Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

Процесуальні дії по справі: Позивач звернувся з позовом до [PERSON] , згідно якого просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" суму заборгованості за кредитним договором №850076772 в розмірі 43 560,52 грн з яких: 13 700,00 грн - сума заборгованості по основному боргу; 29 860,52 грн - сума заборгованості по відсоткам. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № 850076772 від 03.12.2021. 01.11.2023 суд у порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України звернувся до Виконавчого органу Черняхівської селищної ради з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] . 14.11.2023 на адресу суду від Черняхівської селищної ради надійшов лист, у якому зазначено, що гр. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 16.11.2023 суд позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"залишив без руху та надав позивачу строк для усунення виявлених недоліків. 28.11.2023 від позивача на виконання вимог ухвали від 16.11.2023 надійшла заява про усунення недоліків з додатками. Ухвалою від 04.12.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Розгляд справи по суті суд призначив на 08.01.2024. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № 850076772 від 03.12.2021, укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] (відповідач). Позивач вказує, що внасдідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов"язань з поверення кредиту у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 43560,52 грн, з яких: 13 700 грн - сума заборгованості по основному боргу; 29 860,52 грн - сума заборгованості по відсоткам. Відповідно до реєстру боржників №172 від 08.02.2022 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс", до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №850076772. 20.10.2022 між ТОВ "Таліон Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"(далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ", позивач) укладений Договір факторингу № 20102022, за умовами якого ТОВ "Таліон Плюс" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги до боржників у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до Договору факторингу №220102022 від 20.10.2022 ТОВ ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 43560,52 грн, з яких: 13 700 грн - сума заборгованості по основному боргу; 29 860,52 грн - сума заборгованості по відсоткам. Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання та заборгованість не погасив ні перед первісним кредиторам ні перед фактором (позивачем). З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач повноважного представника у судове засідання не направив, у своїй заяві від 01.11.2023 представник позивача просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.3). Відповідач у судове засідання 08.01.2024 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 11.12.2023 за вх. №7458 через ЄСІТС підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі у зв`язку з тим, що він чинний військовослужбовець та знаходиться в зоні ведення бойових дій. 11.12.2023 за вх. №7460 через ЄСІТС підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання відповідача, за змістом якого просить скасувати сплату по відсотках кредиту в розмірі 29 860,52 грн у зв`язку з тим, що він проходить військову службу та знаходиться безпосередньо в зоні ведення бойових дій, посилаючись при цьому на норми пункту 15 статті 14 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Відзив на позов відповідачем суду не надний. Відповідно до ч.1ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, позицію щодо виниклих спірних правовідносин сторонами висловлено у поданих ними заявах, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. У судовому засіданні 08.01.2024 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд підписав вступну та резолютивну частини рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 03.12.2021 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладений кредитний договір №850076772 , який підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (а.с. 6-10). Відповідно до п. 1.1. даного договору, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надає позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 13 700,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансмового кредиту продукту "СМАРТ" Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога". Згідно із п.1.7 договору, кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 02.01.2022. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Виключно на період строку визначеного в п.1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 292,00 процентів річних, що становить 0,80 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. Пунктом 1.8 договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. За умови продовження строку дисконтного періоду на умовах п.1.8 договору, наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 581,10 процентів річних, що становить 1,59 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним; якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення дисконтного періоду, є факт продовження користування Кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 2,10 процентів від суми Кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору (п.п.1.9.1, 1.9.2, 1.9.3 договору). Відповідно до паспорту споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до договору №850076772 від 03.12.2021 визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (а.с.5). За змістом копії платіжного доручення №1f35d71a-5с57-477f-a0fl-ес57daa9e249 убачається, що в графі «Призначення платежу" зазначено «Переказ коштів згідно договору № 850076772 від 03.12.2021, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer», платник: ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с.44). Між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Тіліон Плюс" укладений договір факторингу №28/1118-01, додаткова угода №26 до цього договору від 30.12.2020, за якими відповідно до реєстру права вимоги №172 від 08.02.2022 право вимоги до відповідача за кредитним договором №850076772 перейшло до ТОВ "Таліон Плюс" (а.с. 45,11-13,51). 20.10.2022 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", укладений договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги (а.с. 14-15). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 43 560, 52 грн, з яких: 13 700 грн - заборгованість по основному боргу; 29860,52 грн - заборгованість по відсоткам (а.с.14). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №850076772 від 03.12.2021 за період з 06.03.2023 по 31.08.2023 станом на 31.08.2023 заборгованість [PERSON] складає 13 700,00 грн - сума заборгованості по основному боргу; 29 860,52 грн - сума заборгованості по відсоткам (а.с.17). Така сума заборгованості відповідно до наданих розрахунків заборгованості становила і 08.02.2022 на час відступлення права вимоги відповідно реєстру права вимоги №172 від 08.02.2022 ( а.с.46-47, 48). Позивач зазначає, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за кредитним договором №850076772 від 03.12.2021 в розмірі 43 560,52 грн з яких: 13 700,00 грн - сума заборгованості по основному боргу; 29 860,52 грн - сума заборгованості по відсоткам. Також вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитним договором, а саме з 06.03.2023, позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санкцій. Оскільки, відповідач довбровільно не погасив існуючу заборгованість ні перед первісним кредиторами, ні перед позивачем після набуття права вимоги останнім, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з даним позовом. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за кредитними договором особою яка набула таке право відновідно до договорів факторингу. Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. За приписами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч 2. ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором у договорі приєднався до Правил надання грошових коштів у кредит, визнає та погоджується на запропоновані умови користування та порядок надання товариством грошових коштів. Зокрема, ознайомлений з умовами фінасового кредиту продукту «СМАРТ» про що має місце паспорт споживчого кредиту продукуту «СМАРТ», де визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредит. Отже, підписання кредитного договору свідчить про те, що [PERSON] (відповідач) всі умови цілком зрозумів та своїм підписом підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.п. 5.4 договору № 850076772 від 03.12.2021 сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Одже, договір про відкриття кредитної лінії №850076772 від 03.12.2021 підписаний відповідачем електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Також, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав кредитний договір однак умови договору порушив. Зворотного відповідач не доведено. Факт отримання кредитних коштів відповідачем також не спростовано. Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як встановлено судом та не спростовано відповідачем право грошової вимоги заборгованості за кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"(позивача). Розмір заявленої до стягнення заборгованості за договором підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості за яким станом на 31.08.2023 заборгованість відповідача перед позивачем становить в розмірі 43 560,52 грн з яких: 13 700,00 грн - сума заборгованості по основному боргу; 29 860,52 грн - сума заборгованості по відсоткам. На час розгляду справи судом, відповідач заборгованість перед позивачем не сплатив та відповідних доказів до суду не подав. В ході вирішення спору відповідач своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні та подачу відзиву не скористався, фактичних обставин справи не оспорив та правомірність розрахунку не спростував, як і не надав свого розрахунку заборгованості. Щодо клопотання відповідача про скасування сплати відсотків з урахуванням норм п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» суд зазначає таке. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, що триває і на час розгляду справи. Пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Наведеною нормою передбачено, звільнення від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання з 24.02.2022 на період дії воєнного стану. Відповідно до норм п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Суд зазначає, що законодавець визначив, що документами, які підтверджують статус військовослужбовця є: військовий квиток, у якому в відповідних розділах здійснюють службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Отже, відповідач, маючи відповідний статус, мав би надати до банку документ, що підтверджує його призов під час мобілізації та проходження військової служби, а саме військовий квиток зі службовими відмітками. Однак, доказів того, що відповідач як військовослужбовець, який має право на пільги відповідно до ЗУ «Про соціальнийі правовийзахист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо ненарахування штрафних санкцій, пені, а також процентів за користування кредитом, в період дії договору звертався до первісного кредитора та надавав останньому будь-які заяви/листи з надання підтверджуючих документів, що підтверджували його призов під час мобілізації та проходження військової служби. Як убачається із наданих позивачем суду доказів щодо отримання права грошової вимоги заборгованості за кредитним договором та відповідно розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед первісним кредитором на час відступлення ним грошової вимоги відповідно до реєстру права вимоги №172 від 08.02.2022 становила 43 560,52 грн з яких: 13 700,00 грн - сума заборгованості по основному боргу; 29 860,52 грн - сума заборгованості по відсоткам. З часу отримання права вимоги позивача до відповідача за кредитним договором, а саме з 06.03.2023, позивачем не здійснювались будь-які нарахування за кредитом (пеня, штрав, відсотки за користування кредитом). Заразом із дослідженого судом військового квитка відповідача від 07.05.2022, до списків військової частини відповідача зараховано 25.02.2022, присягу останнім прийнято 09.03.2022. Тому можливо дійти висновку, що на час нарахування відсотків за кредитом останній не підпадав під дію норм п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». За таких обставин, суд не знаходить підстав дя задоволення клопотання відповідача щодо відсутності підстав нарахуання відсотків за кредитом за необґрунтованістю та недоведеністю таких вимог. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, розрахунок вимог є арифметично вірним та таким, що ґрунтується на умовах договору та чинного законодавства, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved