Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-23 00:00:00

\~\~ \~ \~ \~ \~В червні 2023 року [PERSON] через свого представника позивача адвоката Воробйова В.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу обґрунтовуючи його тим, що 06 червня 2018 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №403. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки та непорозуміння з приводу побутових питань, через різність характерів та поглядів на сімейне життя й виховання дитини. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини та дитини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Свідком їх сварок та образ є спільний син, що тяжким чином впливає на його психічний стан та спричиняє їй та сину душевні страждання. Вказує, що фактичні шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинено й збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 липня 2023 року представнику позивача адвокату Воробйову В.В. в задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено повністю. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17.10.2023 року заяву відповідача задоволено частково. Надано сторонам строк для примирення два місяці, тобто до 18.12.2023 року. Роз`єднано позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання шлюбу зупинено до закінчення строку для примирення. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18.12.2023 року поновлено провадження у справі про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні від позову не відмовилася та підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу й просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові додатково пояснивши, що відповідач ображає та\~зневажає її\~як жінку\~та матір,\~вчиняє сварки\~не зважаючи\~на присутність\~дитини,\~крім того,\~вона втратила\~почуття любові\~до відповідача.\~Фактичні шлюбні\~стосунки припинилися\~між ними\~з червня\~2023\~року,\~відтоді вони\~не пов"язані\~спільним побутом\~та проживають\~окремо за\~різними адресами.\~Час,\~ наданий\~судом на\~примирення,\~не виправив\~ситуації в\~їх стосунках\~на краще,\~вона не\~бажає продовжувати\~шлюбні відносини\~з відповідачем\~та вважає,\~що до\~цього її\~ніхто не\~має права\~примушувати.\~Вважає,\~що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу буде суперечить її інтересам, тому вона наполягає на розлученні. Представник позивача адвокат Воробйов В.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові вказавши, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов не подав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав вказуючи, що відповідач категорично заперечує проти розлучення, та при цьому зазначив, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України, оскільки не підписана позивачем та подана до суду особою, яка не мала права підписувати вказану позовну заяву. Позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору. Матеріали справи не містять договору між адвокатом та позивачем. На цій підставі суд був зобов`язаний залишити дану позовну заяву без руху, або відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України повернути заяву позивачу. На цій підставі просив суд провадження у справі закрити. Крім того вказав, що відповідач є присяжним в Бобринецькому районному суду Кіровоградської області, тому справу належить передати на розглід до іншого суду, оскільки існує конфлікт інтересів. Відзиву на позов також не подав. Вказані клопотання розглянуті судом в судовому засіданні 17.01.2024 року та 24.01.2024 року та в їх задоволенні стороні відповідача відмовлено, про що постановлено судом ухвали не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, заслухваши пояснення учасників справи, дослідивши докази у їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 06 червня 2018 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №403, свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] , видане Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 06.06.2018 року (а.с.15). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , видане Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №368 (а.с.16). Відповідно до змісту ч.2 ст.1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідго ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до\~ст.112 СК України\~\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили фактичні шлюбні стосунки у червні 2023 року та як встановлено із пояснень позивачки, не спростованих відповідачем у судовому засіданні, причиною розпаду сім`ї стали часті конфлікти та сварки з приводу побутових питань, через різність характерів та поглядів на сімейне життя й виховання дитини, нехтування сімейними цінностями, образливого ставлення до дружини та відсутності доброзичливої морально-психологічної атмосфери в сім`ї, де свідком сварок та образ є їх малолітній син, що призводить до душевних страждань позивачку. Окрім того,\~суд вживав\~заходів щодо\~примирення подружжя,\~але \~сторони не\~примирилися й\~позивачка наполягає\~ на\~розірванні шлюбу,\~ вказавши\~про втрату\~почуттів любові\~до відповідача. Згідно ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно із ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, з червня 2023 року вони не проживають разом та не пов"язані спільним побутом, примирення між сторонами не відбулося, у позивачки відсутня вільна згода на збереження шлюбу й вона наполягає на розлучені, тому поновити шлюбні відносини між позивачем та відповідачем неможливо, оскільки це суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, при цьому, саме по собі категоричне заперечення відповідачем розірвання шлюбу не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Щодо доводів представника відповідача про те, що існує конфлікт інтересів у даній справі, оскільки відповідач є присяжним в Бобринецькому районному суду Кіровоградської області, суд їх відхиляє, оскільки відсутній приватний інтерес у даній справі, при цьому враховуючи роз`яснення в Ради суддів України в Рішенні №40 від 05.07.2019 р. про відсутність у судді конфлікту інтересів при розгляді справ, в яких стороною є особа, яка має статус присяжного відповідного суду, за умови відсутності приватного інтересу. Тобто, судді при здійсненні правосуддя, в яких стороною є особа - присяжний відповідного суду, для уникнення конфлікту інтересів мають виходити з приватного інтересу, приймати до уваги весь спектр відносини (особисті, дружні, позасудові, тощо), які склались між ними. За умови відсутності приватного інтересу, конфлікт інтересів відсутній. У протилежному випадку конфлікт інтересів усувається у процесуальний спосіб, тобто відвід (самовідвід). У даному випадку жодними особистими, дружніми чи позасудовими відносинами присяжний [PERSON] та суддя Адаменко І.М. не пов`язані, будь-якого впливу [PERSON] при виконанні своїх повноважень присяжного чи будучи позивачем у справі, на суддю Адаменко І.М. не має, доказів зворотнього сторона відповідача не надала, відводу судді не заявила, а тому будь-який конфлікт інтересів відсутній. Позивачем також заявлено про відшкодування їй витрат на правничу допомогу з відповідача в сумі 6000,00 грн. Згідно з п. 1 ч. 3, ч. 1ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 6\~ст. 137 ЦПК України\~обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, повноваження представника позивача адвоката Воробйова В.В. підтверджуються Ордером серії ВА № 1056178 від 16.06.2023 року, яким позивачу [PERSON] надавалася правнича допомога адвокатом, [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №16/06/23 від 16.06.2023 року (а.с.8). Судом встановлено, що 16.06.2023 року [PERSON] уклала Додаткову угоду №1 до договору №16/06/23 про надання правничої допомоги від 16.06.2023 року з адвокатом Воробйовим В.В., якою погоджено вартість правової допомоги в загальному розмірі 6000,00 грн (а.с.9). На підтвердження наданих адвокатом позивачці послуг додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла в зв`язку із розглядом справи (а.с.10), акт виконаних робі до Договору №16/06/23 від 16.06.2023 року про надання правничої допомоги (а.с.11) та квитанцію про оплату [PERSON] правової дороги в сумі 6000,00 грн за Договором від 16.06.2023 року (а.с.12). З огляду на задоволення позову та враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг, значення справи для позивача, відсутність заяви відповідача про зменшення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, враховуючи задоволення позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір поневений нею та документально підтвердждений у справі в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved