Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

ТОВ «Комуналка» звернулось в суд з позовом до [PERSON] та просить про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 20722,69 грн 06 коп., з яких 18876 грн. 17 коп. сума основного боргу, 521,74 грн. - 3% річних та 1324,78 - збитки від інфляції. Посилається на те, що ТОВ «Комуналка» є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Комуналка» з метою забезпечення житлово-комунальними послугами мешканців будинку були укладені відповідні договори з постачальниками послуг, зокрема, договір про постачання електричної енергії № 43847 від 16 липня 2017 року з ПАТ «Київенерго», договір № 1541884 про постачання теплової енергії у гарячій воді від 06 грудня 2017 року з ПАТ «Київенерго», договір № 1541884 про постачання теплової енергії у гарячій воді від 22 серпня 2018 року з КП «Київтеплоенерго», договір СМ-07-18 про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів (ТПВ) від 24 січня 2018 року з ТОВ «Крамар Еко». Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . [PERSON] оплату за житлово-комунальні послуги не вносив, але фактично ними користувався. Таким чином, за період з січня 2018 року по червень 2019 року виникла заборгованість у сумі 20722,69 грн 06 коп. Ухвалою суду від 15.07.2019 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Відповідач позовну заяву з додатками отримав. 21 серпня 2019 року до суду надійшов відзив у якому позов не визнав та вказав, що позивач застосував тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який не затверджений відповідними розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради, що є порушенням ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та не обгрунтував у позові ту обставину, що він має індивідуальний засіб обліку теплової енергії та який об`єм було ним спожито. Просив у позові відмовити. 09.09.2019 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій наголошує на тому, що між сторонами було укладено договір саме на надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а тому ціна/тарифи на такі послугу не підлягає затвердженню та погодженню органами місцевого самоврядування. Зазначає, що відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості (на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України), а посилання на те, що розрахунок позивача є незрозумілим, є безпідставними та необґрунтованими. 30.09.2019 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що посилання позивача на ст.10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №2186-VIII від 09.11.2017 є безпідставними, оскільки він набрав чинності 01.05.2019, тобто після виникнення спірних правовідносин та після укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №26/05/17 від 22.05.2017. Акцентує увагу на тому, що предметом договору є надання позивачем саме послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а не послуги з управління багатоквартирним будинком. Враховуючи зазначене, просить відмовити у задоволенні позову. 18 червня 2021 року та 24 серпня 2022 року до суду від представника позивача надійшли заяви про збільшення позовних вимог. Ухвалою суду від 18.01.2024 заяву про збільшення розміру позовних вимог від 18.06.2021 повернуто заявнику. Ухвалою суду від 18.01.2024 заяву про збільшення розміру позовних вимог від 24.08.2022 залишено без розгляду. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. У червні 2019 року позивач ТОВ «Комуналка» звернувся до суду із даним позовом, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 20722,69 грн 06 коп., з яких 18876 грн 17 коп сума основного боргу, 521,74 грн - 3% річних та 1324,78 - збитки від інфляції., стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1921 грн. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Із матеріалів справи вбачається, що наказом ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» від 06 лютого 2017 року № 00009/0/8-17 визначено ТОВ «Комуналка» експлуатуючою організацією на житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями по [ADDRESS] (а. с. 7). На а.с.11-14 наявна копія акту прийому-передачі житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по [ADDRESS] на обслуговування та експлуатацію до ТОВ «Комуналка», складеного ПАТ «ХК «Київміськбуд» та ТОВ «Комуналка» 24 квітня 2017 року. Судом встановлено та цього не заперечували сторони, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 січня 2018 року. На а.с. 15-83 наявні копії договорів, укладених ТОВ «Комуналка»: 16 листопада 2017 року - договору про постачання електричної енергії № 43847 з додатками , укладеного з ПАТ « Київенерго», 22 серпня 2018 року - договору № 1541884 на постачання теплової енергії у гарячій воді, укладеного з КП «Київтеплоенерго», 24 січня 2018 року - договору про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів, укладеного з ТОВ «Крамар Еко». Згідно п. 2 договору від 24 січня 2018 року про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів, укладеного ТОВ «Комуналка» з ТОВ «Крамар Еко», послуги, що надаються виконавцем, приймаються замовником шляхом щомісячного підписання двостороннього акту наданих послуг, таким чином, об`єм наданих послуг підтверджується та розраховується кожного поточного місяця на підставі відповідного акту, який надається виконавцем та має бути підписаний замовником впродовж десяти робочих днів з дати його надання/відправлення. На а. с. 84-87 знаходиться копії нарахувань по особовому рахунку 100144038516 А-26, [ADDRESS] , складеного ТОВ «Комуналка» за період з лютого 2018 року по травень2019 року, згідно якого заборгованість по особовому рахунку складає 18371,83 грн., що складається у різних нарахувань, а саме: з оплати послуг на сміття, електроенергії, тепла по лічильнику, квартплати. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами. 22 травня 2017 року укладено договір № 26/05/17 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком між ТОВ «Комуналка» та [PERSON] , окремі пункти якого були предметом оскарження у справі № 760/18651/19. Шляхом огляду Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року у справі № 760/18651/19 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комуналка» про визнання недійсними пункту договору та розрахунку тимчасового тарифу у задоволенні позову відмовлено. Вказане рішення набрало чинності. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно долученої копії роз`яснення, викладеного в листі Департаменту економіки систем життєзабезпечення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 грудня 2017 року, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Розрахунки зі споживачами за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій мають здійснюватися за тарифами, сформованими згідно з вимогами Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», та встановленими уповноваженими органами відповідно до повноважень, наданих їм чинним законодавством (а. с. 115 - 117). Згідно відповіді Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19 червня 2019 року на інформаційний запит адвоката, повідомлено, що в період з 01 січня 2017 року тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою [ADDRESS] по даному будинку органами місцевого самоврядування не встановлювалися (а. с. 118). Також шляхом огляду Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що у провадженні Солом`янського районного суду знаходилися цивільні справи за позовами ТОВ «Комуналка» про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, так у постанові Київського апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги у справі № 760/6379/22 встановлено, що згідно витягу з протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням [ADDRESS] , що відбулись 15 листопада 2018 року, від 30 листопада 2018 року, затверджено рішення по управлінню будинком силами ОСББ «Освіти 16-А», затверджено передачу будинку 01 червня 2019 року, затверджено кошторис ОСББ на 2018 - 2019 роки, авансовий внесок, розмір внесків на послуги охорони. За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла до 01 травня 2019 року) та ст. 7 чинного Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановленні договором або законом (пункт 1 частина третя статті 20 Закону), а обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором (пункти 1, 3 частина друга статті 21 Закону ). Аналогічний обов`язок споживача щодо здійснення оплати житлово-комунальних послуг передбачений п. 5 ч. 2 ст. 7 чинного Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ТОВ «Комуналка» посилався на те, що є експлуатуючою організацією, яка здійснювала обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується наказом ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 06 лютого 2017 року та актом прийому-передачі житлового будинку на обслуговування та експлуатацію до ТОВ «Комуналка» від 24 квітня 2017 року. Позивач уповноважений надавати послуги, зокрема, з утримання будинку та прибудинкової території, організації та задоволення потреб мешканців будинку в житлово-комунальних та інших послугах, укладення договорів з суб`єктами господарювання для забезпечення житлового фонду комунальними послугами, нарахування, обліку та збору плати за надані споживачам послуги, а тому має право вимагати від споживачів оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, виконавцем яких є позивач, а також плати за інші надані житлово-комунальні послуги. Позивач забезпечує житлово-комунальними послугами в тому числі квартиру [ADDRESS] в будинку, власником якої є відповідач. Відповідач оплату за житлово-комунальні послуги не вносив, але фактично ними користувався, в зв`язку з чим станом на день подання позову утворилась заборгованість. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом із тим, на підтвердження обставин, що мають значення для справи, позивачем не надано, на якій підставі позивачем нараховано відповідачу заборгованість за житлово-комунальні послуги саме у розмірі, зазначеному у позові, складеному ТОВ «Комуналка». Відсутність таких доказів в матеріалах справи унеможливлює перевірку судом наявності підстав стягнення оплати з [PERSON] за вказаними ТОВ "Комуналка" видами житлово-комунальних послуг і правильності нарахованого позивачем розміру заборгованості. До матеріалів справи додані лише розрахунки 3% відсотків річних та розрахунки збитків від інфляції, з яких вбачається, що ставши власником помешкання у січні 2018 року, відповідач на 21.02.2018 вже мав заборгованість у сумі 6351,77 грн., а з додатку №10 на аркуші справи 84 вбачається , що до сплати за лютий 2018 року підлягає 2162 грн, а борг складає 4189,68 грн. Відповідно до ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Тобто, на суд лише покладено обов`язок сприяння учасникам процесу в реалізації ними своїх прав, а не збирання доказів та встановлення осіб, які мають відповідати за позовом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Статтями 83 та 84 ЦПК України врегульовано порядок подання та витребування доказів судом. Тобто, законом на суд у певних випадках лише покладено обов`язок витребувати докази щодо предмету спору за клопотанням сторін. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд зазначає, що додаток №10 на аркуші справи 84, з точки зору суду не є належним доказом заборгованості відповідача, оскільки не містить деталізованого розрахунку нарахувань, крім того містить таке поняття як інші послуги, без зазначення їх деталізації, що унеможливлює перевірку даних нарахувань судом. Позивачем не надано суду квитанцій, рахунків або у іншому вигляді сформованих вимог на ім`я відповідача [PERSON] про оплату житлово-комунальних послуг за період, за який, на думку позивача, у нього виникла заборгованість. Також суд враховує, що позивачем не надано доказів фактичного виконання договорів, укладених ТОВ «Комуналка» з КП «Київтеплоенерго», ТОВ «Крамар Еко», ПАТ «Київенерго» зокрема актів приймання-передачі наданих послуг, платіжних доручень по цим договорам тощо, оскільки питання фактичного користування житлово-комунальними послугами належить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення (правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц, провадження № 61-11107св18, від 28 жовтня 2019 року в справі № 727/9295/16-ц, провадження № 61-28680св18). Отже, оскільки позивачем не виконано процесуального обов`язку щодо доведення обставин утримання будинку, в якому знаходиться належна відповідачу [PERSON] квартира, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] заявленої до стягнення суми боргу. Доводи відповідача, щодо того позивач застосував тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який не затверджений відповідними розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради, що є порушенням ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» були предметом дослідження у справі 760/18651/19 та відхиляються судом, оскільки суд відмовляє в позові в зв`язку із його недоведеністю і необґрунтованістю, що є самостійною підставою для відмови в позові. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову із наведених вище підстав.

Outcome: dismissed