Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в якому просить: стягнути з відповідача 20000 грн. моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він станом на жовтень 2022 року, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 27.03.2021 мав у власності автобус марки «Фольксваген Крафтер», д.н.з. [NUMBER] та згідно тимчасового реєстраційного талону ХХР № 000007 від 22.05.2021 надавав послуги по перевезенню пасажирів по маршруту «Дрогобич-Львів-Дрогобич» від імені ТзОВ «Львівське АТП 14631». З 2020 року у місті Дрогобичі почала здійснювати перевезення пасажирів по маршруту «Дрогобич-Львів» фірма «Експрес-Таксі» та з цього часу працівники і засновники фірми «Експрес-Таксі» почали висловлювати до нього, як до водія ТзОВ «Львівське АТП 14631» претензії, щоб він не їздив по вказаному маршруту, блокували рух керованого ним автобуса, перешкоджали пасажирам у посадці у його автобус та вчиняли інші неправомірні дії стосовно нього. З приводу таких дій працівників фірми «Експрес-Таксі», він неодноразово звертався із заявами про вчинення кримінальних правопорушень у Дрогобицький РВП ГУ НП у Львівській області. 28 травня 2022 року, приблизно о 07 год. 15 хв., він прибув на автостанцію на площі Злуки у м.Дрогобичі, автобусом марки «Фольксваген Крафтер», д.н.з. [NUMBER] , яким о 07 год. 55 хв. мав бути ним здійснений виїзд у м.Львів по маршруту «Дрогобич-Львів». Однак, у цей час він не зміг припаркувати автобус на платформі № 1 на вказаній автостанції, оскільки на цій платформі, був припаркований автомобіль фірми «Експрес-Таксі» («Мерседес» д.н.з. [NUMBER] та автобус «Рено» д.н.з. [NUMBER] ). Не бажаючи вступати у конфлікт із працівниками фірми «Експрес-Таксі», він припаркував свій автобус заднім ходом на автостанції біля транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] . У цей час на місце парковки автобусів, під`їхав легковий автомобіль «Мерседес» чорного кольору, д.н.з. [NUMBER] , з якого вийшов один із засновників та водій фірми «Експрес-Таксі» [PERSON] . В подальшому [PERSON] знаходячись на території автостанції, вчинив дрібне хуліганство, під час якого погрожував йому фізичною розправою, принижував його честь, гідність і ділову репутацію та у нецензурній формі його ображав, чим завдав йому моральну шкоду. Ухвалою від 29.12.2023 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 23.01.2024, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 травня 2022 року, приблизно о 07 год. 15 хв., за адресою: м.Дрогобич, Площа Злуки на території автостанції гр.. [PERSON] , виражався нецензурною лайкою та показував непристойні жести рукою, в сторону гр.. [PERSON] . Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. (ч.4 ст.82 ЦПК України). Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/6366/22 від 13.10.2022: Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст..173 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Та обставина, що справа відносно [PERSON] за ст..173 КУпАП закрита у зв`язку із закінченням строків, не спростовує його винуватість у вчиненні дрібного хуліганства, яке мало місце: 28 травня 2022 року, приблизно о 07 год. 15 хв., за адресою: м.Дрогобич, Площа Злуки на території автостанції. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд здійснює дослідження сукупності наявних в матеріалах справи доказів з урахуванням правил та критеріїв оцінки доказів визначених ЦПК України. Звертаючись до суду позивач просить стягнути із відповідача моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн. Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди позивач вказує, що незаконні дії відповідача заподіяли йому моральні страждання, що виразились у зміні своєї життєдіяльністі, хвилюваннях та стресі. Відповідно до вимоги чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала, у т.ч. у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 5 постанови від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з п. 9 Постанови розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат і з урахуванням інших обставин; при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань. Так, на думку суду, матеріалами справи доведено, що позивач внаслідок подій, що мали місце 28.05.2022 зазнав моральних страждань, був вимушений змінити звичайний ритм свого життя, пережив нерво\-вий стрес. З урахуванням часу тривалості страждань спричиненого душевного болю, порушення спокою та ситуації в сім`ї, а також того, що від\-повідач не попросив вибачення, відмовився вирішити ситуацію мирно та компенсувати спричинену шкоду. Враховуючи вимоги розумності та справедливості та ступінь моральних страждань позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 3000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved