Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина - [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позову зазначає, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . З моменту народження дитини і до 2016 року сторони разом з сином проживали у місті Харкові. У 2016 році через різні погляди на життя відповідач разом з сином покинули позивача та переїхала в с.Миколо-Комишувата Красноградського району. Після початку окремого проживання відповідачка почала вести аморальний спосіб життя, вживати алкогольні напої та не займалася вихованням сина. У 2019 році [PERSON] , забрав сина до м..Харкова , де він і на сьогодні, навчається у КЗ "Харківська гімназія №42 Харківської міської ради" та проходить періодичні обстеження та лікування у КНП "Міська дитяча поліклініка №13". Відповідач з моменту проживання дитини з батьком, з 2019 року, ухиляється від виконання свого обов"язку щодо виховання і утримання свого сина [PERSON] , не створює належних умов для його навчання та розвитку, не спілкується з ним, чим порушує батьківські обов`язки. Позивач [PERSON] просить ухвалити рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина. В судове засідання від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не прибула, при проведенні підготовчого розгляду подала заяву, в якій позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав визнала. Судові засідання просила проводити за її відсутності. Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до суду не прибув, направила до суду клопотання про слухання справи за відсутності повноважного представника органу опіки та піклування, рішення по справі прийняти з урахуванням наданого висновку. Представник Службаи у справах дітей Красноградської районної військової адміністрації до суду не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Відповідач проживає окремо від сина, не спілкується з ним, не займається його вихованням та матеріально не забезпечує. До органів опіки з питання порушення своїх прав як матері відповідач не зверталася. Згідно Висновку Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 26.01.2024 року, Департамент служб вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . З довідки КЗ"Харківська гімназія №42 Харківської міської ради" № 01-09/171 від 03.08.2023 року вбачається, що [PERSON] навчанням сина [PERSON] не цікавилась, до 24.02.2022 року до школи жодного разу не з`явилася, участі у навчанні та вихованні сина не брала. Довідка №131/0/588-23 від 07.08.2023 року КНП "Міська дитяча поліклініка №13" Харківської міської ради вказує, що протягом останнього року [PERSON] до лікаря з приводу лікування сина не зверталася. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, обов`язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з`ясування його позиції й обґрунтувань. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та забезпеченню сина [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя. Дитина перебуває на утриманні батька [PERSON] у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд рахує вірним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки заробітку(доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку на дитину до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів -у межах стягнення суми платежу за один місяць. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні останнім судові витрати по справі, а також за вимогою про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved