Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~В грудні 2023 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 26 листопада 2021 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 49. Дітей в даному шлюбі у них немає. Протягом останніх трьох місяців проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги. На даний час їх шлюб носить формальний характер, тому збереження шлюбу є недоцільним, а розірвання шлюбу відповідає її інтересам. Підстав для примирення [PERSON] не вбачає, тому просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Представник позивачки [PERSON] - адвокат Рекуш О. Р. подав суду заяву про слухання справи за відсутності позивачки та представника, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 26 листопада 2021 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у виконавчому комітеті Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 49. Від шлюбу дітей у них немає. Протягом останніх трьох місяців проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved