Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

Позивач звернувсь до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить суд: визначити місце проживання мого сина, [PERSON] , [INFO] , разом з його батьком, [PERSON] , [INFO] . Припинити з часу звернення до суду з цим позовом стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , на користь відповідача [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, 10.08.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі Судового наказу виданого Гребінківським районним судом Полтавської області від 19.08.2022 року у справі № 528/715/22. Судові витрати віднести за рахунок відповідача. В обґрунтування позову вказує, що з 03.08.2018 року по 21.09.2022 року позивач [PERSON] , [INFO] , перебував з відповідачем [PERSON] , [INFO] , в шлюбних відносинах, на момент звернення до суду шлюб розірвано. Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом виданим Гребінківським районним судом від 19.08.2022 року у справі № 528/715/22 з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, 10.08.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що після розлучення і по 06.07.2023 року спільний син проживав зі своєю матір`ю - відповідачем у справі. За цей період позивач, крім сплати аліментів, всіляко надавав матеріальну допомогу своїй дитині: купляв сину одяг, велосипед, дитячий електричний автомобіль. Проводив свій вільний час з сином, на скільки це було можливо. Але не зважаючи на те, що дитина позивачем була забезпечена гарним новим одягом, кожного разу, коли позивачу давали сина на прогулянку, він був одягнений в старий брудний одяг, від якого було чутно запах цигарок. Гігієна дитини була на найнижчому рівні, що призвело до захворювання шкіри - корости, від якої позивачу довелося лікувати сина. Крім того, дитина не відвідує заклад дошкільної освіти, хоча відповідачка стверджувала зворотнє. На свій вік син мав дефекти говоріння, погано розмовляв. Відповідач сказала, що з ним займаються кваліфіковані викладачі. Але як виявилося, таким викладачем була племінниця відповідача [PERSON] , яка вживає алкогольні напої та веде антиморальний спосіб життя. Відповідач часто залишала сина на свою матір, бабу [PERSON] [PERSON] , яка притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та на свою тітку, рідну сестру своєї матері, [PERSON] , яка неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 184 КУпАП та стосовно якої розглядалася справа про позбавлення батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Також хочу зазначити, що [PERSON] , на якого часто залишала відповідач сина співмешкає з [PERSON] , який притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2, ст. 176, ст. 177, ст. 183, ч. 1 ст. 184 КУпАП. В позивача немає довіри до цих людей, зокрема щоб залишати свого сина з ними. Отже, відповідач за малолітньою дитиною не доглядає, не дбає про її розвиток, вихованням не займається, не витрачає коштів на потреби дитини. Тому з 06.07.2023 року дитина проживає з позивачем, відвідує ЗДО «Теремок» в м. Гребінка, дитина відвідує заняття з логопедом. Фактично, дитина повністю перебуває на утриманні та вихованні позивача, яким створені всі необхідні умови для життя дитини. Позивач слідкує за тим, щоб дитина була гарно вдягнена, добре харчувалась, позивач забезпечує сина всім необхідним для повного і всебічного розвитку, навчання. Проживає позивач із сином у будинку, що належить на праві власності матері позивача [PERSON] . Житловий будинок, у якому проживають позивач із сином відповідає усім необхідним вимогам та умовам для проживання сина, його всебічного і повного розвитку. Крім того, позивач забезпечений роботою, працює старостою Овсюківського старостинського округу, має стабільний дохід та можливість утримувати свого сина, який проживає разом із ним. Позивач вказує, що відповідач не забезпечує дитину належними умовами для розвитку, не піклується про стан її здоров`я, байдуже відноситься до своїх батьківських обов`язків. Крім того, відповідач [PERSON] веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої. Відповідач притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 180 КУпАП. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, палить цигарки, чинить негативний психологічний вплив на свого сина. Такі фактори, що притаманні відповідачу як антисоціальний спосіб життя, агресивність, небажання утримувати дитину, виховувати її, доглядати за нею, справляють негативний вплив на сина, його поведінку та світосприйняття. Оскільки малолітня дитина проживає з позивачем і повністю знаходиться на його утриманні, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, вважає одним із способів захисту порушеного права вимогу щодо припинення примусового стягнення на користь матері (відповідача) аліментів з часу мого звернення до суду з цим позовом. Так як відповідач відмовляється та заперечує щодо вирішення питання місця проживання сина з позивачем, використовує примусово стягнені з позивача аліменти не за призначенням, всупереч інтересів дитини, з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів позивач вимушений звернутися до Гребінківського районного суду з позовом про визначення місця проживання дитини, припинення обов`язку щодо сплати аліментів. 28 вересня 2023 року до суду надійшла відповідь Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.27). Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 28.09.2023 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено підготовче судове засідання на 25.10.2023 року о 10 год. 00 хв. з викликом сторін. (а.с.28-30). 20.10.2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Гребінківської міської ради Полтавської області, в якому остання ставить вимоги про визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Стягнути з відповідача понесені судові витрати пов`язані з розглядом справи та оплатою правової допомоги. (а.с.35-47). Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 25.10.2023 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Гребінківської міської ради Полтавської області, про визначення місця проживання дитини - прийнято до розгляду та об`єднати в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Гребінківської міської ради про визначення місця проживання дитини, припинення обов`язку щодо примусового стягнення аліментів. Об`єднаній справі присвоєно єдиний унікальний номер справи 528/1198/23, номер провадження 2/528/333/23. (а.с.60-63). Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 06.12.2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду по суті (а.с.95-97). До початку судового засідання, а саме 10 січня 2024 року через канцелярію суду від позивача за зустрічним позовом [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить суд залишити поданий нею зустрічний позов без розгляду, дане питання просить розглянути без її участі та участі її представника. Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 10.01.2024 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Гребінківської міської ради Полтавської області, про визначення місця проживання дитини, залишено без розгляду. Подальший розгляд справи вирішено проводити з врахуванням вказаних змін, тобто лише в межах заявлених вимог первісного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Гребінківської міської ради про визначення місця проживання дитини, припинення обов`язку щодо примусового стягнення аліментів. 10.01.2024 року в судове засідання позивач та його представник адвокат Чумарний А.І. не з`явилися, представником позивача подано заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Просив судові витрати пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок позивача. Крім того, справу просив розглядати без його участі та без участі позивача. (а.с. 119). Відповідач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, відповідачем через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Гребінківської міської ради - Макогон І.П. також в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, при постановленні рішення покладалась на розсуд суду. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 вересня 2022 року шлюб, зареєстрований 03.08.2018 року Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 61, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] - розірвано. (а.с.9,9 зворот). Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції від 26.07.2023 року, актовий запис №7 від 29.01.2019 року. (а.с.8). Із матеріалів справи вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , відвідує заклад дошкільної освіти «Теремок» в м. Гребінка Лубенського району з 14.07.2023 року, що підтверджується відповідною довідкою від 24.07.2023 року №10. (а.с.10). Згідно довідки про доходи від 25.07.2023 року №8, позивач [PERSON] працює в Гребінківській міській раді на посаді старости Овсюківського старостинського округу, за період з січня місяця 2023 року по червень місяць 2023 року, йому нарахована заробітна плата у сумі 131 280,00 грн. (а.с.10 зворот). Із матеріалів справи слідує, що позивач [PERSON] та його син [PERSON] проживаються у житловому будинку матері позивача [PERSON] , яка є власницею об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 04.09.2013 року індексний №8899631. (а.с.12-15). Із матеріалів справи вбачається, що на адвокатський запит від 18.08.2023 року, начальником СПД №1 ВП №1 Лубенського РВП Полтавської області надано інформацію про притягнення до адміністративною відповідальності матері відповідача [PERSON] за ч. 1 ст. 184 КУпАП від 21.10.2022 року; тітки відповідача [PERSON] за ч.ч. 1,2 ст. 184 КУпАП, з якими відповідач [PERSON] , залишала дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.16-22). До матеріалів справи як доказ долучено фото докази, на яких видно, що у малолітнього [PERSON] , [INFO] , численні висипи на ніжках. (а.с.80-83). Згідно висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області № 199 від 10.11.2023, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 87-91). Щодо визначення місця проживання дитини. Приписами ст. 7 СК України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частинами 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що висновок має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. У висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області № 199 від 10.11.2023, зазначено, що 31.10.2023 року проведено обстеження умов проживання [PERSON] , який проживає разом із сином та батьками в газифікованому будинку зі зручностями. Для проживання дитини облаштована окрема кімната, вмебльована відповідно до потреб дитини. Дитина проживає з батьком з липня 2023 року, він забезпечує всі потреби сина. Батько влаштував сина до дитячого садочка, оплачує щотижневі заняття з логопедом, уклав декларацію з лікарем-педіатром. Дитина забезпечена всім необхідним: речами, іграшками для належного розвитку та виховання. Батько вважає, що може забезпечити сину належний догляд та виховання, матеріальне забезпечення та безпечне середовище, тому бажає, щоб дитина проживала з ним. 02.11.2023 року обстежено умови проживання матері дитини [PERSON] , яка проживає разом зі своїм співмешканцем в будинку його матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Будинок цегляний із зручностями. [PERSON] проживає разом зі співмешканцем в окремій кімнаті. Для проживання дитини облаштована окрема кімната. [PERSON] працює продавцем в магазині «Бігшоп», графік роботи 9 робочих днів з 08-00 год. до 19-00 год., 5 днів вихідних. Пояснила, що за домовленістю з батьком дитини вона періодично зустрічається з сином. 31.10.2023 року Гребінківським міським центром соціальних служб складено висновок оцінки потреб сім`ї [PERSON] . В родині батька хлопчик проживає з липня 2023 року. Зі слів батька син не мав постійного місця проживання, мати дитини перешкоджала його спілкуванню з сином, неналежно виконувала батьківські обов`язки. Зараз дитина відвідує дитячий садок, з сином займається логопед, хлопчик активний, життєрадісний. Доглядать за сином [PERSON] допомагають батьки. 02.12.2023 року Гребінківським міським центром соціальних служб складено висновок оцінки потреб сім`ї [PERSON] . З липня 2022 року [PERSON] разом з сином перейшла проживати до своїх батьків в с. Світанок, Лубенського району, а потім до найманого житла в м. Гребінка, на теперішній час проживає разом зі своїм співмешканцем в будинку його матері. З липня 2023 року син проживає разом з його батьком. З сином зустрічається по домовленості з [PERSON] , під час перебування сина з нею, опікується ним самостійно. [PERSON] бажає щоб син проживав разом з нею. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини було взято до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] У Декларації прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Відповідно до приписів с. 3 Конвенції ООН про права дитини (конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-ХІІ (798-12) від 27.02.1991 р. дата підписання Україною: 21 лютого 1990 року, набуття чинності для України: 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи те, що відповідач, батьківські обов`язки не виконує належним чином, тривалий час не проживає з сином, не приймає участі в матеріальному забезпеченні малолітньої дитини, не займається її вихованням, суд вирішуючи дану позовну вимогу, приймає до уваги вищенаведені обставини та вважає за можливе визначити місце проживання дитини малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] . Щодо позовної вимоги про припинення стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що син [PERSON] , [INFO] , не проживає з матір`ю [PERSON] на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком [PERSON] . Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено неповнолітній [PERSON] , проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини, які стягуються на підставі Судового наказу виданого Гребінківським районним судом Полтавської області від 19.08.2022 року у справі № 528/715/22. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 01.09 2023 року. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача в частині припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved