Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-07 00:00:00

08.11.2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 21.09.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №135. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] . В подальшому відносини з відповідачем погіршились і з 01.06.2023 вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, спільний сімейний бюджет у них відсутній, в теперішній час вони мешають окремо один від одного. Примирення з відповідачем є неможливим. Тому подальше збереження шлюбу є недоцільним, суперечить інтересам позивача. Після розірвання стосунків дитина залишилась проживати з позивачем. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим та недоцільним, і суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 20.11.2023 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак надав до суду заяву про визнання позову. Позивач, через свого представника, у позовній заяві зазначила про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо їх задоволення. В подальшому, представник позивача подала суду суду заяву відповідного змісту про розгляд справи у відсутність позивача. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з позовної заяви, сторони між собою уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , шлюб зареєстровано 21.09.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №135 (а.с.10). Від вказаного шлюбу у сторін народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Витягу із системи інформації про населення в Фінляндії з відповідним перекладом (а.с. 11-14). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, позивач з відповідачем проживають окремо. Слід зазначити, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки відновлювати сімейні стосунки із відповідачем вона не бажає та дійшла виваженого висновку, що це зробити неможливо. Згідно ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, підстави для надання строку для примирення сторін відсутні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення дієвих заходів спрямованих на примирення сторін. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка та відповідач не мають намірів зберігати шлюб, а тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим надалі зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, тому він повинен бути розірваний. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховує позицію позивачки, яка просила залишити за нею судові витрати. В силу вимог ст. 113 СК України, суд, вирішує порушене позивачем питання щодо залишення їй прізвища відповідача. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved