Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказав, що з 10.06.2008 він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у якому [INFO] народився син [PERSON] . Згідно із рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 02.06.2014 шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу їх син [PERSON] залишився проживати із ним. За весь час проживання з ним дитини [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надавала і не цікавилася його життям, з 2014 року вона ні разу не відвідала сина. Виховувати [PERSON] йому допомагає його матір. Дитина знаходиться на його повному утриманні. [PERSON] з 2018 року по вересень 2023 року навчався в Мирноградській мистецькій школі за класом акордеону. Відповідач успішністю та дозвіллям дитини не цікавилася, з вчителями не спілкувалась, батьківські збори не відвідувала. Оскільки відповідач з 2013 року не приймає участі у вихованні та утриманні сина, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її сина [PERSON] . У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позові. Також позивач додав, що з моменту припинення сімейних стосунків з відповідачем пройшло десять років, він думав, що відповідач змінить своє ставлення до дитини, але нічого не змінилося, навпаки, вона перестала впізнавати сина. Коли дитина залишилася з ним, [PERSON] сказала, що [PERSON] буде краще з батьком. Щоб не травмувати психіку дитини на початку припинення стосунків з відповідачем, він неодноразово просив [PERSON] зустрітися з сином, але вона його прохання ігнорувала. [PERSON] - це друга дитина відповідача. Її старшого сина він виховував сім років, і після розірвання шлюбу він продовжував його утримувати, наразі хлопець досяг повноліття. Також відповідач народила третю дитину від іншого чоловіка - доньку, яка мешкає не з нею, а з батьками біологічного батька дівчинки. Відповідач ніколи не працювала, деякий час він допомагав їй матеріально, вона сама його про це просила. Тому аліменти він з неї не стягував, так як не було сенсу. Він не одружений, мешкає разом із сином [PERSON] і мамою [PERSON] , працює, його щомісячний дохід сягає 20000 грн. Відповідач [PERSON] , будучи неодноразово сповіщеною про час і місце слухання справи відповідно до норм ЦПК України, у тому числі через розміщення судового виклику на вебсайті судової влади України, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради Скрипник Г.С. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, підтвердивши висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її сина [PERSON] , [INFO] , згідно із яким вказала, що поспілкуватися з відповідачем не вдалося можливим, оскільки на телефонні дзвінки вона перестала відповідати, а при відвідуванні її за місцем проживання двері ніхто не відчинив. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити в справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно із ухвалою судді від 24.10.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання, зобов`язано орган опіки та піклування надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно її сина. Згідно із ухвалою суду від 23.11.2023 підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду. Заслухавши учасників справи, думку дитини відповідно до ч.1 ст.171 СК України, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом на підставі свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER] ) встановлено, що сторони 10 червня 2008 року уклали шлюб, який було розірвано згідно із рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 02 червня 2014 року, яке набуло законної сили 13.06.2014. У цьому шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (серія [NUMBER] ). Згідно із рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 02.06.2014 сторони припинили шлюбні відносини з лютого 2013 року, після чого їх син [PERSON] залишився проживати разом із батьком. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 19.09.2023 [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом із батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] . Сім`я матеріально забезпечена, проживає у приватному будинку, який має три житлові кімнати. Житлово-побутові умови проживання дитини задовільні. Згідно із інформацією Закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів - Ліцею «Гармонія» Мирноградської міської ради від 19.09.2023 [PERSON] навчався в цьому закладі з першого класу, його вихованням та розвитком займалися бабуся [PERSON] та батько [PERSON] . Мати дитини [PERSON] із сином не проживає, навчанням, поведінкою, дозвіллям сина, його успіхами в школі не цікавилась, не створювала умов для його фізичного та психічного розвитку, класний керівник 5-9 класів контакту з матір`ю не мав. Відповідно до характеристики ДНЗ «Мирноградський професійний гірничий ліцей» від 14.09.2023 [PERSON] з 01.09.2023 навчається в цьому закладі за професією «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок», характеризується позитивно, проживає з батьком [PERSON] , який займається його вихованням, мати [PERSON] з родиною не мешкає. Згідно із довідкою Мистецької школи Мирноградської міської територіальної громади від 12.09.2023 [PERSON] навчався у цій школі з 2018 року по вересень 2023 року за класом акордеону. На протязі всього часу навчання контролем та вихованням дитини займалися батько [PERSON] та бабуся [PERSON] . Плату за навчання вносив [PERSON] . Мати [PERSON] участі у вихованні сина не приймала, його успішністю не цікавилася, контакту із школою не підтримувала. Відповідно до довідок ТОВ «ВУГЛЕПРОМТРАНС» від 25.09.2023 та від 29.09.2023 [PERSON] працює в цьому товаристві помічником машиніста тепловозу служби рухомого складу з 25.02.2005 по теперішній час, його заробітна плата за період з березня 2023 року по серпень 2023 року склала 130570 грн 11 коп. Відповідно до акту Координаційного комітету органів самоорганізації населення м.Мирнограда від 12.09.2023 [PERSON] , [INFO] , фактично проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Мати [PERSON] у вихованні сина участі не приймає з 2013 року по теперішній час. Згідно даних Відділу ведення Реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 19.10.2023 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 01.04.2014 по теперішній час. Відповідно до довідок КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» від 26.10.2023 та від 27.10.2023 [PERSON] на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за допомогою до цих лікарів не зверталася. Згідно із листом Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради від 26.10.2023 [PERSON] на обліку в управлінні не перебуває та ніяких видів допомоги не отримує. Відповідно до листа Мирноградського міського центру зайнятості від 30.10.2023 [PERSON] станом на 27.10.2023 на обліку як безробітна в центрі не перебуває. Згідно із інформацією Відділення поліції № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області від 02.11.2023 [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувалася. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мати [PERSON] і бабуся [PERSON] . Зі [PERSON] син прожив приблизно сім років, він взяв її зі старшим сином, якого виховував як свою дитину і продовжував це робити, коли вони розійшлися. Спочатку [PERSON] була доброю господинею і матір`ю, а потім з нею щось сталося. Вона стала пропадати з дому, нічого не робила, дітей не доглядала. [PERSON] ніколи не працювала. [PERSON] годував всіх, бо аліментів на першу дитину вона не отримувала. Після розлучення [PERSON] залишився з батьком. [PERSON] цьому раділа, бо стала вільною, і дитина залишилася в добрих руках. Спочатку [PERSON] телефонувала на день народження [PERSON] , а потім і це перестала робити. Вона з сином просили [PERSON] приходити провідувати [PERSON] або до них додому, або в школу, у парк, але відповідач ігнорувала їх прохання. Третя дитина відповідача також живе не з нею, її виховує бабуся батька дитини. Всю відповідальність по утриманню і вихованню [PERSON] поклала на неї і [PERSON] . [PERSON] розуміє, що він матері не потрібен. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає навпроти родини [PERSON] , знайома з позивачем приблизно 15 років. [PERSON] з 2008 по 2014 роки мешкав у шлюбі зі [PERSON] і її сином [PERSON] . У шлюбі в них народився син [PERSON] . Після розлучення [PERSON] залишився мешкати з батьком. Після цього вона жодного разу не бачила [PERSON] , яка в житті свого сина не приймає участі, його виховують батько і бабуся [PERSON] . Вона ніколи не чула, щоб позивач чинив перепони у спілкуванні відповідача з [PERSON] . Дитина [PERSON] , [INFO] , у суді пояснив, що йому п`ятнадцять років, він навчається на першому курсі Мирноградського професійного гірничого ліцею, мешкає разом із батьком і бабусею. Після того, як батьки розійшлися, він мати не бачив. Тоді йому було років шість. Спочатку мама йому телефонувала, а потім перестала. Свої обіцянки вона ніколи не виконувала. У перший клас його повів батько. Оскільки десять років він не бачився з матір`ю, то при зустрічі з нею влітку 2023 року на ставку вони одне одного не впізнали. Його двоюрідний брат підказав, що жінка, яка стояла поряд з ним - його мати. Мати ніколи не допомагала матеріально, бо не працювала, просила гроші у батька. Тато не чинив перешкод у спілкуванні з мамою, навпаки, просив її зустрітися з ним. У матері три дитини, яких вона не виховувала. Батько у всьому його підтримує, разом із бабусею вони є для нього головними і найріднішими людьми. Оскільки мати байдуже ставиться до нього, він бажає, щоб її позбавили батьківських прав. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради Донецької області № 028 від 15.11.2023 позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно її неповнолітнього сину [PERSON] , [INFO] , є доцільним і таким, що відповідатиме інтересам дитини. Закон України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Згідно із ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті та прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно із ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із п.2 ст.141 СК розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Позбавлення особи батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує свої батьківські обов`язки. Отже сукупністю досліджених доказів встановлено і доведено позивачем, що відповідач щонайменше з 2014 року, залишивши дитину на батька, не цікавиться життям сина, умовами його проживання, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, а саме не дбає про його здоров`я, не цікавиться його навчанням, досугом, навіть, не намагається з ним контактувати. Усунувшись у повній мірі від виховання та утримання сина, відповідач фактично переклала свої обов`язки на позивача, не здійснивши жодного заходу для встановлення способу своєї участі у вихованні дитини. Судом не встановлено будь-яких поважних причин, через які відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні своєї дитини, не проявляє до неї належної турботи. Тривалість невиконання відповідачем батьківських обов`язків стосовно свого сина свідчить про свідоме нехтування нею цими обов`язками, тому суд, також беручи до уваги пояснення дитини, яка втратила емоційний зв`язок зі своєю матір`ю, вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав задля захисту інтересів дитини є доцільним та необхідним. З огляду на приведене, суд вважає висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина [PERSON] обгрунтованим, а вимоги позивача з цього приводу такими, що підлягають задоволенню. При вирішенні питання про відшкодування позивачу понесених ним судових витрат у вигляді сплати судового зюору ву сумі 1073 грн 60 коп. суд виходить з того, що позивач просить покласти ці витрати на нього. На підставі ст.150, 164, 165, 247 СК України, Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved