Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього суму заборгованості в розмірі 47371,08 грн, а також витрати по сплаті судового збору та судові витрати на професійну правничу допомогу. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 29 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем укладено Кредитний договір №F94.280.70315. Банк на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 19665 грн строком на 29 грудня 2018 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами (відповідно до «Графіку платежів») згідно з умовами цього Договору. Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в розмірі 19665 грн в строки, визначені умовами Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 03 грудня 2020 року заборгованість відповідача становить 40174,49 грн. Починаючи з 03 грудня 2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 до позивача перейшло право вимоги за Договором №F94.280.70315 від 29 червня 2016 року, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем. Вказує, що позивач вправі здійснити нарахування 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення, що складає 1479,04 грн заборгованість за 3% річних за користування кредитом, та 5717,55 грн заборгованість за інфляційними витратами. Отже, загальна сума заборгованості відповідача станом на 23 лютого 2022 року становить 47371,08 грн. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 09 грудня 2023 року відповідач отримав копію ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками, проте будь-яких заяв по суті справи не подавав. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 29 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем укладено Кредитний договір №F94.280.70315, відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого Банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 19665 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 30 місяців (а.с.5-6). Згідно п.п.1.4., 1.5., 1.12. Кредитного договору №F94.280.70315 від 29 червня 2016 року, за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 7,00% (маржу банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки становить 9,50%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 16,5000%. За обслуговування кредиту Банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору №F94.280.70315 від 29 червня 2016 року, цей договір є укладеним з дня його підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Пунктом 5.7. вказаного кредитного договору передбачено, що реальна річна процентна ставка складає 122,4000%. Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти в сумі 19665 грн, що підтверджується копією ордера-розпорядження про видачу кредиту № 1 від 29 червня 2016 року (а.с.8). 29 червня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Класік Страхування життя», від імені якого як повірений діє ПАТ «Ідея Банк», та відповідачем укладено Договір добровільного страхування життя №ID01 F94.280.70315 (а.с.9-10). 03 грудня 2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «Ідея Банк» відступає, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» приймає права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору (а.с.21-23). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 12/90 від 03 грудня 2020 року, боржником за кредитним договором №F94.280.70315 від 29 червня 2016 року зазначено\~ [PERSON] (а.с.24-26). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором №F94.280.70315 від 29 червня 2016 року станом на 03 грудня 2020 року загальна заборгованість становить 40174,49 грн, що складається із:\~заборгованості за основним боргом 13413,84 грн;\~заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 9830,14 грн;\~заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 16930,51 грн (а.с.14). Відповідно до розрахунку 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з неповерненням відповідачем кредитної заборгованості за кредитним договором №F94.280.70315 за період з 03 грудня 2020 по 23 лютого 2022 року сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість складає 1479,04 грн, сума заборгованості за інфляційними витратами\~5717,55 грн (а.с.15). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. За вимогами статей\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або\~речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у\~строк\~та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним\~договором\~банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити\~проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 Цивільного кодексу України). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною другою ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення комісії у розмірі 16930,51 грн, суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі №1519/14075/2012. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Таким чином, оскільки комісія банком нараховується відповідачу за дії, які банк здійснює на власну користь, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 16930,51 грн. Отже, обґрунтованою є лише заборгованість за основним боргом у розмірі 13413,84 грн та\~заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 9830,14 грн, що разом складає 23243,98 грн. Позивач також просить стягнути 3% річних за період прострочення з 03 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року. Проте суд не погоджується з розрахунком позивача, оскільки при здійсненні розрахунку позивач виходив з того, що сума заборгованості за кредитним договором становить 40174,49 грн, а не 23243,98 грн, як встановлено судом. Відповідно 3% річних за період прострочення з 03 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року, що дорівнює 448 днів, становлять 855,74 грн ((23243,98 x 3 % x 29/366/100)+(23243,98 x 3 % x 419/365/100)), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також позивач просить стягнути з відповідача в порядку ст. 625 ЦК України інфляційні витрати у розмірі 5717,55 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума інфляційних втрат з грудня 2020 року по лютий 2022 року складає 5717,55 грн, але суд з не погоджується з таким розрахунком та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України, але у розмірі 3311,74 грн (23243,98 ?1.14247719 (індекс інфляції, який складається з добутку щомісячних індексів за період/100%) - 23243,98). Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 27411,46 грн, з яких заборгованість за основним боргом у розмірі 13413,84 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 9830,14 грн, заборгованість за 3% річних за користування кредитом у розмірі 855,74 грн та заборгованість за інфляційними витратами у розмірі 3311,74 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає\~стягненню сума\~судового\~збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5603,68 грн ((2684+7000)* 27411,46/47371,08) (а.с.4, 29-37). Стягуючи витрати на професійну правничу допомогу судом враховується, що клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, від відповідача не надходило, обставини щодо неспівмірності витрат суду не повідомлялися та не доводилися. Крім того, судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Outcome: partial