Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся директор Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості Гузенко К.О. із позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позивач зазначив, що на обліку у Кам`янському міському центрі зайнятості (Відділі надання соціальної допомоги у Петриківському районі Кам`янського міського центру зайнятості) в період з 30.08.2019 по 06.05.2020 перебувала безробітна [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] . Наказом Кам`янського міського центру зайнятості від 05.09.2019, № НТ190905 [PERSON] було надано статус безробітної з 30.08.2019 . Наказом Кам`янського міського центру зайнятості від 06.09.2019 р. № НТ190906 [PERSON] було призначено допомогу по безробіттю відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23, пункту 32 розділу VIII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 06.09.2019 по 30.08.2020, а наказом від 06.09.2019 № НТ190906 [PERSON] було скорочено допомогу по безробіттю відповідно до п.п.1 п. 5 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 06.09.2019 по 04.12.2019, та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 06.09.2019. Надалі, відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю з 20.03.2020 та припинено реєстрацію як безробітної особи з 06.05.2020, у зв`язку з встановленням факту неподання безробітним інформації про обставини, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю. Так, було встановлено, що відповідач в період перебування на обліку у відділі надання соціальних послуг в Петриківському районі Кам`янського МЦЗ як безробітна та отримуючи допомогу по безробіттю, перебувала в трудових відносинах з ФОП [PERSON] у лютому 2020 року та отримала заробітну плату, що підтверджується копіями наказів про прийняття та звільнення з роботи [PERSON] , що були надані роботодавцем - ФОП [PERSON] , відповідно до п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 р. № 792. Кам`янським міським центром зайнятості проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення по особі [PERSON] , складено акт розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення № 35 від 06.05.2021, відповідно до якого було зафіксовано факт перебування нею у трудових відносинах. Тож, позивач стверджує, що [PERSON] шляхом подання до центру зайнятості недостовірних даних на підставі яких призначається допомога по безробіттю незаконно отримала допомогу по безробіттю у розмірі 3288.26 грн. В заяві про надання (поновлення статусу) безробітного [PERSON] особистим підписом зазначила, що через відсутність роботи не має заробітку, або інших передбачуваних законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Зауважено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Кам`янським міським центром зайнятості було здійснено заходи досудового врегулювання спору, а саме неодноразово направлялись претензії щодо повернення коштів у розмірі 3288.26 грн. Станом на дату подання позовної заяви відповідач заборгованість не повернула. Позивач зауважив, що Дніпропетровський обласний центр зайнятості є державною установою, крім того невідшкодування коштів до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття завдає шкоду державі, оскільки це перешкоджає належному акумулюванню коштів у державному фонді та своєчасному наданні соціальних послуг громадянам у разі їх безробіття. За наведеного, позивач просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 3288.26 грн виплачені як допомога по безробіттю; судові витрати у справі у розмірі 2 684.00 грн. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2023 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копію зазначеної ухвали та позовну заяву з додатками надіслано на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. Тож, сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. 02.01.2024 року до суду повернуто поштове відправлення адресоване відповідачу з довідкою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Разом з тим відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК) Отже, вивчивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову через наступне. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 30.08.2019 Кам`янським МЦЗ було створено персональну картку № [NUMBER] безробітного [PERSON] , [INFO] , ІН.: [NUMBER] , копію якої додано до матеріалів справи. Додатком 2 до зазначеної картки є рішення прийняті центром зайнятості/філією центру зайнятості щодо зареєстрованого безробітного [PERSON] . У рішенні зазначено: 05.09.2019 за номером наказу НТ 190905 було вирішено надати СБ на підставі ч. 1 ст. 43 ЗУпЗН з 30.08.2019; 06.09.2019 номер наказу НТ 190906 призначити ДБ (застрах.особ.з урах. СС від 2 до 6 р. 55% СЗП) (360 к.д) на підставі п.п. 1.3.4 ст. 22 та п. 1 ст. 23 ЗУпЗДССВБ з 06.09.2019; 06.09.2029 номер наказу НТ 190906 скоротити ДБ (звільнення з останнього місця роботи чи служби за вл.бажанням) на підставі пп.1 п. 5 ст. 31 ЗУ пЗДССВБ та пп.3 (1) п. ІVПНДБ з 06.09.2019; 11.12.19 номер наказу НТ 191211 розпочати виплату Д5 на підставі ст. 22 п.1,3 ст. 22 п.1 з 05.12.2019. Також, надано копію витягу із наказів про прийняття рішення по особі: [PERSON] ПК № 046019083000028 про прийняття рішень службою зайнятості, передбачених ЗУ «Про зайнятість населення» «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та нормативними актами щодо їх застосування. Додатком 4 є нарахування допомоги по безробіттю та платежі [PERSON] , де зазначено дані про призначення та виплату допомоги по безробіттю. Надано копію форми для переказу коштів на картковий рахунок [PERSON] . Розслідуванням встановлено, що [PERSON] перебуваючи на обліку у відділі надання соціальних послуг в Петриківському районі Кам`янського МЦЗ як безробітна з 30.08.2019 по теперішній час - отримувала допомогу по безробіттю з 05.12.2019 по 30.08.2020, а в лютому 2020 року отримала заробітну плату (грошову виплату) від фізичної особи - підприємця [PERSON] (код ЄДРПОУ [NUMBER] ). Згідно копій наказів про прийняття та звільнення, надані ФОП [PERSON] [PERSON] дійсно працювала в лютому 2020 року в ФОП [PERSON] . Встановлено висновки, що [PERSON] дійсно знаходилась у трудових відносинах з ФОП [PERSON] в лютому 2020 році. Зазначене вище підтверджено копією Акту № 35 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» складеним від 06.05.2021. На доказ того додано копію наказу № 15 керівника ФОП [PERSON] від 14.02.2023 про прийняття на роботу за трудовим договором [PERSON] на посаду продавця продовольчих товарів на умовах трудового договору з 17.02.2020 з посадовим окладом 4 800.00 грн. Також додано копію наказу № 19 керівника ФОП [PERSON] від 17.02.2020 про звільнення з займаної посади [PERSON] продавця продовольчих товарів, яким її звільнено з 17.02.2020 року із займаної посади за згодою сторін. Своїм листом до начальника відділу бух.обліку головного бухгалтера начальник відділу надання соціальних послуг в Петриківському районі Кам`янського МЦЗ просить провести розрахунок зайво отриманої допомоги по безробіттю [PERSON] за період з 17.02.2020 по 19.03.2020 для прийняття рішення по поверненню коштів. У листі визначено, що нарахована допомога по безробіттю за період з 17.02.2020 по 19.03.2020 у сумі 3 288.26 грн. Позивачем на адресу відповідача неодноразово були скеровані листи про наявність у неї боргу перед позивачем у сумі 3 288.26 грн. Відповідач наполягав а поверненні грошових коштів, надав реквізити для оплати. Копії листів долучено до матеріалів справи. Додано правовстановлюючі документи позивача. Так, розглядаючи заявлені вимоги, суд виходить із наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття далі - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного надається зазначеним у ч. 1 ст. 43 особам за їх особистою заявою у разі відсутності належної роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно з пп. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні зобов`язані: протягом трьох робочих днів інформувати кар`єрного радника про: 1) виїзд за межі України; 2) обставини, які є підставою для припинення реєстрації, визначені частиною першою статті 45 цього Закону. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. З питання оскарження рішень центру зайнятості щодо повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю, відповідач не зверталася. Неправомірно отриману допомогу по безробіттю відповідач добровільно не повернула. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач у період перебування на обліку у Кам`янському міському центрі зайнятості (Відділі надання соціальної допомоги у Петриківському районі Кам`янського міського центру зайнятості), як безробітна, перебувала у трудових відносинах з ФОП [PERSON] при цьому не повідомивши про даний факт центр зайнятості, що призвело до незаконної виплати центром зайнятості відповідачу допомоги по безробіттю у сумі 3 288.26 грн. Отже, своїми неправомірними діями [PERSON] завдала майнової шкоди позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тож з відповідача на користь позивача належить стягнути суму заборгованості у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Позивачем надано платіжну інструкцію № 3796 від 06.07.2023 про сплату судового збору у розмірі 2 684.00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 2 684.00 грн. Інших витрат сторонами не заявлено. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved