Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкуванння за законом, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер позивача батько - [PERSON] , а [INFO] померла позивача мати - [PERSON] . Позивач не має можливості отримати у нотаріальні конторі свідоцтво про право на спадщину за законом у зв"язку з відстуністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Спадщину після смерті батька та матері прийняла. У свою чергу позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено. Позивач зазначає, що прийняла спадщину оскільки на час смерті спадкодавців проживала разом з ними, а тому позивач як єдиний спадкоємець першої черги за законом звернулася в суд із позовом до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкуванння за законом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник подала до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 35, 41-42). Представник відповідача про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у судове засідання не з`явився, подав до суду письмові заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не заперечує (а.с.39, 43). Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 40). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер позивача батько - [PERSON] (а.с.10-11). [INFO] померла позивача мати - [PERSON] . Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , рік побудови 1970, рахується за померлим [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою Виноградівською міською радою №20.4-07/389 від 21.08.2023 року згідно погосподарської книги №21, особового рахунку № [NUMBER] (а.с.17, 21 зв.). Позивач [PERSON] є дочкою спадкодавців (а.с.8-9). На час смерті спадкодавця [PERSON] разом з ним проживали позивач [PERSON] (дочка спадкодавця) та дружина спадкодавця [PERSON] (а.с.14). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 549 ЦК України (1963р.) передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, який визначається відповідно до ст. 525 цього ж Кодексу, а спадкоємцями за законом першої черги є в рівних долях діти, дружина та батьки померлого (ст.529 ЦК України). Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Як випливає з цього нормативного акту, запис у по господарській книзі є акт органу влади, що підтверджує право приватної власності. На час смерті спадкодавця [PERSON] разом з нею проживала позивач [PERSON] (а.с.15-16). Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, садкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім того, відповідно частини п`ятої статті 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно частини третьої статті 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно абзацу другого п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом. Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про повне задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved