Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

05 грудня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє представник Щербінін Євген Миколайович , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 07 серпня 2015 року перебувала в юридичному шлюбі з [PERSON] , 1986 року народження. З 04 грудня 2019 року чоловік позивача, згідно наказу № 1989, перебував у трудових відносинах з ТОВ «Шахтобудівельна компанія» по 30 липня 2023 року, за вказаний період обіймав різні посади, в тому числі прохідником підземним з повним робочим днем в шахті. 30.07.2023 року роботу припинено у зв`язку зі смертю [PERSON] . Під час виконання трудових обов`язків чоловік позивача [PERSON] отримав смертельну травми в результаті нещасного випадку, які підтверджуються Актом розслідування цього випадку від 12 вересня 2023 року, згідно з формою Н-1/П. Відповідно до цього Акту чоловіку позивача [PERSON] була завдана травма, яка спричинила смерть. Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 330 від 01 серпня 2023 року смерть потерпілого настала в результаті механічної асфіксії від здавлення органів грудної клітини та живота. Згідно висновку комісії зі спеціального розслідування причин аварії, що сталася 30.07.2023 року о 19 годині 35 хвилин у північному конвеєрному штреку центральної панелі блока 11 ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» відповідно підпункту 2 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого Постановою КМУ від 17 квітня 2019 року № 337 груповий нещасний випадок, що стався 30.07.2023 року о 19 годині 35 хвилин з працівниками ТОВ «Шахтобудівельна компанія», в тому числі прохідником ПГПД № 5 [PERSON] , пов`язаний з виробництвом. Позивач вважає, що вина відповідача полягає в тому, що згідно діючого законодавства - ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», підприємство зобов`язано було створити безпечні і нешкідливі умови праці. Таким чином вбачаються, що смерть потерпілого настала за наявності вини юридичної особи - підприємства відповідача. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується в тому числі її дружині, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Позивач була дружиною потерпілого. Втрата близької та рідної людини, а саме чоловіка, спричинила позивачу значні моральні страждання та переживання. Із вини відповідача смерть її чоловіка настала дуже передчасно і вона залишилася одна. Смерть чоловіка була не лише втратою близької людини, а ще й втратою годувальника, який мав значний дохід і дійсно утримував її матеріально. Звістка про смерть чоловіка призвела до того, що позивач зазнала сильного нервового потрясіння, постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про смерть чоловіка не залишають її і до теперішнього часу. Смерть чоловіка завдала глибоких моральних та душевних страждань, оскільки за життя чоловіка позивач перебувала з ним в тісних сімейних стосунках, останній завжди допомагав їй у будь-яких справах та підтримував у складних життєвих ситуаціях. Позивач назавжди позбавлена шлюбного піклування, турботи та любові рідного і коханого чоловіка, на час настання нещасного випадку останні планували про зміцнення сім`ї шляхом народження дитини. Приймаючи до уваги характер взаємовідносин, позивач вважає, що внаслідок отримання смертельної травми її чоловіком під час нещасного випадку, пов`язаним з виробництвом, вона зазнала психічний та моральний біль, хворобливі відчуття, а також страждання у зв`язку з втратою близької людини, зміна способу життя позивача вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя, вона отримала психологічну травму, через яку має постійний біль та дискомфорт, а отже, як наслідок беззаперечно настали зміни у її життєвих зв`язках. Законодавством України не визначено порядку та системи підрахунку компенсації спричиненої моральної шкоди, але позивач вважає розумним, виваженим та справедливим, щоб було стягнуто з відповідача суму моральної шкоди в розмірі 800 000 гривень на її користь. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 05 грудня 2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 08 грудня 2023 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 26 грудня 2023 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача щодо сплати йому моральної шкоди не відповідають вимогам діючого законодавства України, а отже вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, а сума моральної щкоди, яка заявлена позивачем не відповідає засадам розумності та справедливості, також відповідач зазначив, що позовні вимоги позивача не підтверджуються належними доказами у справі просив суд при ухваленні рішення у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин. Позивачка [PERSON] перебувала в юридичному шлюбі з [PERSON] (а.с. 14). З 04 грудня 2019 року [PERSON] , згідно наказу № 1989, перебував у трудових відносинах з ТОВ «Шахтобудівельна компанія» по 30 липня 2023 року, за вказаний період обіймав різні посади, в тому числі прохідником підземним з повним робочим днем в шахті (а.с. 16-20). Під час виконання трудових обов`язків чоловік позивача [PERSON] отримав смертельну травми в результаті нещасного випадку, які підтверджуються Актом розслідування цього випадку від 12 вересня 2023 року, згідно з формою Н-1/П. Відповідно до цього Акту чоловіку позивача [PERSON] була завдана травма, яка спричинила смерть (а.с. 22-31). Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 330 від 01.08.2023 року смерть потерпілого настала в результаті механічної асфіксії внаслідок здавлення органів грудної клітини та живота, удушення внаслідок засипання породою (а.с. 21). Згідно висновку комісії зі спеціального розслідування причин аварії, що сталася 30.07.2023 року о 19 годині 35 хвилин у північному конвеєрному штреку центральної панелі блока 11 ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» відповідно підпункту 2 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого Постановою КМУ від 17 квітня 2019 року № 337 груповий нещасний випадок, що стався 30.07.2023 року о 19 годині 35 хвилин з працівниками ТОВ «Шахтобудівельна компанія», в тому числі прохідником ПГПД № 5 [PERSON] , пов`язаний з виробництвом (а.с.22-31). У зв`язку зі смертю чоловіка позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки внаслідок отримання смертельної травми її чоловіком під час нещасного випадку, пов`язаним з виробництвом позивач зазнав психічний та моральний біль, хворобливі відчуття, а також страждання у зв`язку з втратою близької людини, зміна способу життя позивача вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя, остання отримала психологічну травму, через яку має постійний біль та дискомфорт, а отже як наслідок беззаперечно настали зміни у її життєвих зв`язках. При втраті чоловіка позивача, яке є наслідком смерті під час нещасного випадку на роботі, повне психічне та моральне одужання неможливе, і перспектива в майбутньому переносити болі, постійні згадки про чоловіка спричиняє їй моральні страждання. Все вищенаведене і є підтвердженням душевних переживань позивача, що призводять до значних і постійних моральних страждань. Частиною першою статті 153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, що передбачено ч. 3 ст. 153 КЗпП України. Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною третьою ст. 13 Закону України «Про охорону праці» на роботодавця покладено безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав. Пунктом 2 частини 2 вказаної статті передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів. Як наслідок, у даному випадку моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинила порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (ч. 2 ст. 1168 ЦК України). [PERSON] , [INFO] , є дружиною загиблого внаслідок нещасного випадку на виробництві [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 24 жовтня 2012 року у справі №6-123цс12 та від 13 листопада 2013 року у справі №6-120цс13 у спорах про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю членам сім`ї працівника в результаті отриманого ним на виробництві професійного захворювання, а також про відшкодування моральної шкоди членам сім`ї працівника, який загинув унаслідок нещасного випадку на виробництві, відшкодування моральної шкоди членам сім`ї працівника в таких випадках здійснюється відповідно до положень ст. 1167, ч. 2 ст. 1168 ЦК України, а не за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір має суто умовний вираз. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує обсяг і тривалість страждань, виходить з того, що переживання, яких зазнала позивач у зв`язку зі смертю чоловіка, тривають до теперішнього часу й триватимуть надалі, можливість відновлення яких виключена, також суд враховує, що позивач по справі зазнала моральних страждань через втрату близької людини - чоловіка. Тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] , відшкодування моральної шкоди в розмірі 300 0000 грн. Щодо стягнення на користь позивача суми відшкодування без відрахування з неї податків та інших обов`язкових платежів суд виходить з наступного. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV ПК України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України). Згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішенням, включаються до оподатковуваного доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, зокрема, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Правовий висновок про те, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються суми на відшкодування шкоди, завданої платнику податку внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, викладено також у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 180/683/13-ц, від 05 червня 2019 року у справі № 227/130/14-ц, від 25 листопада 2020 року у справі № 264/5681/17, від 19 травня 2021 року у справі №180/377/20. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3000,00 грн. Позивачка просила стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000,00 грн. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів ( договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до наданого попереднього розрахунку суми судових витрат (а.с. 34), акту виконаних робіт від 04 грудня 2023 року (а.с. 35), квитанції до прибуткового касового ордеру від 04.12.2023 року (а.с. 35 зворотна сторона), договору про надання правничої допомоги від 08 листопада 2023 року (а.с. 38-39), ордеру від 08 листопада 2023 року (а.с. 37) вбачається, що позивачем сплачено всього адвокату Щербініну Є.М. 10 000,00 грн.. Враховуючи викладені обставини справи, а саме те, що позивач [PERSON] була вимушена звертатися за правничою допомогою, витрачаючи на це грошові кошти, враховуючи, що справа не представляє значної складності, те, що позовні вимоги задоволені частково, необхідність збирати та вивчати матеріали, те, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, за надання правничої допомоги адвокатом Щербініним Є.М. на користь позивача [PERSON] з відповідача ТОВ «Шахтобудівельна компанія» має бути стягнуто 5000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial