Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

16.10.2023 р. [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі частини від його доходів щомісяця на утримання сина [PERSON] , [INFO] , від дня подачі позову і до досягнення [PERSON] 23-річного віку, але не більше ніж на період навчання в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. Позов обґрунтовано досягненням сином 18 річного віку та продовженням навчання у вищому навчальному закладі - Національному медичному університеті імені О.О. Богомольцяна денній формі навчання. Ухвалою Святошинського районного суд м. Києва від 19.10.2023 року провадження у справі відкрито, визначено подальший розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 21.11.2023 р. до суду надійшли письмові пояснення третьої особи - [PERSON] , у яких він вказує на проходження навчання в Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця та понесення витрат у зв`язку із навчанням, матеріальним забезпеченням, які повністю здійснюються його матір`ю, на підставі чого позовні вимоги просить задовольнити. 12.12.2023 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому проти позовних вимог заперечує у повному обсязі. Вказує, що не має фінансової можливості утримувати дитину під час навчання у ВНЗ внаслідок відкритих виконавчих проваджень щодо стягнення з нього кредитної заборгованості та накладенням арешту на рахунки та майно. Також зазначає про перебування на його утриманні непрацюючої дружини, яка є інвалідом 2-ї групи та потребує додаткових витрат на лікування. При цьому розмір його заробітної плати становить 10000-11000 грн. на місяць без врахування податків. 29.12.2023 р. надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказує, що наведені відповідачем у відзиві обставини не можуть бути підставою для відмови у позові. Вказує, що стягнення кредитної заборгованості на підставі рішення суду відбувається не лише із відповідача, а й і з неї, оскільки судом звернуто стягнення на предмет іпотеки, який знаходиться у рівних частках у власності [PERSON] та [PERSON] . Наявність таких обставин як інвалідність його дружини не позбавляли його можливості виконувати рішення суду про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Окрім того, матеріальний стан дозволяє йому виконувати такий обов`язок, зокрема, з відкритих джерел вбачається перебування у власності відповідача рухомого майна. 08.01.2024 р. надійшли заперечення від відповідача у яких вказується про неправдивість тверджень позивача про здійснення щодо неї заходів виконавчого провадження. Скрутне матеріальне становище відповідача виникло у зв`язку із зміненням істотних умов праці роботодавцем, а саме переведення з 21.08.2023 р. на 0.5 ставки згідно наказу №338-к від 02.08.2023 р., а тому він не має фінансової можливості утримувати дитину під час навчання у ВНЗ. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] про що відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м.Києва складено актовий запис №2081 та видано відповідне свідоцтво. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.08.2010 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06.12.2010 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06.05.2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м.Києва (актовий запис №362), розірвано. Факт проживання дитини із матір`ю не заперечується жодною зі сторін. Згідно довідки виданої Національний медичним університетом ім.О.О. Богомольця від 04.09.2023 р. №120/25-730 [PERSON] у 2023 р. вступив до вказаного університету та навчається на 1 курсі денного відділення медичного факультету. Таким чином, наявні у справі докази об`єктивно підтверджують той факт, що повнолітня дитина сторін продовжує навчання. Із довідки про заробітну плату, виданої КНП «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м.Києва від 13.10.2023 р. №71, [PERSON] працює у вказаній установі на посаді медичної сестри та її заробіток за період з квітня 2023 р. по вересень 2023 р. складає 95298,90 грн. Із виписки по витратам по картці вбачається, що позивачем здійснюється оплата за комунальні послуги, забезпечення продуктами харчування, одягом та додатковими витратами на навчання сина. Із довідки про заробітну плату, виданої КНП «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м.Києва від 04.12.2023 р. №80, [PERSON] працює у вказаній установі на посаді лікаря-стоматолога-терапевта та його заробіток за період з травня 2023 р. по жовтень 2023 р. складає 80979,38 грн. Із відомостей з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів вбачається перебування на праві власності у відповідача трьох транспортних засобів. Встановлено, що 21.05.2016 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб про що Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено актовий запис №412 та видано відповідне свідоцтва. Як вбачається із пенсійного посвідчення [PERSON] з 04.08.2022 р. є інвалідом 2 групи. Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Білоконем М.В. від 19.07.2023 р. ВП №71917823 звернено стягнення із доходів боржника [PERSON] у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, що складає 6800,00 грн. Разом із цим, 26.07.2023 р. постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Білоконем М.В. відкрито виконавче провадження ВП №72367142 щодо [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на квартиру, що належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач вказував на відсутність можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, що є основною підставою для стягнення таких коштів згідно ст. 199 СК України, у зв`язку з стягненням із нього заборгованості у порядку виконавчого провадження та перебуванням у нього на утриманні дружини, яка є інвалідом. Також надано документи, що об`єктивно підтверджують той факт, що дружина відповідача має інвалідність 2 групи. При цьому, жодних об`єктивних доказів того, що внаслідок захворювання вона є такою, що потребує додаткової матеріальної допомоги, а відповідач фактично надає їй таку допомогу, судом не встановлено. Наявність відкритого виконавчого провадження щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] , не позбавляє відповідача абсолютної неможливості виконання обов`язку щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, окрім того, вищевказані боргові зобов`язання покладено як на відповідача так і на позивача. Також судом береться до уваги наявність у відповідача на праві власності рухомого майна. Враховуючи викладене, аналізуючи наявні у справі докази, беручи до уваги обґрунтування позовних вимог, наведених позивачем, та зміст заперечень відповідача проти позову, з огляду на те, що повнолітній син сторін навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, не має самостійного доходу, він має право на утримання матеріальної допомоги від батька на період навчання. При цьому, суд враховує, що [PERSON] навчається за кошти державного бюджету, що позбавляє сторін витрат у зв`язку із оплатою навчання. Відтак, враховуючи встановлені судом обставини, можливість надання матеріальної допомоги відповідачем його повнолітньому сину, який продовжує навчання та потребує такої допомоги з боку батька, який є здоровим та працездатним, має стабільний дохід, дотримуючись визначеного принципу рівності обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, суд доходить висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 16.10.2023 року та до досягнення ним 23-річного віку, але не більше, ніж до закінчення навчання. На переконання суду, стягнення аліментів в такому розмірі відповідатиме потребам [PERSON] у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу з огляду на його матеріальне становище та наявність кредитних зобов`язань, засадам розумності, справедливості, співмірності та обов`язку батьків у наданні такої допомоги сину нарівні. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial