Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-16 00:00:00

У вересні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КБ «ПРИВАТБАНК», третя особа: Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання права власності на спадкове майно і про зняття з нього арешту, в якому просив зняти арешти та заборони відчуження з нерухомого майна, що належало [PERSON] , та виключити записи з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. Визнати за [PERSON] , який фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , та право власності на 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті брата, [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. У вересні 2023 року позивач [PERSON] надав до суду уточнену позовну заяву до відповідача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КБ «ПРИВАТБАНК», третя особа: Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна, в якій просив зняти арешти та заборони відчуження з нерухомого майна, що належало [PERSON] , померлому [INFO] , та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 гривень. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що позивач є спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] . За прийняттям спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Ростислава\~Олександровича, який 17.08.2017 відкрив спадкову справу № 61101298, номер у нотаріуса 84/2017 та повідомив позивачу, що на все майно спадкодавця накладений арешт, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкоємця на таке майно та відсутності заборон або арешту цього майна. Як відомо [PERSON] , до складу спадщини входять майнові права на квартиру за адресою: [ADDRESS] , та на 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна позивачу стало відомо, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 41616812 від 24.03.2014, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , номер запису про обтяження 5111968; на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 27818447 від 26.07.2011, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на невизначене майно, все майно в межах суми боргу [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 11432328; на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 31629179 від 12.03.2012, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 12259589; на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 31893650 від 14.03.2012, Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу було зареєстроване обтяження за № 12594719, накладене на невизначене майно, все нерухоме [PERSON] ; на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 33979963 від 01.08.2012, Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу було зареєстроване обтяження за № 12918079, накладене на невизначене майно, все нерухоме [PERSON] . Як свідчать записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, виконавчі провадження не були зведеними. З автоматизованої системи виконавчого провадження позивач дізнався, що на даний час виконавчі провадження відносно [PERSON] відсутні. Позивач звертався до виконавчої служби з заявою, в якій просив зняти арешти по завершеним виконавчим провадженням. Покровський відділ Державної виконавчої служби листом від 04.08.2023 № 86594 повідомив, що, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна відносно [PERSON] обліковуються записи про обтяження, накладені на все майно, а саме: № 5111968, № 11432328, № 12259589, № 12594719, № 12918079. Надати детальну інформацію щодо виконавчих проваджень, в межах яких накладався арешт, не мають можливості, оскільки завершені виконавчі провадження знищені за закінченням строку зберігання, за вирішенням даного питання необхідно звертатись до суду. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, розділ відомості з Державного реєстру іпотек, позивачу стало відомо, що 19.10.2007 було зареєстроване обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 5872561, підстава обтяження договір іпотеки, р-р 3652,3653, ВКА № 631745-631750 від 19.10.2007, приватний нотаріус Ткаченко Л.Б., заявник ЗАТ КБ «Приватбанк», об`єкт обтяження: квартира за адресою: [ADDRESS] . З іпотечного договору, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , позивач дізнався, що квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі договору дарування, передана в іпотеку ЗАТ КБ «Приватбанк» в якості забезпечення виконання зобов`язань перед банком за наданий кредит. Про кредит, який нібито отримував [PERSON] , позивачу нічого не відомо, жодного повідомлення від банку про наявність заборгованості на адресу фактичного мешкання позивача не надходило.Відповідач за позовом заяву до нотаріальної справи, як кредитор, не подавав, про свідчить довідка приватного нотаріуса від 31.07.2023 № 219/02-14, в якій зазначено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті брата [PERSON] , однак через наявність зазначених обтяжень, не може оформити свої спадкові права. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті брата [PERSON] , наявність арешту на спадкове майно суттєво обмежує права позивача як спадкоємця, у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду із зазначеною позовною заявою, оскільки в іншій спосіб захистити свої права позивач позбавлений можливості. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О. належним чином завірену копію спадкової справи № 61101298, номер у нотаріуса 84/2017, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; витребувано з Комунального підприємства «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровська обласна рада" інформаційну довідку про майно, яке було зареєстроване за [PERSON] , який помер [INFO] , та копії правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: [ADDRESS] , та квартиру за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Зазначила, що відповідач зловживає процесуальними правами з метою затягування розгляду справи по суті, тому просить винести заочне рішення. Відповідач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення поштової кореспонденції, надавав на адресу суду заяви про відкладення розгляду справи та надання часу для підготовки відзиву до позову та письмових пояснень, але відзиву або письмових пояснень надано не було. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, пояснення на позовну заяву на адресу суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із наведеним, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.03.2017, видане Відділом держаної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3818, після смерті якого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлаком Р.О. 17 серпня 2017 року заведена спадкова справа № 84/2017, відповідно до якої спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , є його брат [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідко від 31.07.2023 за №219/02-14, видана приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлаком Р.О., та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 17.08.2017 за № 48803792. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 13.01.2000, померлому [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності разом з [PERSON] та [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] . На праві приватної власності померлому [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування квартири ВКА № 714708 від 15.10.2007, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., зареєстровано в реєстрі за № 10892. Відповідно до повідомлення Покровського відділу Державної виконавчої служби від 04.08.2023 № 86594, відносно [PERSON] обліковуються записи про обтяження, накладені на все майно, а саме: № 5111968, № 11432328, № 12259589, № 12594719, № 12918079. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта № 339730703 від 19.07.2023, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 41616812 від 24.03.2014, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , номер запису про обтяження 5111968; на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 27818447 від 26.07.2011, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на невизначене майно, все майно в межах суми боргу [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 11432328; на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 31629179 від 12.03.2012, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 12259589; на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 31893650 від 14.03.2012, Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу було зареєстроване обтяження за № 12594719, накладене на невизначене майно, все нерухоме [PERSON] ; на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 33979963 від 01.08.2012, Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу було зареєстроване обтяження за № 12918079, накладене на невизначене майно, все нерухоме [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта № 339730703 від 19.07.2023, 19.10.2007 було зареєстроване обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 5872561, підстава обтяження договір іпотеки, р-р 3652,3653, ВКА № 631745-631750 від 19.10.2007, приватний нотаріус Ткаченко Л.Б., заявник ЗАТ КБ «Приватбанк», об`єкт обтяження: квартира за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що жодного повідомлення від банку про наявність заборгованості на адресу його фактичного проживання не отримував, відповідач за позовом заяву до нотаріальної справи, як кредитор, не подавав, про свідчить довідка приватного нотаріуса від 31.07.2023 № 219/02-14, в якій зазначено , що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті брата [PERSON] . Представником відповідача [PERSON] до матеріалів справи було долучено копію претензії кредитора, але підтвердження відправки, отримання даної претензії адресатом, та/або надання відповіді на дану претензію, не долучено. Отже, суд, дослідивши письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Вищевикладеним обставинам відповідають правовідносини, які випливають з порушення прав позивача на розпорядження належним йому нерухомим майном внаслідок не зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Статтею 3 Закону визначається, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Частиною 1 ст. 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Разом з тим, згідно з частиною першою ст. 59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У частині 4 статті 59 Закону міститься вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна, а саме: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 року у справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Матеріали справи не містять відомостей про наявність підстав для подальшого обтяження майна, а тому подальший арешт нерухомого майна, набутого позивачем у спадок, порушуватиме конституційне право позивача володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (ст. 41 Конституції України). Статтею 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами\~ст. 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , є його брат позивач [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 цього Кодексу, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачем доведено, що, відповідно до\~ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом, в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, а отже є власником спадкового майна. Згідно з положеннями ч. 1\~ст.\~40\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» в редакції, що діє на час розгляду цієї справи,у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч. 2 цієї статті, про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. У порядку цивільного судочинства захист майнових прав стягувача, боржника та інших осіб здійснюється шляхом оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а також у позовному провадженні. Оскільки боржником у виконавчому провадженні була особа, яка померла, і захист майнових прав шляхом оскарження бездіяльності державного виконавця неможливий, суд прийшов до висновку, що іншого способу поновити своє порушене право позивач не має, тому обґрунтовано звернувся до суду з вказаним позовом. Виходячи з вищевикладеного, оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не має змоги, на час звернення із позовною заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право власності позивача на спадкове майно, порушене право позивача підлягає судовому захисту в заявлений спосіб шляхом припинення дії відповідних обтяжень. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Також, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням результатів розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved