Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітніх синів, які продовжують навчання. Свої вимоги мотивує тим, що 18 червня 2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області 08 серпня 2007 року було розірвано. Від даного шлюбу у них народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . На даний час сини навчаються, а саме син [PERSON] навчається на 1-му курсі факультету фізичноїтерапії таерготерапії ЛДУФК ім. І. Боберського, а син [PERSON] навчається на 3-му курсі ОС "Бакалавр", денної форми навчання,спеціальність "Інженерія програмного забезпечення" факультету інформаційних технологій КНУ ім. Т. Шевченка. Відповідач не надає коштів на утримання дітей, хоча зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітніх синів. А тому, просить суд стягувати із відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітніх синів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на кожного сина щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та проводити стягнення до досягнення синами 23-х років у разі продовження ними навчання до цього віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 18 червня 2002 року між сторонами був укладений шлюб, який рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області 08 серпня 2007 року було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , батьком яких є відповідач [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.17-18). Встановлено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , досягли повноліття. [PERSON] [INFO] , починаючи з 01 вересня 2023 року і по даний час навчається на 1-му курсі факультету фізичної терапії та ерготерапії ЛДУФК ім. І. Боберського. Термін закінчення навчання 30 червня 2027 року. Вказане підтверджується довідкою №399 від 05 вересня 2023 року, виданою ЛДУФК ім. І. Боберського (а.с.13). [PERSON] [INFO] , починаючи з 01 вересня 2021 року і по даний час навчається на 3-му курсі ОС "Бакалавр", денної форми навчання,спеціальність "Інженерія програмного забезпечення" факультету інформаційних технологій КНУ ім. Т. Шевченка. Термін закінчення навчання 30 червня 2025 року. Вказане підтверджується довідкою №1021 від 18 вересня 2023 року, виданою КНУ ім. Т. Шевченка (а.с.19). Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання повнолітніх дітей. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно частини 1 статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частина 1 статті 182 Сімейного кодексу України вказує на обставини, які мають враховуватися при визначені розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що обов`язок по утриманню повнолітніх дітей покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що позов в частині стягнення аліментів на утримання повнолітніх синів слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на кожного повнолітнього сина щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та проводити стягнення до досягнення синами 23-х років у разі продовження ними навчання до цього віку, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати інтересам синів, обставинам справи і вимогам Закону. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved