Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

11.10.2023 року до суду на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.09.2023 року за підсудністю надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] від 07.09.2023 року, в якій позивачка та її представниця просять: визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з їх матір`ю [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] ; стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка та її представниця посилаються на те, що з 26.09.2009 року по листопад 2022 року позивачка разом з відповідачем перебувала у шлюбі. З 30.11.2022 року як подружжя та як сім`я вони не проживають, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.05.2023 року шлюб між ними розірвано. У період шлюбу у них народилось двоє синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживаю разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] та навчаються у Хмельницькому ліцей №9. Під час спільного проживання з відповідачем, останній поводив себе дуже агресивно, систематично вчиняв домашнє насильство, як фізичне так і психологічне. Від цього страждали діти, які весь час перебували у стресі та страху. Позивачка зазначає, що 16.03.2023 року, відповідач [PERSON] , близько 19 год. 15 хв. перебуваючи поблизу будинку [ADDRESS] , наніс їй тілесні ушкодження в область обличчя та тіла. 17.03.2023 року по факту її побиття до ЄРДР було внесено відомості та відкрито кримінальне провадження №12023243060000169 за попередньою кваліфікацією передбаченою ч.1 ст. 125 КК України. 27.03.2023 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області було видано обмежувальний припис відносно [PERSON] на строк шість місяців (справа №686/7220/23). 06.04.2023 року на відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо вчинення відносно позивачки домашнього насильства (справа №686/9045/230). Також зазначила, що 02.12.2022 року Першим судом із сімейних справ Анкари Турецької Республіки, було ухвалено рішення про охорону, хоча строк його сплив, але відповідач належних висновків так і не зробив. Оскільки з відповідачем не досягнуто згоди щодо місця проживання дітей і він категорично проти, що діти проживають з матір`ю і погрожує, що викраде дітей та насильно, змінить їх місце проживання з м.Хмельницький на Турецьку Республіку. Однак діти самі не бажають спілкуватися з батьком, так як вони були свідками його безпричинної агресії по відношенню до їх матері. 11.10.2023 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження про проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 28.11.2023 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Шустіна Л.О. позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, також в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області а також шляхом направлення рекомендованих повісток з повідомленням про їх вручення у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву від 14.11.2023 року про розгляд справи за його відсутності в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог позивачки він не заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Хмельницької міської ради будучи неодноразово належним чином повідомленим у судове засідання не з`явився, від представника [PERSON] до суду надійшла письмова заява №08/01-31 від 02.01.2024 року про надання суду висновку органу опіки та піклування від 29.12.2023 року №3531/01-31 та витяг з рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 28.12.2023 року №1669 «Про погодження з рекомендаціями комісії з питань захисту прав дитини та подання висновків органу опіки та піклування», також просить надалі слухати справу без участі їхнього представника та при ухваленні рішення підтримують наданий висновок. Суд, заслухавши думку та пояснення представника позивачки, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що в період з 26.09.2009 року до 10.05.2023 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.05.2023 року (справа №686/5657/23 провадження 2/686/2737/23) було розірвано. У період шлюбу у сторін по справі народилось двоє синів, а саме [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 23.07.2010 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, на підставі актового запису №1964 від 23.07.2010 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 01.08.2015 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, на підставі актового запису №2134 від 01.08.2015 року. Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/001385541 від 14.02.2023 року, місцем реєстрації та проживання позивачки [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , є [ADDRESS] . Відповідно до довідки КНП «Хмельницького обласного медичного центру психічного здоров`я» №499 від 04.09.2023 року, [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] , під спостереженням у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на день звернення 04.09.2023 року не перебуває. Згідно довідки старшого інспектора відділу кадрів ТОВ «РУШ» Ткачової О.К. вих.№649 від 30.08.2023 року, встановлено, що [PERSON] працює в ТОВ «РУШ» з 16.02.2023 року на посаді фахівець департаменту продажів Подільського регіону по теперішній час. (наказ №31-КП від 15.02.2023 року). Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 28.12.2023 року №1669 «Про погодження з рекомендаціями комісії з питань захисту прав дитини та подання висновків органу опіки та піклування», виконавчий комітет міської ради вирішив погодитися з рекомендаціями комісії з питань захисту прав дитини про доцільність визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] . Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.12.2023 року №3531/01-31 «Щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] » встановлено, що орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] . Відповідно до відповіді на адвокатський запит директора Комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей №9 Хмельницької міської ради» Томич І. №01-21/288 від 05.09.2023 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є здобувачами освіти у комунальному закладі загальної середньої освіти «Ліцей №9 Хмельницької міської ради», батько - [PERSON] не бере участі у вихованні дітей, не відвідує батьківські збори, не забирає дітей з ліцею, з класними керівниками та іншими вчителями не спілкується та не цікавиться життям дітей в закладі. Згідно повідомлення управління ДМС у Хмельницькій області №6801.2.1-5008/6801.1-22 від 20.12.2022 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Хмельницький Хмельницької області, згідно з рішенням Управління ДМС України в Хмельницькій області від 08.02.2017 року набув громадянство України на підставі ч.1 ст.7 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001року. Відповідно до законодавства України є громадянином України з 22.07.2015 року. Згідно повідомлення управління ДМС у Хмельницькій області №6801.2.1-5010/6801.1-22 від 20.12.2022 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Хмельницький Хмельницької області, згідно з рішенням Управління ДМС України в Хмельницькій області від 08.02.2017 року набув громадянство України на підставі ч.1 ст.7 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001року. Відповідно до законодавства України є громадянином України з 18.07.2010 року. Відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.03.2023 року, відносно [PERSON] , [INFO] , було видано обмежувальний припис на строк шість місяців у вигляді заборони: перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; наближатися на 50 м. до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , а саме місця реєстрації за адресою [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за її бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.10.2023 року, відносно [PERSON] , [INFO] , було продовжено обмежувальний припис на строк шість місяців у вигляді заборони: перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; наближатися на 50 м. до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , а саме місця реєстрації за адресою [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за її бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Вчинення відповідачем [PERSON] домашнього насильства відносно позивачки [PERSON] підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.05.2023 року (справа №686/9045/23 провадження 3/686/3288/23) відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян що складає 340 грн. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Згідно зі ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Ст.ст.141, 150, 153, 155 СК України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до п.п.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Ч.1 ст.160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Суд виходить з того, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дітей для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дітей. Діти, які не досягли 14 років, повинні проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з батьків. Питання про визначення місця проживання дітей має вирішуватись, насамперед, з урахуванням прав та законних інтересів дітей. Відповідно до п.1 ст.9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.10.2018 року у справі №402/428/16-ц (провадження №14-327цс18). У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення п.1 ст.3, ст.9 Конвенції, ч.2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Отже, при вирішенні питань про місце проживання дітей у випадку, коли їх батьки проживають окремо, необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дітям повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Відповідно до положень ч.ч.4, 6 ст.9 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Враховуючи те, що умови проживання позивачки є належними для проживання дітей, та те, що судом не встановлено, що позивачка зловживає спиртними напоями чи наркотичними засобами, чи веде аморальний спосіб життя, натомість відповідач вчиняв насильство в сім`ї та останній не заперечує щодо проживання дітей разом з матір`ю, суд вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають задоволенню та слід визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з їх матір`ю [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] . Крім того, суд зауважує, що батько дітей, у разі визначення місця проживання дітей з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дітьми, турботі відносно дітей та участі у вихованні дітей і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дітей щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з тим, що позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved