Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулись до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.04.2018 у сумі 174449, 24 гривень та судові витрати по справі в розмірі 2616, 74 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.04.2018 [PERSON] отримав кредит у розмірі 93 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" відкрили [PERSON] картковий рахунок, випустили та надали платіжну картку, а також здійснювали її обслуговування. [PERSON] зобов`язався у строки здійснювати погашення заборгованості, проте через неналежне виконання умов договору виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте подав суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте подав суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки АТ КБ "ПРИВАТБАНК" неправильно здійснили розрахунок боргу за пред`явлений період, оскільки в наданих позивачем банківських виписках значиться списання грошових коштів з кредитного ліміту відповідача в рахунок погашення відсотків. Тобто, позивач списував з кредитного ліміту відповідача грошові кошти в рахунок погашення боргу за відсотками та комісією, в той час коли умовами договору нарахування будь-яких відсотків та комісій не було передбачено. Крім того, Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить будь-яких умов щодо нарахування відсотків та комісії. Відповідно до умов і правил надання банківських послуг, для надання кредитних коштів, клієнт повинен вчинити певні активні дії, а саме подати відповідну заявку. Сторона позивача стверджує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Фактично, як слідує із заяви відповідача, анкета-заява мала бути єдиним документом з цього переліку, де позивач поставив власний підпис. Відповідач вищевказану анкету - заяву не бачив і не підписував та ставить під сумнів існування її в оригіналі. Щодо стягнення відсотків (процентів) та штрафних санкцій, представник відповідача звертає увагу суду на ту обставину, що анкета заява надана Позивачем не містить будь-яких умов щодо нарахування відсотків та комісій. Позивач розрахував заборгованість за період з 21.04.2015 по 31.03.2020, на підтвердження чого надав банківську виписку, при тому, що так звана анкета-заява датується 11.04.2018, відповідно її дія не розповсюджується на нарахування боргу за період з 21.04.2015 по 10.04.2018. Всього за період з 21.04.2015 по 31.03.2020 позивач списав з відповідача та надав кредиту: відсотки - 139 139, 90 грн, комісія - 30 310, 12 грн, тіло кредиту - 569 201, 86 грн, погашення- 564 305, 98 грн. Таким чином, з урахуванням вищевказаних розрахунків, відповідач отримав від позивача 569 201,86 грн кредитних коштів, а повернув 564 305,98 грн, відповідно відповідач заборгував позивачу 4 895,88 грн, а не 174 449,24 грн, як це зазначено в позовній заяві. Посилаючись на правовий висновок, викладений в постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі №342/180/17 зазначив, що боржник який підписав відповідну заяву про приєднання зобов`язаний сплачувати лише ті проценти та нести ту відповідальність, яка прописана безпосередньо у підписаній ним заяві. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного заявлена до стягнення позивачем сума не відповідає дійсності, оскільки вона враховує всі проценти та комісії, згоду на які відповідач не надавав. Просив відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача 12 000 грн витрат на правову допомогу. У відповіді на відзив представник позивача просила задовольнити позовні вимоги. Зазначила, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг №б/н від 11.04.2018, згідно з якої отримав кредит у розмірі 93 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У цій заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заявника про приєднання. Підписавши заяву, банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані офіційному сайті банку складають договір про надання банківських послуг. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] (п.п. 1.1.1.90, 2.1.1.11 Умов) - ключем до карткового рухунку є пластикова Картка (п. 1.1.1.62 Умов), яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав відповідач (п. 1.1.1.15 та п. 1.1.1.16 Умов) в заяві. Картковий рахунок - рахунок фізичної особи, до якого випущена Карта (п.п. 1.1.1.90 Умов) та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів. За Допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати Дистанційне обслуговування (п. 1.1.1.25 Умов - комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта). Таким чином Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону, на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП - пароль. Позивачем подана до суду копія анкети-заяви від 11.04.2018, з якої вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки та особистим підписом засвідчив, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Також до матеріалів позовної заяви долучено "Тарифи", з яких чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,1% (37,20% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Приймаючи до уваги те, що за ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що Заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Підпис на документі на планшеті, передбачено чинним законодавством та має таку саму юридичну силу, як і вланоручний підпис. Банком надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт і вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, отже й отримав кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі "Сума погашення за наданим кредитом"). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового-рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Враховуючи норми закону та докази, що містяться в матеріалах справи, можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Крім того, на заперечення щодо посилання відповідача на постанову ВП ВС у справі №342/180/17 представником позивача вказано, що у матеріалах справи містяться: наказ про затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, що підтверджує надання до позовної заяви саме тієї редакції, що була чинна на момент підписання заяви позичальника; довідка щодо виданих кредитних карток відповідачу, що підтверджує строки дії кредитних карток та їх цільове призначення; довідка про зміну кредитного ліміту, що підтверджує встановлення розміру кредитного ліміту та його подальшу зміну; виписка по рахунку, що підтверджує використання кредитного карткового рахунку відповідачем, погашення кредитного ліміту та сплату відсотків, тобто вчинення дій що підтверджують усвідомлення відповідачем обов`язків щодо повернення кредиту та внесення плати за його використання. Вказані документи підтверджують чинність редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, а також укладення саме кредитного договору та його подальше виконання, а не лише звернення відповідача до банку з метою подальшого укладення договору. Відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку. Вказані операції підтверджують надання банком кредитного ліміту, його використання відповідачем та сплату відсотків за його користування. Також, судом необхідно врахувати наступні постанови Верховного суду: від 10.04.2019 по справі №356/1635/16-ц; від 28.03.2019 по справі №428/2873/17; від 06.02.2018 по справі №755/2720/16-ц; від 17.04.2019 по справі №666/388/16-ц. Слід зауважити, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Тому було надано виписку по рахунку, з якої вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту зазначено, що відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, а для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку із встановленим початковим кредитним лімітом, який у подальшому збільшився. При встановленні та зміні кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Нарахування процентів на поточну заборгованість: N *М /365*(2 абої) *У=2 N - заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, нараховані відсотки та санкції (в попередньому місяці); М - процентна ставка; 360/365 -кількість днів у році; 2 або 1 - коефіцієнт процентної ставки (1- застосовується у разі належного виконання зобов`язань, 2- підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості); У разі зміни процентної ставки розрахунок процентів на заборгованість, що виникла до зміни нараховується за діючою процентною ставкою на момент використання цих коштів, якщо частина боргу використана уже після зміни процентної ставки, розрахунок процентів на цю частину заборгованості здійснюється за новою процентною ставкою. Вказана умова не діє при нарахуванні процентів на прострочену заборгованість. При розрахунку процентів цифри, починаючи з третього знака після коми, відкидаються. Сума після коми ручного розрахунку може відрізнятися від розрахунку, який доданий до позову у зв`язку з автоматичним округленням. Пунктом 1.1.3.1.6. Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що Клієнт доручає Банку списувати кошти з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за Договором, у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з картрахунка, у разі настання термінів платежів за іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту картрахунка. Тобто при нарахуванні Банком процентів, коміссій, пені і не внесення коштів Клієнтом на погашення цієї заборгованості, Банк має право здійснити списання цієї заборгованості за рахунок кредитного ліміту. Клієнту була оформлена і видана кредитна картка преміум класу, яка має ряд переваг перед іншими кредитними картами. Відповідно до Тарифів, з якими був ознайомлений позичальник, що підтверджується підписом у заяві на отримання кредиту, власником карти сплачується комісія за обслуговування за картками преміум класу. Розрахунок, який здійснив відповідач не є належним доказом, тому що останній немає спеціальних знань для здійснення такого розрахунку. Таким чином, кредитний договір чинний, а заперечення представника відповідача нічим не обґрунтовані. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (далі - відповідач) звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач, Банк) з метою отримання банковських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 11.04.2018, згідно з якої отримав кредит у розмірі 93 000, 00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.19). ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК", відкрили [PERSON] картковий рахунок і випустили платіжну картку з встановленим кредитним лімітом, а також здійснювали її обслуговування, а [PERSON] зобов`язався здійснювати погашення заборгованості. Крім цього, заява містить вказівку, що [PERSON] ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, які разом із підписаною заявою складають договір про надання банківських послуг. Виписки по картковому рахунку [PERSON] свідчить про користування грошовими коштами на рахунку (а.с.9-16). Довідки АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свідчать про встановлення та зміну кредитного ліміту та надання банком 3-х кредитних карток [PERSON] , остання [NUMBER] , дата відкриття 14.06.2018, терміном дії до 06/22 ( а.с.17, 18). Позивач зазначає, що через неналежне виконання [PERSON] умов договору станом на 29.10.2021 утворилася заборгованість на загальну суму 174 449, 24 грн, яка складається із заборгованості: за кредитом - 113250, 76 грн, за відсотками - 61198, 48 грн (а.с.7-8). На виконання ухвали суду від 08.02.2023 щодо витребування у АТ КБ «Приватбанк» оригіналу анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 11.04.2018 підписану [PERSON] до суду надійшла відповідь від 14.02.2023 № 820985, з якої вбачається, що анкета - заява № б/н від 11.04.2018 підписана клієнтом в електронному вигляді за допомогою стилуса. На бумажному носії не оформлювалася. При здійсненні клієнтом власноручного підпису на планшеті не використовувались ніякі електронні дані в якості аналогів власноручного підпису, натомість було вчинено саме власноручний підпис, але на електронному документі на екрані сенсорного пристрою (а.с.183-184). Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. У ч.1 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, у матеріалах справи міститься лише копія анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 11.04.2018, оскільки на бумажному носії не оформлювалася, та підписана відповідачем власноручно, але на електронному документі на екрані сенсорного пристрою, що підтверджено інформацією, наданою АТ КБ "ПРИВАТБАНК від 14.02.2023 № 820985, та не спростована стороною відповідача. Проаналізувавши матеріали справи та докази, якими їх підтверджено, судом встановлено, що відповідач користувався грошовими коштами на рахунку, отримував кошти через банкомат, виконував перекази, здійснював розрахунки через термінали, та інше. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором, тобто відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором, тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. В своєму відзиві на позов представник відповідача [PERSON] вказав, що позивач неправильно здійснив розрахунок боргу за пред`явлений період, оскільки в наданих позивачем банківських виписках значиться списання грошових коштів з кредитного ліміту відповідача в рахунок погашення відсотків та комісій. Тобто, позивач списував з кредитного ліміту відповідача грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за відсотками та комісією, в той час коли умовами договору нарахування будь-яких відсотків та комісій не було передбачено. Всього за період з 21.04.2015 по 31.03.2020 позивач списав з відповідача та надав кредиту: відсотки - 39 139, 90 грн, комісія - 30 310, 12 грн, тіло кредиту- 569 201, 86 грн, погашення- 564 305, 98 грн. Таким чином, відповідач отримав від позивача 569 201,86 грн кредитних коштів, а повернув 564 305,98 грн, відповідно відповідач заборгував позивачу 4 895,88 грн, а не 174 449,24 грн, як це зазначено в позовній заяві (а.с. 126-128). Аналізуючи розрахунок, який надано представником відповідача, суд дійшов висновку, що він не містить будь-яких розрахунків щодо погашення заборгованості, розмір та залишок за тілом кредиту, суми, які були списані з кредитного ліміту у рахунок погашення заборгованості за відсотками та комісією, у який саме період часу і дати здійснювалися списання чи погашення, а також іншої інформації для вирахування і перевірки цього розрахунку судом. Розрахунок містить лише остаточні суми (відсотки - 139 139, 90 грн, комісія - 30 310, 12 грн, тіло кредиту - 569 201, 86 грн, погашення- 564 305, 98 грн), які не мають обґрунтування щодо їх обчислення, а також вирахування залишку розміром 4 895,88 грн будь-яким розрахунком не підтверджено. На підставі чого суд критично оцінює розрахунок, наданий представником відповідача, вважає його необґрунтованим та недоведеним. Таким чином, зваживши у сукупності надані докази по справі, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Доводи представника відповідача викладені у відзиві спростовуються аргументами викладеними представником позивача у відповіді на відзив, а також матеріалами справи, які проаналізовано вище. Зважаючи на рішення прийняте судом по суті позову, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі в сумі 2616,74 грн - сплаченого судового збору, а вимоги відповідача щодо стягнення з позивача витрат на професійну допомогу задоволенню не підлягають, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved