Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що згідно договору купівлі-продажу укладеного між нею та [PERSON] , посвідченого 02.06.2005 приватним нотаріусом [PERSON], за реєстровим номером 1949, позивачу на праві власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано за позивачем у БТІ м. Ясинувата Донецької області, реєстраційний номер майна 10909658. Втім, внаслідок збройної агресії рф проти України вона втратила оригінали вищевказаних правовстановлюючих документів на будинок та на даний час не має можливості отримати їх дублікати. У зв`язку із чим, вона позбавлена можливості розпоряджатися своїм будинком. Тому, просить визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала заяву, згідно якої просила розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримала повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно інформаційної довідки № 357420079 від 07.12.2023, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відсутні відомості по об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 79,3 кв.м., житловою площею 35,3 кв.м., реєстраційний номер майна 10909658, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 29.06.2005, номер запису 2878 в книзі 9, належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу № 1949 від 02.06.2005, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], внаслідок відчуження права власності на житловий будинок [PERSON] . Згідно рішення Авдіївської міської ради від 08.10.2015 № 6/64-1835 «Про перейменування вулиць та провулків м. Авдіївка», у м. Авдіївка Донецької області перейменовано [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта на квартиру від 09 серпня 2019 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 79,3 кв.м., житлову 35,3 кв.м. Технічний паспорт виготовлений ФОП [PERSON] , інвентаризаційна справа № 1852 за замовленням позивача [PERSON] . Згідно листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 56570/50987-26-23/15.1 від 22.11.2023, наказом міжрегіонального управління від 09.10.2023 № 502/7 приватна нотаріальна діяльність [PERSON] припинена по Покровському районному нотаріальному округу. Зобов`язано [PERSON] передати всі документи нотаріального діловодства та архіву до Донецького обласного державного нотаріального архіву з урахуванням безпекової ситуації. Документи станом на сьогодні не передавались. Відповідно до листа державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори № 437/01-16 від 28.11.2023, у відповідь на звернення представника позивача Хлидчи В.С. повідомлено, що посвідчити договір дарування нерухомості при відсутності правовстановлюючих документів, а саме договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу 02.06.2005 за реєстровим № 1949, неможливо, оскільки державна реєстрація права власності на відчужувану нерухомість була проведена на підставі зазначених документів, що і підтверджує інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у редакції станом на час розгляду справи), м. Авдіївка, що відноситься до Авдіївської міської територіальної громади Донецької області, включено до території активних бойових дій. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено її право власності на житловий будинок, проте оскільки отримати дублікат втраченого позивачем оригіналу правовстановлюючого документу (договору купівлі-продажу від 02.06.2005) на житловий будинок на даний час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує її право власності, у зв`язку з чим, заявлені нею позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved