Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

17.11.2023 року [PERSON] через свого представника, адвоката Шияна Артема Олександровича, звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту народження. Заява обґрунтована тим, що громадянка України [PERSON] [INFO] , перебуваючи у Сирійській Арабській Республіці (далі - САР) в місті Ракка, народила сина [PERSON] . У зв`язку з проведенням військових дій у провінції Ракка , звернутися в пологовий будинок чи до відповідних органів реєстрації Сирійської Арабської Республіки було неможливо, оскільки вони відсутні. Одразу після народження сина [PERSON] разом з ним та дочкою [PERSON] , потрапили у табір для біженців Аль Хол , а потім їх перевезли до табору для біженців Рож. У березні 2023 року Україною була проведена спецоперація по поверненню українок з дітьми додому. В результаті [PERSON] разом з сином [PERSON] та дочкою [PERSON] повернулися в Україну. Після повернення в Україну, [PERSON] звернулася до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про державну реєстрацію народження дитини [PERSON] , [INFO] , який народився у САР. Так Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповідно до Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, в редакції Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5) і Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» було відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації народження. З урахуванням викладеного [PERSON] позбавлена можливості надати документи офіційних органів влади, що посвідчують факт народження дитини та легалізувати такі документи у визначений законом спосіб, отже єдиним доступним способом захисту права є звернення з відповідною заявою до Києво-Святошинського районного суду Київської області. На підставі вище наведеного, заявниця через свого представника просила суд встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON] , який був народжений [INFO] громадянкою України [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ; дата народження: [INFO] ) у м. Ракка Сирійської Арабської Республіки. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.11.2022 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання на 11.01.2024 року. До суду була подана заява про розгляд справи за відсутності заявниці від 11.01.2024 року, заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених в заяві та просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України). Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності учасників справи, оскільки останні є належним чином повідомлені про судове засідання. Частиною першою ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановити факт родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] у Сирійській Арабській Республіці (далі - САР) в місті Ракка, народила сина [PERSON] . У зв`язку з проведенням військових дій у провінції Ракка , звернутися в пологовий будинок чи до відповідних органів реєстрації Сирійської Арабської Республіки було неможливо, оскільки вони відсутні. Одразу після народження сина [PERSON] разом з ним та дочкою [PERSON] , потрапили у табір для біженців Аль Хол , а потім їх перевезли до табору для біженців Рож. У березні 2023 року Україною була проведена спецоперація по поверненню українок з дітьми додому. В результаті [PERSON] разом з сином [PERSON] та дочкою [PERSON] повернулися в Україну. Після повернення в Україну, [PERSON] звернулася до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про державну реєстрацію народження дитини [PERSON] , [INFO] , який народився у САР. Так Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповідно до Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, в редакції Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5) і Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» було відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації народження. З урахуванням викладеного [PERSON] позбавлена можливості надати документи офіційних органів влади, що посвідчують факт народження дитини та легалізувати такі документи у визначений законом спосіб. Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 статті 293 ЦПК України). Суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (пункти 1, 7 частини 1 та частина 2 статті 315 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Главою 1 розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, в редакції Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), з наступними змінами (далі - Правила), передбачено, державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236. б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження, підтверджене одним із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, або місце проживання батьків чи одного з них. Якщо місцем народження дитини зазначається фактичне місце її народження, а не місце проживання її батьків, про це робиться відповідна відмітка у графі "Для відміток" актового запису про народження, яка під час державної реєстрації скріплюється підписами батьків чи одного з них, крім випадків, коли відповідно до цих Правил проведення такої реєстрації здійснюється без їх присутності. Під час державної реєстрації народження дитини за місцем її народження в актовому записі вказується фактичне місце народження. Зазначений порядок повинен бути роз`яснений особам, які звернулися з питання державної реєстрації народження дитини. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження, дані про дату і місце народження дитини зазначають відповідно до рішення суду. Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт народження особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до статті 8 Договору між Україною та Сирійською Арабською Республікою про правові відносини і взаємну правову допомогу в цивільних і кримінальних справах, для цілей цього договору документи, які складені, видані чи посвідчені та скріплені офіційною печаткою на території однієї з Договірних Сторін або їх засвідчені копії, не підлягають легалізації на території іншої Договірної Сторони. Документи, видані на території однієї з Договірних Сторін відповідно до п. 1 цієї статті мають таку саму доказову силу і на території іншої Договірної Сторони. Провінція Ракка (САР), не підконтрольна уряду Сирійської Арабської Республіки, що є загальновідомою інформаціє і проведення воєнних дій на даній території визнана ООН. Крім того, 29 червня 2022 року в односторонньому порядку Україною було розірвано дипломатичні стосунки між Україною та САР, про що зазначено на офіційному сайті Міністерства закордонних справ України за посиланням https://mfa.gov.ua/news/zayava-mzs-ukrayini-shchodo-rozrivu-diplomatichnih-vidnosin-iz-sirijskoyu-arabskoyu-respublikoyu, а саме, що Міністерство закордонних справ України рішуче засуджує рішення Сирійської Арабської Республіки визнати т. зв. «незалежність» тимчасово окупованих територій в Донецькій та Луганській областях. У відповідь на цей недружній акт Україна заявляє про розрив дипломатичних відносин з Сирією без розриву консульських відносин, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року. Українська сторона також розпочинає процедуру запровадження торговельного ембарго щодо Сирії, а також накладення інших санкцій щодо сирійських юридичних та фізичних осіб. У зв`язку із злочинами режиму [PERSON] проти сирійського народу українська сторона закрила посольство України в Дамаску іще в 2016 році, а також в 2018 році наказала закрити посольство Сирії в Києві. Захист інтересів українців в Сирії здійснює українське посольство в Лівані. З урахуванням викладеного заявниця [PERSON] позбавлена можливості надати документи офіційних органів влади, що посвідчують факт народження нею дитини чоловічої статі [PERSON] , який був народжений [INFO] та легалізувати такі документи у визначений законом спосіб. На підставі досліджених доказів суд установив факт народження дитини чоловічої статі [PERSON] , який був народжений [INFO] громадянкою України [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ; дата народження: [INFO] ) у м. Ракка Сирійської Арабської Республіки. Доказів, які б спростовували юридичний факт, який просить установити заявниця, суду не надано і такі не встановлено. Отже, з урахуванням вищевикладеного, вивчивши надані суду докази на обґрунтування заявлених вимог, повно та всебічно дослідивши надані заявником документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, заявлені заявницею, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту народження є обґрунтованою та підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved