Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-21 00:00:00

30 листопада 2023 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] в смт. Брацлав Немирівського району Вінницької області, постійно проживав однією сімєю в с. Довжок на той час Немирівського району Вінницької області з нею [PERSON] , [INFO] , в період з 2010 року по день його смерті [INFO] . В обгрунтування заяви посилається на те, що вона народилась [INFO] в с. Довжок Вовчоцької сільської ради на той час Немирівського району, де її батьки проживали і проживає вона зараз із своєю сім`єю. В [ADDRESS] неподалік із її домогосподарством проживав [PERSON] , 1938 року народження, який являвся її родичем по лінії матері. Проживав він одиноко, дружини не мав, його рідна єдина сестра померла ще в 2008 році, своїх дітей у нього також не було. В зв`язку із поважним віком він потребував постійного нагляду і стороннього догляду, часто хворів і йому необхідна була медична допомога. Приблизно на початку 2010 року вони [PERSON] і [PERSON] , уклали усний договір довічного утримання, згідно якого вона зобов`язувалась утримувати його до дня смерті, постійно надавати всіляку допомогу у вирішенні всіх його домашніх, побутових і особистих питань. Практично з 2010 року вони почали проживати однією сім`єю. Вони вели спільне господарство -вирощували домашню птицю, обходили подвір`я, грошові кошти, які поступали у спільний бюджет, ділилися між ними. [PERSON] обробляла належну йому земельну ділянку, урожай з якої зберігався у погребі будинку і разом використовувався для приготування їжі. Однак, [INFO] у віці 78 років, в смт. Брацлав Немирівського району [PERSON] помирає. В зв`язку із погіршенням стану здоров`я покійного перед його смертю вона вирішила надати йому курс відповідного лікування у Брацлавській селищній лікарні, де він фактично і помер. Вказана обставина є причиною того, що місцем смерті покійного зазначено смт. Брацлав Немирівського району. Після смерті вона здійснила поховання тіла померлого в с. Довжок Немирівського району за свій рахунок. [PERSON] у відповідності до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України повністю прийняла спадщину після смерті [PERSON] , так як постійно проживала разом з ним в одному житловому будинку, розміщеного в с. Довжок Немирівського району. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, загальним розміром 0.25 га., для обслуговування житлового будинку, який розміщений в с. Довжок Немирівського району Вінницької області. У нотаріальній конторі її було повідомлено про те, що факт проживання покійного [PERSON] разом із нею однією сім`єю повинен бути встановлений судовим рішенням. Таким чином, вона змушена звернутись із даною заявою до суду. Представник заявника адвокат Кіцула В.І., в судовому засіданні заяву підтримує з підстав, викладених у ній, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Брацлавської селищної ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили суду факт проживання заявником [PERSON] разом із [PERSON] на момент його смерті. Вказали, що заявник проживав разом із [PERSON] однією сім`єю в [ADDRESS] . Вони разом вели господарство, були пов`язані між собою спільним побуту. [INFO] [PERSON] помер і заявник здійснила його поховання. Суд заслухави пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Брацлав Немирівського району Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області. Після його смерті відкрилась спадщина яка складається із земельної ділянки загальним розміром 0.25 га., для обслуговування житлового будинку, який розміщений в с. Довжок Немирівського району. Заявник [PERSON] звернулася у нотаріальну контору з приводу оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] . Однак у нотаріальній конторі [PERSON] було повідомлено про те, що факт проживання покійного [PERSON] з нею однією сім`єю повинен бути встановлений судовим рішенням. Так в судовому засіданні було встановлено, що з 2010 року [PERSON] часто хворів і йому необхідна була медична допомога. У зв 'язку з тяжким перебігом хвороби заявник вимушена була проживати разом з ним, піклуватись про нього, купувати продукти харчування, готувати їжу та вести домашнє господарство, періодично відправляла [PERSON] на лікування в Брацлавську селищну лікарню, де останній і помер під час чергової госпіталізації. Вказані письмові докази підтверджують, ту обставину, що заявник [PERSON] з 2010 року постійно проживала з [PERSON] , який помер [INFO] за адресою смт. Брацлав Немирівського району Вінницької області та вела з ним спільне домашнє господарство. Отже, встановлення факту, проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення та дозволить реалізувати свої спадкові права. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно положень п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК). Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців їхнє проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Отже, визначальним тут є поняття сім`ї. Згідно зі ст. 3 СК України, сім`ю становлять особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я виникає на основі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Особа, яка претендує на спадщину, має довести, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю (мала спільне господарство, витрати тощо), і що таке проживання тривало не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Це можуть бути свідчення сусідів чи інших членів сім`ї; документи, які підтверджують спільне проживання та спільні витрати, тощо. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності СК України. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 вказаної вищезазначеної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Згідно вимог частини 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. ( ст. 55 Конституції України). Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки (можливість оформлення права на спадщину) та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, на підставі зібраних у справі та досліджених доказів, суд вважає встановленим факт проживання [PERSON] , зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини до дня реєстрації смерті [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved