Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНА 2022» до [PERSON] , в якій просить: стягнути з [PERSON] орендну плату за період з 11.03.2022 по 11.10.2022 у розмірі 5600 доларів США, що становить 204784,16 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 11.10.2022, штрафні санкції у розмірі 324000,00 грн., 3% річних у розмірі 6143,52 грн. та інфляцію у розмірі 33759,29 грн., а також стягнути судовий збір у розмірі 8530,30 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 10 січня 2022 року між ТОВ «Фортуна 2022», в особі директора [PERSON] (Орендодавець) з однієї сторони та [PERSON] , (Орендар) з іншої, був укладений Договір найму (оренди) житла за адресою: [ADDRESS] на строк 12 місяців з моменту прийняття приміщення. Орендна плата становить 700 доларів США, яку орендар повинен сплачувати не пізніше десятого числа кожного місяця. Останній платіж за оренду квартири орендарем було переведено 9 лютого 2022 року. З 10 березня 2022 року відповідач систематично ухилявся від внесення орендної плати та спілкування із орендодавцем. Орендар не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання у частині сплати орендної плати, що є порушенням умов Договору оренди визначених у п.7.1. та 5.1.5. За період з 11.03.2022 по 11.10.2022 утворилась заборгованість по орендній платі у розмірі 5600 доларів США. У відповідності до п. 12.1.1. Договору за несвоєчасне внесення орендної плати орендар отримує штрафні санкції у розмірі 1800,00 гривень за кожен день прострочення, тому з відповідача підлягає стягненню 324000,00 грн. (180 днів х 1800,00 гривень). Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 6143,52 грн. та інфляцію у розмірі 33759,29 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНА 2022». Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. 13.02.2023 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Зазначив, що позивач після підписання договору вимагав оплатити орендну плату за користуванням приміщенням за рік наперед. 22 лютого 2022 року відповідачем було відправлене повідомлення позивачу про намір розірвання Договору оренди приміщення (п. 4.3 Договору), в односторонньому порядку, із проханням розрахувати суму доплати за користуванням приміщення (п. 4.3.1 договору). Дане повідомлення позивачем було проігнороване. Позивач почав вимагати виконання його прохання, погрожуючи закрити доступ до орендованого приміщення, що і зробив 26 лютого 2022 року без будь-якого попередження чим порушив пункт 5.2.1. Договору найму житла. Також, зазначив, що 26 лютого 2022 року його було призвано на військову службу. З 20 вересня 2022 року він намагався зв`язатись із позивачем по причині повернення речей і документів які утримував в приміщенні позивач, на що отримав відмову, із аргументацією, що поки позивач не повернеться в Україну, без його особистої присутності, вхід в його приватну власність - заборонено. Також, позивачем було наголошено, що це відбудеться тоді - коли закінчиться війна. В частині вимог щодо стягнення штрафних санкцій, 3% річних та інфляції заперечував з посиланням на п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (а.с. 48 - 51). 21.04.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив позовну заяву, в якій зокрема заначив, що відповідач повинен був попередити орендодавця про намір розірвати Договір у письмовій формі, чого зроблено не було, також відповідач повинен був повідомити орендодавця про розірвання Договору за 30 днів до такого розірвання, а також заплатити за увесь цей період. Відповідач не повідомляв позивача про намір розірвати Договір. Твердження відповідача про те, що позивач нібито з 26.02.2022 закрив відповідачу доступ до приміщення, не підтверджені жодними доказами, якнайменше до жовтня 2022 року у відповідача був доступ до приміщення, тобто на весь період, за який позивач просить сплатити належну йому орендну плату. Відмову про доступ до своїх речей та документів відповідач отримав 18 жовтня 2022 року, тобто, більш ніж через сім місяців після того, як він, фактично користувавшись приміщенням, перестав сплачувати орендну плату та після спливу періоду, за який позивач вимагає від відповідача сплатити орендну плату за Договором. Також зазначив, що п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України стосуються тільки правовідносин пов`язаних із кредитуванням та позикою (а.с. 92 - 95). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2023 року закрито підготовче засідання по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНА 2022» та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 27.06.2023 представник позивача позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив та зокрема пояснив, що орендна плата відповідачем була сплачена до 10.03.2022. Умовами договору передбачено його розірвання, проте цього зроблено не було оскільки відповідач користувався приміщенням. Зазначив, що вони намагалися вийти на зв`язок з відповідачем щоб з`ясувати чи користується відповідач приміщенням, але не змогли з ним зв`язатися. Лише в жовтні 2022 року був здійснений виїзд до приміщення і оглянуті приміщення. В приміщенні були речі відповідача з чого було зроблено висновок, що він користується приміщенням. Вказана квартира належить підприємству, яким сплачувалися комунальні платежі. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що позов не визнає з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та зокрема пояснив, що в лютому 2022 він надіслав лист позивачу про намір розірвати договір та 25.02.2023 його було призвано до лав Збройних сил України. Ніяких дзвінків та електронних листів від позивача до нього не надходило. З 20.09.2022 він звернувся до позивача з приводу того, щоб забрати свої речі з приміщення, проте отримав відмову від директора [PERSON] та його було повідомлено, що без його дозволу він не зможе зайти до приміщення. На зв`язок з директором він вийшов лише у жовтні 2022 року. Зазначив, що йому надався електронний ключ через додаток. З 26.02.2022 вже не можна було потрапити до приміщення оскільки доступ був закритий. Зазначив, що він надав номер телефона [PERSON] своєму товаришу, але він не зміг з ним зв`язатися та було прийнято рішення розірвати договір, оскільки позивач вимагав оплату на рік вперед і тільки готівкою. Представник позивача у судовому засіданні підтвердив, що використовувати приміщення можна було після дозволу керівника [PERSON] . Доступ був тільки в електронному форматі, який надавався керівником. Доступ до приміщення не закривався. Доступ надається наступним чином: є додаток та через інтернет надається доступ на весь час дії договору. Режим доступу відповідачу ніхто не закривав. В судове засідання 23.01.2024 відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом установлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНА 2022» є власником нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] (а.с. 21). 10 січня 2022 року між [PERSON] керівник ТОВ «ФОРТУНА 2022» (Орендодавець) та [PERSON] (Орендар) було укладено договір найму (оренди) житла № 10.01.2022/01 за адресою [ADDRESS] . Строк оренди квартири складає 12 місяців з моменту прийняття приміщення (п. 1.2.1 та 4.1 Договору). Згідно п. 3.2 Договору в момент підписання Договору Орендодавець передає Орендарю ключі від приміщення, що орендується. Відповідно до п. 7.1 Договору розмір орендної плати за користування приміщенням та майном складає 700 доларів США за один місяць орендного користування. У випадку прострочення по сплаті орендних платежів - пеня в розмірі 1800,00 грн. за кожен день прострочення, з вини орендаря (п. 12.1.1 Договору) (а.с. 31 - 35). Також 10 січня 2022 року між [PERSON] керівник ТОВ «ФОРТУНА 2022» (Орендодавець) та [PERSON] (Орендар) було підписано акт прийому-передачі житлового приміщення (а.с. 35зв. - 36). Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За умовами ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до умов ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. За приписами ч. ч. 1, 3, 5 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Частиною 6 ст. 762 ЦК України, передбачено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилається на те, що позивачем з 26.02.2022 було закрито доступ до орендованого приміщення, а також з 26.02.2022 його було призвано на військову службу. Так, Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, Указом Президента України №133/2022 було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року, строк дії воєнного стану продовжено з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України №757/2022 від 16.11.2022 строк дії воєнного стану продовжено з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента №58/2023 від 06.02.2023 строк дії воєнного стану продовжено з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента №254/2023 строк дії воєнного стану продовжено з 20 травня 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента №451/2023 строк дії воєнного стану продовжено з 18.08.2023 строком на 90 діб та Указом Президента № 734/2023 від 06.11.2023, строк дії воєнного стану продовжено з 15 листопада 2023 року до 14 лютого 2024 року. Листом від 28.02.2022 Торгово-Промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини, зокрема, військову агресію рф проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 28.02.2022 "Про ведення воєнного стану". Як слідує з військового квитка Серія [NUMBER] [PERSON] призваний на строкову військову службу і направлений у військову частину 26 лютого 2022 року (а.с. 64). Як було зазначено представником позивача, відповідачем була сплачена орендна плата до 10.03.2022. Доказів використання орендованого приміщення відповідачем, безпосереднє його перебування у приміщенні у період за який позивач просить стягнути з відповідача орендну плату (з 11.03.2022 по 11.10.2022), позивачем суду не надано. З огляду на зазначене, суд вважає доведеним факт наявності форс-мажорної обставини викликаної повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, що є підставою для звільнення відповідача від виконання грошового зобов`язання з урахуванням вимог ч. 6 ст. 762 ЦК України. Отже, вимога про стягнення з відповідача орендної плати за період з 11.03.2022 по 11.10.2022 у розмірі 5600 доларів США, що становить 204784,16 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 11.10.2022 задоволенню не підлягає. Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 324000,00 грн., 3% річних у розмірі 6143,52 грн. та інфляційних втрат у розмірі 33759,29 грн., оскільки є похідними від первісної вимоги. Враховуючи те, що суд відмовляє в задоволенні позову судові витрати відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд залишає за позивачем.

Outcome: dismissed