Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) до Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. київ) (18028, м. Черкаси, пр-т. Хіміків, 50, ЄДРПОУ 34998092) про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою Черкаського апеляційного суду від 27 січня 2022 року скасовано ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2021 року у справі № 712/9373/21, якою було накладено Придніпровському відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) дозвіл на примусове проникнення в будинок в якому проживає і який зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а справу направлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси для розгляду за підсудністю. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2022 року у справі № 712/9373/21 подання головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко В.А. про примусове проникнення до житла за адресою: [ADDRESS] залишено без задоволення. Постановою Черкаського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року у справі № 712/9373/21 апеляційну скаргу Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишено без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2022 року у справі за поданням головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Вікторії Анатоліївни про примусове проникнення саме до будинку за адресою: [ADDRESS] залишено без змін. Отже, вказує, що своїми рішеннями, які набрали законної сили, Придніпровський районний суд м. Черкаси та Черкаський апеляційний суд позбавили виконавця права, передбаченого п. 4 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» на здійснення виконавчого провадження по примусовому проникненню до житла чи іншого володіння фізичної особи, та відповідно арештовувати і вилучати майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення саме в будинку за адресою: [ADDRESS] . Незаконне проникнення до житла забороняється, а вттручання державою у це право допускається лише у передбачених законом випадках. При цьому, особі повинно бути забезпечено гарантовані Конституцією України та закріплені законом України права. Зазначає, що примусове проникнення 17 листопада 2021 року до будинку за адресою: [ADDRESS] без з`ясування кому належить на праві власності вказаний будинок, без встановлення наявності або відсутності інших зареєстрованих у будинку осіб, а також, опис та арешт майна, яке знаходиться у будинку, без встановлення особи власника такого майна, який в даному випадку не є боржником у виконавчому провадженні і призвело до порушення його прав в ході здійснення виконавчого провадження, що є неприпустимим. Зазначає, що будь-які дані про те, що на виконанні у Придніпровському ВДВС у м. Черкаси ЦМУЮ (м. Київ) перебувають виконавчі провадження щодо нього як боржника відсутні, та на виконанні у відділі не перебували і не перебувають, а тому він не мав, не має і не може мати жодного відношення до зведеного виконавчого провадження № 55983474 від 14 березня 2018 року чи до виконавчого провадження № 57105323 від 31 серпня 2018 року. Згідно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будинок [ADDRESS] належить йому на праві приватної власності, а майно, яке там знаходиться є його власністю і відповідно ніхто не може безпідставно позбавити його, як власника, права володіння своїм майном. Позивач зазначає, що з метою вжиття заходів досудового врегулювання спору він , відповідно до приписів ст. 59, ст. 74 Закону, 04 лютого 2022 року звернувся до начальника Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Трохименко Юрія Валерійовича із заявою про зняття арешту з майна арештованого в будинку [ADDRESS] та з вимогою повернути його йому, як власнику будинку та власнику майна, що знаходилося і знаходиться в ньому, а також надати належним чином завірені копії документів складених за результатами проведених 17.11.2021 року виконавчих діях під час незаконного примусового проникнення до будинку за адресою: [ADDRESS] . Через бездіяльність начальника відділу ДВС Трохименко Юрія Валерійовича, яка полягала у неприйнятті рішень та нездійсненні юридичнозначимих й обовязкових дій, які на підставі Закону віднесені до його компетенції, були обєктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені по вчинених 17.11.2021 року з порушенням діючого законодавства виконавчих діях по примусовому проникненню саме до будинку за адресою: [ADDRESS] , та порядку накладення арешту, він відповідно до приписів ст. 74 Закону, 15 грудня 2022 року звернувся із скаргою на рішення, дій та бездіяльності виконавців та посадових осіб органів ДВС до [PERSON] , як керівника органу ДВС вищого рівня Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), до обов`язків якого входить здійснення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень підлеглими йому виконавцями та який як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний приймати (вчиняти) відповідні дії на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Проте, вказує, що будь-якої інформації щодо наслідків розгляду звернень та прийняті по них рішення йому у встановленому законодавством України строки направлено не було, не отримано також і належним чином завірені копії відповідних документів, складених під час проведених 17.11.2021 року виконавчих діях під час незаконного примусового проникнення саме до будинку за адресою: [ADDRESS] . Майно, на яке було накладено арешт та проведено його вилучення, є його власністю. Маючи наміри володіти, постійно користуватися та розпоряджатися належним йому майном, проте через його незаконне вилучення та наявність арешту, накладеного постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 17.11.2021 року (ЗВП № 55983474), позбавлений можливості це робити. Таким чином, арешт накладений на майно є безпідставним, оскільки, порушує його право власності гарантоване Конституцією України. Просить визнати право власності на майно, що знаходиться в будинку [ADDRESS] його особистою приватною власністю, в тому числі, кава-машину експресо «BOSCH» ТЕS50328RW LSS 00264077191122200565; пральну машину «BOSCH» WLX20463ОЕ LSS 00259661192028002801; дошку для прасування «BOSCH» TDN 1010/01 FD9104; телевізор SAMSUNG UE-40ES7500 (UE40ES7500SXUA+CY-ACK6T|UA) серійний номер 24163LFC300020; кухонну машину «KENWOOD» КММ023 серійний номер 0486269; відеокамеру «SONY»; електрокамін декоративний (білий); 2 стільці DM 8019 (білі); крісло «Ергоніка» EVOLUTION R ZT Ukr ZT-24; зобов`язати начальника Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Трохименко Юрія Валерійовича: зняти арешт з майна скасувавши постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 17 листопада 2021 року (ЗВП № 55983474); повернути майно, зазначене в постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 17 листопада 2021 року (ЗВП № 55983474), його власнику [PERSON] , в тому ж стані, в те ж місце та в той самий спосіб, як проведено його вилучення, а саме в будинок за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь [PERSON] 2147 грн. 20 коп. судового збору, який підлягає стягненню при поданні позовної заяви. 24 березня 2023 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси (суддя Скляренко В.М.) відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. 02 червня 2023 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси (суддя Скляренко В.М.), занесеною до Протоколу судового засідання, замінено відповідача Придніпровський відділ ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на Другий відділ ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); залучено в якості співвідповідача [PERSON] та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Черкаську філію ДП «Сетам». 13 листопада 2023 року через канцелярію суду від Другого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов Відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в позові. 30 листопада 2023 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси (суддя Скляренко В.М.) залучено до участі в розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 06 грудня 2023 року ухвалою суду відведено суддю Скляренко В.М. від розгляду даної справи, справу передано до канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси для повторного авторозподілу справи. 08 грудня 2023 року відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Казидуб О.Г. 12 грудня 2023 року ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Казидуб О.Г. прийнято до свого провадження цивільну справу, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав клопотання, в якому просить проводити судове засідання за наявними матеріалами справи без його участі та його присутності. Також зазначає, що своїми рішеннями у справі № 712/9373/21, які набрали законної сили, а саме ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від04 лютого 2022 року та постановами Черкаського апеляційного суду від 27 січня 2022 року та від 21 вересня 2022 року, вже визнані неправомірними дії відповідача при проведенні виконавчих дій та заходів по примусовому проникненню 17 листопада 2021 року до будинку за адресою: [ADDRESS] та порядку накладення арешту на майно, яке там перебувало. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав клопотання, в якому просить проводити судове засідання за наявними матеріалами справи без його участі та його присутності. Також зазначає, що своїми рішеннями у справі № 712/9373/21, які набрали законної сили, а саме ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від04 лютого 2022 року та постановами Черкаського апеляційного суду від 27 січня 2022 року та від 21 вересня 2022 року, вже визнані неправомірними дії відповідача при проведенні виконавчих дій та заходів по примусовому проникненню 17 листопада 2021 року до будинку за адресою: [ADDRESS] та порядку накладення арешту на майно, яке там перебувало. Представник Другого відділу ДВС у місті Черкаси управління Міністерства юстиції (м. Київ) за дорученням Кривохижа Юрій Андрійович в судове засідання надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, з урахуванням відзиву на позовну заяву. Треті особи: Черкаська філія державного підприємства «Сетам», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не зявилися, причини неявки суду невідомі, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення рекомендованого повідомлення. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 31 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Ковтуненко-Пізняк Ганною Ігорівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57105323 з примусового виконання виконавчого листа № 711/10074/17 виданого 02.08.2018 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 111834,46 грн. 14 березня 2018 року головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Томашковим Олександром Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55958464 з примусового виконання виконавчого листа № 711/7627/17 виданого 28.02.2018 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 318210,10 грн. 14 березня 2018 року головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Томашковим Олександром Сергійовичем при примусовому виконані виконавчого листа № 711/7627/17 встановлено, що на виконані перебуває декілька виконавчих проваджень про стягнення боргу з одного боржника та винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 55958464, № 55958697 у зведене виконавче провадження № 55983474. 14 березня 2018 року головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Томашковим Олександром Сергійовичем при примусовому виконані виконавчого листа № 711/7627/17 у ВП № 55958464 винесено постанову, якою накладено арешт на майно, що належить боржнику (все майно) [PERSON] . 28 листопада 2019 року постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Расторгуєва Сергія Сергійовича при примусовому виконанні виконавчого листа № 711/10074/17 виданого 02.08.2018 приєднано виконавче провадження № 57105323 з примусового виконання виконавчого листа № 711/10074/17 виданого 02.08.2018 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 111834,46 грн. до зведеного виконавчого провадження № 55983474, яке веде Придніпровський ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області. 17 вересня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси надано головному державному виконацю Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Вікторії Анатоліївні дозвіл на примусове проникнення житла боржника [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з метою перевірки його майнового стану та опису й арешту належного йому майна, яке може бути використане для погашення боргу в межах зведеного виконавчого провадження № 55983474. 08 листопада 2021 року головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Вікторією Анатоліївною при примусовому виконанні виконавчого листа № 711/7627/17 у ВП 55958464 винесено постанову про залучення працівників Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців та залучених осіб, при проведенні виконавчих дій (примусове проникнення до житла), які будуть проводитись о 10 год. 00 хв. 17.11.2021 року за адресою: [ADDRESS] . 17 листопада 2021 року головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Вікторією Анатоліївною при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 55983474, де боржником є [PERSON] , встановлено, що адресою проживання [ADDRESS] , боржнику належить рухоме майно. Даною постановою описано та накладено арешт на майно: кавоварку чорного кольору BOSCH; кухонний комбайн сірого кольору KENWOOD; пральну машину BOSCH білого кольору; крісло офісне чорно-сірого кольору; телевізор чорного кольору SAMSUNG; відеокамеру чорного кольору SONY; дошку для прасування «BOSCH»; електричний камін; стілець біло-сірого кольору, яке належить боржнику [PERSON] . 30 листопада 2021 року Придніпровським відділом ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на адресу Черкаської філії ДП «Сетам» направлено Заявку щодо реалізації арештованого майна шляхом проведення торгів. Відповідно до Актів державного виконавця про проведені електронні торги від 15 грудня 2021 року та від 28 грудня 2021 року, головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Вікторією Анатоліївною при примусовому виконані зведеного виконавчого провадження № 55983474 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь фізичних та юридичних осіб боргу, складено відповідні акти про проведенні електронні торги рухомого майна, переможцями торгів стали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що дійсно 27 січня 2022 року постановою Черкаського апеляційного суду ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2021 року у справі за поданням головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Вікторії Анатоліївни про примусове проникнення до житла боржника скасовано, справу направлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси для розгляду за підсудністю. 04 лютого 2022 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси подання головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко В.А. про примусове проникнення до житла боржника [PERSON] залишено без задоволення. 21 вересня 2022 року постановою Черкаського апеляційного суду ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2022 року за подання головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко В.А. про примусове проникнення до житла боржника [PERSON] залишено без змін. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~5\~ЦПК України,\~у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 299/857/19. Здійснюючи право на судовий захист, звертаючись до суду, особа повинна вказати суб`єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 678/326/17. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19. В судовому засіданні встановлено, що предметом спору в даній справі є визнання права власності на майно та зобов`язання Органу державної виконавчої служби зняти арешт майна, скасувавши постанову про опис та арешт майна боржника від 17 листопада 2021 року. Проте, як встановлено в судовому засіданні, майно, на яке просить позивач визнати право власності, реалізовано шляхом проведення електронних торгів та перебуває у власності третіх осіб, а саме, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На думку суду, обраний позивачем спосіб захисту?є неефективним, оскільки, задоволення вимоги про визнання права власності на майно та зобов`язання Органу державної виконавчої служби зняти арешт майна, скасувавши постанову про опис та арешт майна боржника від 17 листопада 2021 року не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його наявності), зокрема повернення у його володіння або користування ним майна. Суд зазначає, що серед способів захисту речових прав ЦК України виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння (стаття 387). Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскарження всього ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункти 38, 39), від 1 та 15 жовтня 2019 року у справах № 911/2034/16 (пункт 46) та № 911/3749/17 (пункти 6.25, 6.26), від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17. Також, суд зазначає, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19). Задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на майно, яке вже було реалізоване, не призведе до поновлення прав позивача, відновлення володіння, користування або розпорядження ним зазначеним майном, а отже, такі вимоги не є ефективним способом захисту права позивача, яке потребуватиме додаткових засобів захисту. На думку суду, належним способом захисту позивача буде звернення до суду з вимогами про витребування майна із чужого незаконного володіння. Розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, в зв`язку з неналежним способом захисту позивачем своїх майнових прав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed