Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-18 00:00:00

04липня 2023 року Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» звернулося до Краматорського міського суду Донецької області з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 01 січня 2007 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» здійснювало постачання теплової енергії на опалення відповідачу, яка мешкає у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі вносила оплату за отримані послуги за поставлену теплову енергію на опалення, допустивши виникнення заборгованості в період з 01.03.2018 року по 01.02.2021 року у розмірі 42 945,28 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача на його користь. 28 вересня 2023 року зазначену цивільну справу було передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на підставі Розпорядження Верховного Суду № 8/0/9-22 від 15.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч. 7 ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2024 року за заявою позивача справі було замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] . Таким чином, предметом судового розгляду є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином,поважні причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавала. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем докази, дійшов такого висновку. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] станом до 18.09.2020 року була власником квартири [ADDRESS] та мала особовий рахунок № [NUMBER] , відкритий на її ім`я. Зазначене свідчить, що між сторонами склалися цивільно-правові відносини, а саме, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» надавало відповідачу послуги з теплопостачання, а відповідач, в свою чергу, мала оплачувати вартість отриманих послуг відповідно до встановлених тарифів. Позивач у позові посилається на те, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг водопостачання та водовідведення належним чином не виконувала, у зв`язку з чим за період 01.03.2018 року по 01.02.2021 року включно у відповідача згідно оборотно-сальдової відомості для суду утворилася заборгованість перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» за послуги з надання теплової енергії в розмірі 42 945,28 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.10\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно зі ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. У відповідності до приписів ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. ст.156,162 ЖК України, власник та члени родини зобов`язанні вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги. Відповідач порушила вимоги ст. ст.\~156,\~162 ЖК України, згідно якої, власник та члени родини зобов`язанні вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги. Як вбачається з оборотно-сальдової відомості по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я відповідача, заборгованість за надані послуги за період з 01.03.2018 року по 01.02.2021 року перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» складає 42 945,28 грн. Водночас з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] до 18 вересня 2020 року. На теперішній час новим власником вказаної квартири є [PERSON] . Отже, право вимоги до відповідача [PERSON] має за період з 01.03.2018 року по 01.09.2020 року. Згідно оборотно-сальдової відомості по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я відповідача, заборгованість за період з 01.03.2018 року по 01.09.2020 року перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» складає 33 317,15 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Краматорськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію підлягають частковому задоволенню лише за період з 01.03.2018 року до 01.09.2020 року, оскільки у матеріалах справи наявні всі докази того, що відповідач станом на 18.09.2020 року була власником та мешкала у квартирі по [ADDRESS] , була споживачем послуг, які надає позивач, і відповідач порушила свої зобов`язання по сплаті отриманих послуг. При цьому, суд вважає вимоги ТОВ «Краматорськтеплоенерго» [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію за період, починаючи з 19.09.2020 року безпідставними та необґрунтованими, оскільки з цього часу новим власником квартири є [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а тому саме новий власник з цього часу повинен нести відповідальність по сплаті заборгованості за опалення. При цьому, згідно з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За загальними положеннями\~ЦПК України\~на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Також слід зазначити, що згідно зі\~статтею 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у\~статті 129 Основного Закону України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Частиною четвертою\~статті 10 ЦПК України\~і\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», а саме з відповідача на користь позивача належить сягнути заборгованість за поставлену теплову енергію на опалення за період 01.03.2018 року по 01.09.2020 року в розмірі 33 317,15 грн., а у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial