Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позові зазначено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . За цією адресою зареєстрована відповідачка, яка там не проживає. Позивач зазначає, що в цій квартирі відповідачка не проживає, її речей та належного їй майна там немає, але у зв`язку з тим, що вона зареєстрована в квартирі позивача, він позбавлений права вільно розпоряджатися належною йому на праві власності квартирою. Позивач просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , а також стягнути з відповідачки на свою користь понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073 гривні 60 копійок. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідачка не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подавала, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд вважає, що відповідачка була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає її неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у цій справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився без повідомлення причин такої неявки та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 23 серпня 2023 року, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареник О.О. і зареєстрований в реєстрі за № 2-1525, продавець [PERSON] передала у власність покупця нерухоме майно, а покупець [PERSON] прийняв належне продавцю на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і сплатив за нього обговорену грошову суму. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 23 серпня 2023 року. Згідно з довідкою про зареєстрованих осіб, виданою Управлінням реєстраційних повноважень та введення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] (уповноважений власник) та [PERSON] (без родинних відносин). Згідно з інформацією, отриманою з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання відповідачки зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно із заявою власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), позивачу відмовлено у знятті відповідачки із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] . V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, нормами ЦК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, та мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Разом із цим, право користуватися житловим приміщенням виникає та існує у особи за наявності відповідного права власності на квартиру (будинок) у цієї особи або у членів її сім`ї. Із припиненням права власності особи або членів її сім`ї втрачається й право особи на користування цим житловим приміщенням. Таким чином, судом було встановлено, що з 23 серпня 2023 року відповідачка не проживає у належній позивачу квартирі, вона не є членом сім`ї позивача, її речей та належного їй майна в квартирі немає, вимог щодо подальшого проживання у вказаній квартирі відповідачка не пред`являла, будь-які домовленості між позивачем як власником житла та відповідачкою щодо її проживання в квартирі відсутні. Однак, дотепер місце проживання відповідачки залишається зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини порушують права позивача як власника квартири. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073 гривні 60 копійок підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved