Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-10 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, де зазначила третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Фонд державного майна України, про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18 травня 2017 року її було призначено на посаду виконуючого обов`язки директора Державного підприємства ДП «ДГ «Червоний землероб». 05 липня 2017 року було призначено на посаду директора на умовах контракту, а 04 липня 2022 року звільнено з посади, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, в зв`язку із закінченням дії контракту. 05 липня 2022 року її було призначено на посаду виконуючого обов`язки директора цього ж підприємства, а 20 березня 2023 року звільнено з посади на підставі пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України. Вважає, що дане звільнення проведено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки фактична дата її звільнення 20.03.2023 року, коли вона отримала трудову книжку, а не 13.03.2023 року, коли вона перебувала у відпустці. В день звільнення їй не видали копію відповідного наказу та не провели повний розрахунок, а запис про її звільнення у трудовій книжці не завірений печаткою відповідача та виконано неповноважною особою. На цій підставі вважає її звільнення незаконним, тому звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2023 року задоволено клопотання представника третьої особи Фонду державного майна України про проведення справи в режимі відеоконференції. 25 жовтня 2023 року ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області, постановленою не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, відмовлено представнику третьої особи у клопотання про закриття провадження у справі. Також, 25 жовтня 2023 року ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області, постановленою не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, відмовлено позивачу у задоволення клопотання про залучення Фонду державного майна України співвідповідачем, у зв"язку із пропуском нею процесуальних строків та відсутністю підстав для їх поновлення. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просили його задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представники відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України [PERSON]. та Ноженко І.О. в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні вказуючи, що ДПДГ «Червоний землероб» не є належним відповідачем у цій справі, так як наказ про звільнення позивачки приймав Фонд державного майна України. До суду також надійшов відзив, який обґрунтований тим, що позивачку було призначено на посаду виконуючого обов`язки директора ДП «Дослідне господарство «Червоний землероб» КДСДС НААН України наказом від 05.07.2022 року №54-к, який було видано директором Інституту сільського господарства Степу НААН України, саме ця установа була органом управління якому було підпорядковане державне підприємство у липні 2022 року. [PERSON] було призначено на посаду виконуючого обов`язки директора підприємства на визначений термін, тобто до призначення директора підприємства. Позивач погодилась зі змістом наказу та терміном, на який її призначають на посаду виконуючої особи директора, тобто у даному випадку до 14.03.2023 року. Також вказують, що 13.03.2023 року о 09 год. 35 хв. в приміщенні Управління забезпечення реалізації повноважень у Кіровоградській області регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях позивачку [PERSON] було ознайомлено з наказом Фонду про її звільнення та відповідно вручено копію такого наказу. Проте, позивачка в присутності свідків повідомила, що підписувати даний наказ відмовляється, про що складений відповідний акт. Також повідомляють, що [PERSON] з 09.03.2023 року по 18.03.2023 рік (включно) перебувала у відпустці, тому останню було звільнено у перший робочий день після відпуски, тобто 20.03.2023 року про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці. А відтак вважають, що запис у трудовій книжці та день звільнення 20.03.2023 року відповідають нормам чинного законодавства. Крім того вважаєть,що позивачкою порушено строк звернення до суду з вказаним позовом, оскільки вона звернулась до суду з позовом 17.07.2023 року, тобто через 4 місяці і 3 дні після отримання копії наказу про звільнення, при цьому спочатку звернулася до Господарського суду в Кіровоградській області, який 23.05.2023 року їй відмовив у відкритті провадження у справі про визнання недійсним наказу про звільнення, а відтак вважають, що позивачем пропущено строки звернення до суду з вказаним позовом, на цій підставі простять відмовити в задоволені позову в повному обсязі (а.с.54-58, том 1). Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Фонд державного майна України Хоменко П.В. та Руденко К.М. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили в повному обсязі та просили відмовити позивачу в його задоволенні надавши до суду письмові пояснення де зазначено, що в своїй позовній заяві [PERSON] підтвердила той факт, що 20.03.2023 року їй було видано на руки трудову книжку, в якій міститься запис про її звільнення з посади згідно з п.2 ч.1 статті 36 КЗпП України, згідно з наказом №458 від 09.03.2023 року. При цьому з позовом про визнання протиправним наказу та поновлення на роботі позивач звернулася до суду 17.07.2023 року, тобто з пропуском строку звернення до суду. За таких обставин, Фонд звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності та просить у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с.160-164, том 1). Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази у їх сукупності вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Наказом №54-к від 05.07.2022 року Інституту сільського господарства Степу НААН України «Про призначення в.о. директора ДП ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН» [PERSON] призначено з 05 липня 2022 року виконуючим обов`язки директора ДП ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України» на період, до призначення керівника у встановленому законодавством порядку (а.с.59, том 1). Даний факт також підтверджується штатним розписом підприємства на 2022 рік та штатним розписом підприємства на 2023 рік (а.с.132-141, том 1). Наказом Фонду державного майна України від 09.03.2023 року №458 «Про вирішення кадрових питань державного підприємства «Дослідне господарство Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» [PERSON] , виконувача обов`язків директора ДП «ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України» звільнено 13.03.2023 року, у зв`язку з закінченням строку, згідно з пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП та директором ДП «ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України" призначено [PERSON] з 14.03.2023 року (а.с.47, том 1). Згідно копії трудової книжки на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] від 17.05.2005 року вбачається , що 20.03.2023 року в ній зроблено запис №24 наступного змісту: «Звільнена з посади згідно з п.2 частини першої ст. 36 КЗпП України. Наказ № 458 від 09.03.2023 р. інспектор з кадрів [PERSON] » (а.с.7-9, том 1). 05 квітня 2023 року [PERSON] було направлено лист директору ДП ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН з вимогою виконати приписи статті 47 КЗпП та видати копію наказу (розпорядження) про звільнення, видати письмове повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні та провести розрахунок нарахованих сум при звільненні (а.с.10, том 1). Листом директора ДП ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН [PERSON]. від 18.04.2023 року № 25 «Про надання інформації», останній повідомив, що позивачку звільнено з посади наказом Фонду державного майна України від 09.03.2023 року. Датою звільнення є 13.03.2023 рік, але фактичним днем звільнення стала дата 20.03.2023 року, у зв`язку з перебуванням її у відпустці. Крім того, саме у день звільнення 13.03.2023 року позивачці було надано наказ про звільнення 13.03.2023 року представником органу управління - виконуючим обов`язки заступника начальника регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях Кругалем Є.О. (а.с.11, том 1). 13 березня 2023 року [PERSON] відмовилася підписати письмове підтвердження отримання нею копії Наказу Фонду державного майна України від 09.03.2023 року №458 «Про вирішення кадрових питань державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», яким її звільнено з посади виконувача директора ДП «ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України», про що складено відповідний акт представниками Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях від 13.03.2023 року (а.с.48, том 1). З Акта відмови від здійснення приймання-передачі справ в.о. директора ДП «ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України» від 13 березня 2023 року встановлено, що цього дняу о 09:40 [PERSON] відмовилась виконати вимоги п.4 Наказу Фонду державного майна України «Про вирішення кадрових питань ДП ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України» від 09.03.2023 року №458 та передати печатку підприємства, установчі документи, матеріальні цінності, а також справи управління господарською діяльністю підприємства (а.с.80, том 1). 20 березня 2023 року актом приймання - передачі [PERSON] прийнято від в.о. директора ДП ДГ «Червоний землероб» [PERSON] печатку підприємства, установчі та інші документи (а.с.82-83, том 1). З листа начальника Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького РУП в Кіровоградській області від 29.03.2023 року №1583/111-4-2023 щодо втрати печатки підприємства ДП ДГ «Червоний землероб» встановлено, що 20.03.2023 року [PERSON] передала печатку підприємства [PERSON] та її втрачено не було, про що складений відповідний акт (а.с.81, том 1). В судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , який суду показав, що 13.03.2023р. в кабінеті №802 в приміщенні Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях в м.Кропивницький вул. Княгині Ольги, 2, він ознайомлював [PERSON] в присутності свідків з наказом про її звільнення, копію якого вона особисто отримала, проте відмовилася поставмити свій підпис в наказі на підтвердження ознайомлення з його змістом та отримання його копії, про що було складено відповідний акт за участі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , яка суду показала, що вона була присутня під час ознайомлення [PERSON] з наказом про звільнення, але та відмовилася його підписувати, про що було складено відповідний акт. Дана подія відбувалася в кабінеті [PERSON] , де також були присутні [PERSON] та [PERSON] судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду аналогічні свідкам [PERSON] та [PERSON] показання. Відповідно до змісту ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає. Відповідно до статті 5-1 Кодексу законів про працю України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У статті 234 КЗпП закріплено, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. У статті 234 КЗпП не передбачається переліку поважних причин для поновлення строку, оскільки їх поважність має визначається в кожному випадку, залежно від конкретних обставин. Вочевидь, що як поважні причини пропущення строку, встановленого в частині першій статті 233 КЗпП, мають кваліфікуватися ті, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами. Відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Оскільки судом встановлено, що копію трудової крижки при звідльнені позивачка отримала 20.03.2023 року, а звернулася до суду з позовом про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі 17.07.2023 року, тому вона пропустила місячний строк для звернення до суду із позовом у справі про звільнення, проте суд не вбачає підстав для його застосування та поновлення, оскільки позовні вимоги до відповідача ДП «ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України» є безпідставними, що є самостійною підставою для відмови у позові. Згідно зі статтею 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (стаття 23 КЗпП України). У частинах третій та четвертій статті 36 КЗпП України визначено, що зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40). Згідно з пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Згідно ч.3 ст.21 КЗпП особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. На контрактну форму договору не поширюється положення ст.9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними. Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору. З матеріалів справи вбачається, що позивачку [PERSON] було призначено на посаду виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України наказом від 05 липня 2022 року №54-к, який було видано директором Інституту сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України, тобто на визначений термін, до призначення директора підприємства. Визначений термін у розумінні строків, на який укладається трудовий договір, та які визначено положеннями статті 23 КЗпП, є строком такого трудового договору, який встановлюється за погодженням сторін, і позивачка погодилася зі змістом наказу та терміном, на який її було призначено на посаду виконуючого особи директора, до призначення керівника підприємства. Судом також встановлено, що трудовий договір у письмовій формі контракту з позивачкою, як виконувачем обов"язків директора, було укладено відповідачем ДП «ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України» 05.07.2022 року, при цьому, суд звертає увагу, що зміст контракту [PERSON] не досліджувався, оскільки він не був наданий позивачкою до суду, а прийняв рішення у формі Наказу №458 від 09.03.2023 року про її звільнення з цієї посади вже керівник Фонду державного майна України, й зі змістом цього наказу її було ознайомлено представником Фонду та вручено його копію 13.03.2023 року, що підтверили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , також ці обставини узгоджуються із актами від 13.03.2023р.. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Фонд державного України» Фонд є центральним органом виконавчої влади із спепціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об"єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності. Фонд відповідальний перед Президентом України. Діяльність Фонду державного майна України спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 №910-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності» прийнято рішення про передачу єдиних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій і пакетів акцій (частки), що належать державі у статутних капіталах господарських товариств, із сфери управління уповноважених органів управління до сфери управління Фонду державного майна за переліком згідно з додатком, зокрема, із сфери управління Національної академії аграрних наук передався єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (код за ЄДРПОУ 00729913). Як вбачається зі змісту статуту ДП «ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України» затвердженого наказом Фонду державного майна України від 09.03.2023 року №460, а саме п.п.1.1. Розділу 1, ДП «ДГ «Червоний землероб» КДСДС НААН України» є державним унітарним підприємством, що діє як державне комерційне підприємство, засноване на державній власності та належить до сфери управління Фонду державного майна України ( Суб"єкт управління Підприємства). Підпунктом 10.7.7. Розділу 10 Статуту визначено, що до виключної компетенції Суб"єкта управління Підприємства належить призначення (обрання) та припинення повноважень Директора Підприємства; затвердження умов трудового договору (контракту), що укладатиметься з ним; встановлення розміру його винагороди; призначення (обрання) особи, яка уповноважується на підписання трудового договору (контракту) з Директором Підприємства; здійснення контролю за додержанням вимог трудового договору (контракту)(а.с.61-79, том 1). Згідно із ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження в справі. Позивачем в судовому засіданні 25.10.2023 року було заявлено клопотання про залучення в якості співвідповідача Фонд державного майна України, але судом позивачці було відмовлено в задоволені такого клопотання, оскільки воно подане з порушенням строків, визначених статтею 51 ЦПК України, вже після початку розгляду справи по суті й підстав, для його поновлення суд не вбачав. Статтею 175 ЦПК України передбачено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Відповідач це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Законодавець покладає на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач та з урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Встановлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, належного відповідача. У Постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України). У разі пред`явлення позову не до всіх відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших осіб до участі у справі як відповідачів чи співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року в справі № 463/4616/18. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що саме Фонд державного майна України, який видав Наказ №458 від 09.03.2023 року, що оспорює позивачка, а не ДП «ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України, є належним відповідачем у даній справі. Тому, оскільки позивачкою заявлено вимогу не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення її прав в даному спорі саме відповідачем ДП «ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України, позовні вимоги до останнього є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Також суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності, оскільки відмовляє в задоволені позову за безпідставністю вимог до неналежного відповідача у даній справі. Інші доводи позивачки на обґрунтування позову не мають правового значення у справі та виходять за межі предмету доказування. Щодо доводів позивачки про підписання наказу про звільнення неповноважною особою Фонду державного майна України, суд їх відхиляє, оскільки вони не зазначені нею у позові як підстави позовних вимог. На підставі викладеного, суд відмовляє позивачці [PERSON] в задоволенні позову до Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі у повному обсязі. Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України, та оскільки суд відмовив позивачці у задоволенні позову повністю, понесені нею судові витрати слід залишити за останньою.

Outcome: dismissed