Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просив: - стягувати із [PERSON] - аліменти в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) - на користь [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання 30.06.2024. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Відповідач доводиться батьком позивача, які перебували у шлюбі з матір`ю останнього [PERSON] до його розірвання у 2008 році. Наразі позивач є повнолітнім студентом Вищого професійного училища №42 м. Погребище, Вінницької обл., де й він навчається професії електрозварювальника та водія категорії "С", на денній формі навчання. Для підтримання нормальної життєдіяльності, сплати коштів за навчання позивачу бракує коштів і він потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча зобов`язаний надавати. На даний час позивач сам не має можливості забезпечувати себе самостійно, доходів матері не вистачає на нормальне проживання та сплати коштів за навчання. Позивачу відомо, що його батько відповідач працездатного віку та працює, а отже має можливість сплачувати аліменти. Також, позивач просив суд витребувати від відомості про доходи відповідача. Ухвалою суду від 19.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано докази. Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про народження позивача його батьком є відповідач, а матір`ю [PERSON] , шлюб між якими було розірвано 20.08.2008, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу. Згідно довідки від навчального закладу від 11.09.2023 вбачається, що позивач є студентом Вищого професійного училища №42 м. Погребище, Вінницької обл., де й він навчається професії електрозварювальника та водія категорії "С", на денній формі навчання і знаходиться на повному державному утриманні. Строк навчання з 01.09.2023 по 30.06.2024. Однак, згідно договору №19 про здобуття професійно-технічної освіти від 01.09.2023, який діє протягом 2023-2024, вказано, що загальна вартість навчання позивача за строк навчання складає 6500,00 грн. Позивач стверджує, що для підтримання нормальної життєдіяльності, сплати коштів за навчання позивачу бракує коштів і він потребує матеріальної допомоги, а відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивачу відомо, що його батько відповідач працездатного віку та працює, а отже має можливість сплачувати аліменти. Судом було витребувано від ГУ ДПС у Вінницькій обл. відомості про доходи відповідача, а згідно отриманих відомостей з 4 кварталу 2021 року відповідачу ПРАТ "Зернопродукт МХП" було нараховано дохід - 15103,15 грн, а з 2 квартал 2023 року - 3760,00 грн, а за липень - серпень 2023 року по більше ніж 20000,00 грн. У матеріалах справи наявна копія державного акта на право власності на земельну ділянку відповідача, площею 3,0618 га на території Липовецької міської ради. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. В силу ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх працездатних доньку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Положеннями ч. 1 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування ст. 199 СК України, який полягає у тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорює відповідач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Суд встановив, що позивач, будучи сином відповідача, є студентом Вищого професійного училища №42 м. Погребище, Вінницької обл., де й він навчається професії електрозварювальника та водія категорії "С", на денній формі навчання і знаходиться на повному державному утриманні. Строк навчання з 01.09.2023 по 30.06.2024. Однак, згідно договору №19 про здобуття професійно-технічної освіти від 01.09.2023, який діє протягом 2023-2024, вказано, що загальна вартість навчання позивача за строк навчання складає 6500,00 грн. У зв`язку з цим позивач потребує матеріальної допомоги. Судом було витребувано від ГУ ДПС у Вінницькій обл. відомості про доходи відповідача, а згідно отриманих відомостей з 4 кварталу 2021 року відповідачу ПРАТ "Зернопродукт МХП" було нараховано дохід - 15103,15 грн, а з 2 квартал 2023 року - 3760,00 грн, а за липень - серпень 2023 року по більше ніж 20000,00 грн. У матеріалах справи наявна копія державного акта на право власності на земельну ділянку відповідача, площею 3,0618 га на території Липовецької міської ради. Разом з тим, відповідач не спростовував доводи позивача та не наводив суду доказів, щодо свого поганого стану здоров`я та матеріального становища чи про наявність у нього інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача - аліменти в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) - на користь позивача, [INFO] , щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання 30.06.2024, але не більше ніж до 23-ох років, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що позов задоволено, а при пред`явлені його до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Outcome: approved