Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

04.12.2023 року заявник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, в якій просив встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одна і та ж особа і є матір`ю [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] померла його матір [PERSON] . Заявник посилається на те, що не має можливості отримати допомогу на поховання після смерті матері. Так, органом пенсійного фонду відмовлено у видачі такої допомоги, оскільки прізвище матері у пенсійній справі значиться як [PERSON] , а в свідоцтві про її смерть - [PERSON] . Тому змушений звернутися до суду з відповідною заявою. 07.12.2023 року відкрито провадження у цивільній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в окремому провадженні. Заявник в судове засідання не прибув, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надіслав письмовий відзив, у якому вказав, що покладається на розсуд суду при вирішенні справи, розглядати справу просив у його відсутності. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що слідує з копії свідоцтва про смерть/ а.с.13/. Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника [PERSON] його матір`ю вказано " [PERSON] " (рос. мовою)/а.с.6/. Зі змісту копії посвідчення про призначення пенсії по старості прізвище [PERSON] вказано рос. мовою " [PERSON] ". Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно, прізвище [PERSON] вказано як [PERSON] /а.с.14/. Також у копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру від 1998 року її прізвище також вказано як [PERSON] /а.с.11/. Натомість, як убачається з наявних копії паспортів, виданих у 2000 році та у 2006 році, а також копій посвідчення ветерана праці від 2005 року, ветерана війни- учасника війни від 2005 року прізвище [PERSON] вказано як [PERSON] /а.с.8,9,10,13/. Як вбачається з копії листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, органом пенсійного фонду не виплачено допомога на поховання [PERSON] , оскільки прізвище померлої зазначене в свідоцтві про смерть не відповідає даним пенсійної справи/а.с.16/. Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Разом із тим, відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що необхідно звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, в порядку окремого провадження можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Також, слід зазначити, що за правилами ч. 1 ст. 259 ЦПК України в разі задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Таким чином, встановлені обставини та досліджені докази дають суду підстави вважати, що померла [PERSON] , яка значиться в пенсійній справі як [PERSON] , є матір`ю заявника. Оскільки встановлення вищезазначеного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, а саме, можливість отримати допомогу на поховання, а вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є достатні підстави для задоволення заяви в цій частині. Разом з тим, заявник [PERSON] у своїй заяві також просить встановити, що померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одна і та ж особа. У абзаці 2 пункту 12 постанови Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31 березня 1995 року № 5 висловлена правова позиція, згідно якої заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі паспорта чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 6 розділу 4 ЦПК України, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами, також, не встановлюється тотожність особи. Таким чином судами не може бути встановлена тотожність особи, оскільки з такої обставини не виникають, не змінюються, не припиняються особисті або майнові права фізичної особи. Аналіз змісту заяви свідчить про те, що заявник просить встановити факт тотожності особи, що суперечить вимогам статті 315 ЦПК України та не підлягає судовому розгляду. Тому суд в цій частині вимог заяви відмовляє. Відповідно до положень ч. 4 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: partial