Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь грошові кошти у розмірі 2500 доларів США та судовий збір 1073,6 грн. Позов обґрунтований тим, що 19.04.2021 року між сторонами було укладено договір про наміри купівлі-продажу нерухомості і передачі завдатку. Відповідно до п.1.1 вказаного договору позивач надав завдаток у сумі 2500 доларів США в еквіваленті 70000 грн відповідачу, а відповідач був зобов`язаний продати позивачеві будинок за адресою: [ADDRESS] до 19.05.2021 року. Договір купівлі-продажу не укладено, право власності на вищезазначений будинок залишається за відповідачем. Враховуючи, що відповідач добровільно не повертає суму завдатку за договором про намір купівлі-продажу, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, за наявними у справі документами. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином. Відзиву щодо заявлених позовних вимог або будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило. В подальшому, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 19.04.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про наміри купівлі-продажу нерухомості і передачі завдатку, згідно якого позивач передав відповідачу завдаток у розмірі 2500 доларів США в еквіваленті 70000 грн, а відповідач зобов`язався продати будинок за адресою: [ADDRESS] до 19.05.2021 року. Позивач зазначає, що на час звернення до суду з позовними вимогами відповідач суму завдатку не повернув. На вимогу про добровільне усунення порушень умов договору відповідач не відреагував, тому позивач був вимушений звернутись до суду. Суду не надано доказів того, що на момент розгляду справи письмовий договір купівлі-продажу будинку, як і будь-який інший правочин (договір оренди тощо), між сторонами укладено або сплачені позивачем кошти в сумі 2500 доларів США повернуті. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 ст.628 ЦК передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Інститут свободи договору передбачає можливість сторін вільно визначати зміст договору, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, які не суперечать законодавству, з врахуванням звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому сторони мають право врегулювати й ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства та не суперечать ним. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір В майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основі їй її договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Разом із тим, за змістом ст. 635 ЦК України попередній договір таким не є, а тому передана позивачем грошова сума є авансом, який підлягає поверненню, а не завдатком. Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові у справі № 711/5065/15-ц від 17 червня 2021 року. Згідно ч. 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Виходячи з викладених норм законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу будинку укладений між сторонами в обумовлений попереднім договором строк не був, а тому підстава, на якій відповідач отримала від позивача аванс, відпала, тому він підлягає поверненню позивачу, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Виходячи з викладеної норми, суд дійшов висновку про можливість стягнення переданого позивачем авансу у доларах США, еквівалент якого у гривні визначатиметься на стадії виконання рішення. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved