Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

У серпні 2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк», Банк) звернулось до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 51033,84 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що проект monobank - мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www/ monobank.ua/terms. 20.11.2019 [PERSON] (далі - Відповідач, Клієнт) звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 20.11.2019. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 40000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Як зазначає позивач, у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п. 5.17 п. 5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.12.2022 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу». Позивач вказує, що загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ «Універсал Банк» за Договором станом на 01.08.2023 становить 51033,84 грн, який складається з: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 51033,84 грн.; заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2023 для розгляду цивільної справи №760/21497/23 визначено суддю Солом`янського районного суду міста Києва Митрофанову А.О. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу у 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали суду подати суду відзиви на позов. 14.11.2023 на адресу суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» відмовити у повному обсязі, з огляду на його необґрунтованість та безпідставність. Заперечуючи проти позову, відповідач посилалась на те, що позивачем на підтвердження своїх позовних вимог не було надано доказів на підтвердження укладення із відповідачем кредитного договору, а саме видачі банком картки та коштів по ній, зокрема, виписки з особового рахунку, копій квитанцій, меморіального ордеру тощо. При цьому, надана Банком анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, окрім особистих даних відповідача та її підпису, загалом не містить будь-яких даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, відомостей про суму кредиту, чи кредитного ліміту, строку його повернення, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку тощо. Підписані відповідачем Умови та Правила надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною картою також до позовної заяви надано не було. Відтак, за відсутності наведених документів та відомостей неможливо перевірити правомірність нарахування Банком розміру суми боргу, процентів та штрафних санкцій. Окрім того, у поданому відзиві відповідач зауважила на тому, що наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не може уважатися безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу. 28.11.2023 на адресу Солом`янського районного суду міста Києва від АТ «Універсал Банк» надійшла відповідь на відзив [PERSON] , у якій Банк проти доводів відповідача заперечував у повному обсязі. Додатково вказував, що відповідно до пункту 3 Анкети-заяви від 20.11.2019 (надалі Анкета-заява) підписанням договору відповідач (за первісним позовом) підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно з вимогами чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку (затверджені Протоколом №45 від 07.11.2019, набули чинності з 08.11.2019, які діяли на момент підписання Анкети-заяви). Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі відповідачу та не потребують додаткового тлумачення. Відповідач не зверталась до Банку з непогодженням про зміни умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодився. Відповідно до п. 4.2.19. розділу 4 Умов і правил: На постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, ознайомлюватися із чинною редакцією Договору, що розташований за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або https://www.monobank.com.ua/terms та/або в Мобільному додатку, з метою виконання умов договору з урахуванням можливих змін до нього. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між АТ «Універсал Банк» відповідачем, у т.ч. анкету-заяву разом з умовами і правилами надання банківських послуг тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого відповідача. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. З огляду на наведене, у випадку коли особа не дає згоди з Умовами і правилами надання банківських послуг у за стосунку «monobank» шляхом накладення електронного підпису, тоді застосунок «monobank» не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку «monobank». Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим. Тобто, лише шляхом попереднього погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку «monobank» та подальше проведення банківських операцій і у тому числі отримання кредиту. Без погодження у мобільному застосунку «monobank» з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку «monobank», жодна особа не може перейти далі у головне меню застосунку. Без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту. Використання кредитних коштів за переконанням позивача підтверджується наданою до відповіді на відзив випискою, а отже відповідач намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «monobank», бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватися додатком «monobank» жодним чином. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт відповідача станом на 21.04.2023 складає 40000 грн, а баланс станом на вказану дату складає (мінус) 11033,84 грн. Тобто, заборгованість складає 51033,84 грн. Ця заборгованість складається із повністю використаного відповідачем кредитного ліміту у сумі 40000 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 11033,84 грн. Овердрафт - (мінус) 11033,84 грн виник наступним чином - якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором за відсотками до погашення, за неустойкою. При цьому Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою відповідачем було проведено поповнень карткового рахунку на суму 100645,98 грн, а витрат по картці на суму 151679,82 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 51033,84 грн (151679,82 грн - 100645,98 грн). 01.12.2023 на адресу суду від відповідача надійшли письмові заперечення на вказану вище відповідь АТ «Універсал Банк», за змістом яких [PERSON] повторно наголосила на тому, що в обґрунтування своїх вимог банком не було надано суду доказів на підтвердження факту видачі їй кредитної картки та розміру наданого кредиту. Додану до відповіді на відзив виписку за картковим рахунок [PERSON] уважає такою, що не може бути прийнята до уваги судом, оскільки така подана до суду з пропуском установленого законом строку для подання позивачем доказів. Згідно вимог частини тринадцятої статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. За правилами частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що пред`явлені АТ «Універсал Банк» позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке. АТ «Універсал Банк» запустило проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Судом установлено, що 20.11.2019 [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 20.11.2019. У заяві зазначено, що [PERSON] погоджується з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав анкету заяву до договору про надання банківських послуг та Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи. З довідки АТ «Універсал банк» про наявність рахунку від 21.11.2023 убачається, що на ім`я [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] (платіжна картка № [NUMBER] ), тип рахунку - Чорна карта, зі строком дії останнього - до 11/24. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором від 20.11.2019 року станом на 01.08.2023 становить 51033,84 грн, що складається з 51033,84 грн. - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). У відповідності до положень частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог частини першої статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як визначено частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з вимогами частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Суд також вказує, що з урахуванням приписів частини шостої статті 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 (втратила чинність на підставі Постанови Національного банку №75 від 04.07.2018), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Пунктом 14 частини 3 Розділу 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України вказує, що первинний документ - документ, який містить відомості про операцію. Пункт 50 Розділу 3 цього Положення встановлює, що первинні документи складаються на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України. Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банком самостійно, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України. Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі (п. 51Розділу 3 Положення). В свою чергу, пункт 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 аналогічно встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором (правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц). У постанові Верховного Суду від 06 листопада 2018 року у справі № 910/1580/18 сформульовано висновок про те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. До відповіді на відзив банк також долучив виписки по особовому рахунку [PERSON] за № [NUMBER] (платіжна картка № [NUMBER] ) у період з 20.11.2019 по 01.08.2023. Відображені у цій виписці відомості відповідають даним, що зазначені розрахунку заборгованості, доданому Банком до позовної заяви. З вказаної виписки по рахунку слідує, що відповідач [PERSON] користувалася кредитною (платіжною) карткою, а саме: розраховувався в магазинах, знімала готівку в банкоматі, здійснювала переказ грошових коштів на інші карткові рахунки. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою за особовим рахунком позичальника. Проте, відповідач зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконала, з огляду на що у неї утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунком позивача станом на 01.08.2023 року становить суму 51033,84 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту. Відповідач контррозрахунку заборгованості за тілом кредиту суду не надала, як і підтвердження відсутності у неї заборгованості. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, як і не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved