальником своїх обов`язків за кредитним договором про споживчий кредит №169-20 від 18 грудня 2020 року, в подальшому пролонгований, суд враховує положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України та вважає, що штраф, нарахований кредитором за період після 24.04.2022, підлягає списанню, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивач ЗОКС «Бескид» сплатив судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. (за подання позовної заяви). За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідачів в рівних частинах з кожного на користь позивача підлягає сума у розмірі в загальному розмірі 1704,63 грн. (2 684,00 грн. * 39818,38 / 62695,49).

Outcome: partial