Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 08 вересня 2000 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Указує, що шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від неї до суду не надходило. Відповідач повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу її зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте судова повістка повернулася до суду неврученою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що повістку вручено відповідачеві та вона є повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не подала, а також ураховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, постановлено провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради 08 вересня 2000 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 762, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради 08 вересня 2000 року. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05 листопада 2018 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 21\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу призведе до порушення інтересів позивача, тому наявні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved