Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-14 00:00:00

21 квітня 2023 року позивач [PERSON] , звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіт-Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит Фінанс», третя особа: Приватний виконавець Хохлов Кирило Костянтинович, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) про стягнення коштів, в якому просить стягнути стягнуті кошти за виконавчим написом, з урахуванням 3% річних, пені та інфляційних витрат, а саме з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіт-Капітал» 20\~186 грн. 27 коп. та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит Фінанс» 35\~229 грн. 39 коп. Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2023 року вказана справа передана за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя. 20 липня 2023 року матеріали вказаної справи надійшли в провадження Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2023 року визначено головуючого суддю Баруліну Т.Є. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2023 року вказана справа була повернута позивачу у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог. Постановою колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 05 вересня 2023 року було скасовано Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2023 про повернення та направлено справу №333/3098/23 для продовження розгляду в суд першої інстанції. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2023 року, роз`єднано вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіт-Капітал», третя особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) про стягнення коштів та [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», третя особа: Приватний виконавець Хохлов Кирило Костянтинович про стягнення коштів в самостійні провадження. Передано роз`єднані матеріали позовної заяви [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», третя особа: Приватний виконавець Хохлов Кирило Костянтинович про стягнення коштів в канцелярію суду для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.09.2023 року обрано головуючого суддю Баруліну Т.Є. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила наступне, що під час чинності виконавчого напису №2143 від 01.06.2021 року приватним виконавцем Хохловим К.К. в межах виконавчого провадження №66986505 (ідентифікатор доступу: Б9АГВБ3Д411Д) з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (код ЕДРПОУ 38548598) стягнуто кошти на загальну суму 18150 (вісімнадцять тисяч сто п`ятдесят) гривен. На підтвердження викладеного позивач послалася на письмові докази: -копію виконавчого напису від 01.06.2021 року, Р.№2143; - копію постанови приватного виконавця Хохлова К.К. про відкриття виконавчого провадження №66986505 (ідентифікатор доступу: Б9АГВБ3Д411Д); копію квитанції про сплату на депозитний рахунок приватного виконавця Хохлова К.К. №0.0.2290115146.1 від 05.10.2021 року 20664 гривен 00 коп.; копію постанови про закінчення виконавчого провадження. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28.09.2022 року (справа №331/5606/21, пр.№2/333/1825/22) задоволений позов [PERSON] до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (код ЕДРПОУ 38548598) «Про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2143, вчинений 01.06.2021р. приватним нотаріусом В.О.Бригіда про стягнення коштів з [PERSON] за кредитним договором №0197-1138 від 10.07.2019р., укладеним з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (код ЕДРПОУ 38548598), - на загальну суму 18150 (вісімнадцять тисяч сто п`ятдесят) гривен. Вирішено питання щодо стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору за позовну вимогу у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень (квитанція від 11.10.2021 року, №ПН594108). Позасудова вимога позивача про повернення безпідставно отриманих коштів відповідачем залишена без задоволення. З урахуванням викладених вище обставин позивач вважає за можливе просити суд про стягнення з відповідача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» коштів на підставі ст.625,1212 ЦКУ, на загальну суму 35229 гривен 39 копійок, з яких: -18150 (вісімнадцять тисяч сто п`ятдесят) гривен (сплачених згідно з квитанцією №0.0.2290115146.1 від 05.10.2021р.); - 828 гривен 00 копійок - 3% річних за період з 12.10.2021 року по 20.04.2023 року; - 6072 гривні 96 копійок - інфляційні втрати за період з12.10.2021 року по 20.04.2023р.; - 10178 гривен 43 копійки - пеня за період з 12.10.2021 року по 20.04.2023 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2023 року, провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. З матеріалів справи вбачається, що 30.05.2023 року, представник відповідача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Зазначив, що відповідач подав до суду відзив, у якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Вказав, що грошові кошти у розмірі 18 150 грн. 00 коп. було сплачено позивачем на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на виконання виконавчого напису нотаріуса № 2143 від 01.06.2021 року. Відповідно до заочного Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2022 року вказаний виконавчий напис судом було визнано таким, що не підлягає виконанню. Підставою скасування виконавчого напис стало те, що Кредитний договір №0197-1138 від 10.07.2019 р„ укладений між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та Позивачем не був нотаріально завіреним. Однак, Позивач не заперечувала факту укладення з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» кредитного договору №0197-1 138 від 10.07.2019 р., на підставі якого нею було отримано кредит та не надано доказів, які свідчили б про належне виконання нею зобов`язання щодо повернення суми кредиту та процентів за користування ним, до моменту вчинення скасованого виконавчого напису. Також. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2022 року, ані будь-яким іншим судовим рішенням, яке б набрало законної сили, не було встановлено факт, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в даному випадку незаконно набуло у свою власність грошові кошти за виконавчим написом нотаріуса № 2143 від 01.06.2021 року, а тому є всі правові підстави вважати ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» добросовісним набувачем грошових коштів стягнутих з Позивача, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Щодо стягнення 3% річних, інфляційних втрат на підставі статті 625 Цивільного кодексу України та пені, позивач у своїй заяві не вказала правову підставу стягнення з відповідача пені у розмірі 178 грн 43 коп. за період з 12.10.2021 р. по 20.04.2023 р., оскільки норми статті 625 ЦК України передбачають сплату боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання, суми боргу з (урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Окрім того, вказав на норму Принкінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу. Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15.01.2024 року, клопотання позивача [PERSON] зменшення розміру позовних вимог задоволено. Ухвалено продовжити розгляд справи з урахуванням зменшеного розміру позовних вимог. Отже, з урахуванням зменшеного розміру позовних вимог, позивачка просить стягнути з відповідача 19310 гривен 03 копійки, з яких: -18150 (вісімнадцять тисяч сто п`ятдесят) гривен (сплачених згідно з квитанцією №0.0.2290115146.1 від 05.10.2021р.); - 207 грн 00 коп. - 3% річних за період з 12.10.2021 року по 22.02.2022 року; - 963 грн 03 коп. - інфляційні втрати за період з12.10.2021 року по 22.02.2022 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, на задоволенні уточненої позовної заяви наполягає. В судове засідання представник відповідача не з`явився, поважну причину не явки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направленням судової повістки на офіційну адресу юридичної особи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2143, про стягнення з позивачки [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 18150,00 грн. (а.с.21) 30.09.2021 приватним виконавцем Хохловим К.К. відкрито виконавче провадження №66986505 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. (а.с.22) Під час чинності виконавчого напису №2143 від 01.06.2021року приватним виконавцем Хохловим К.К. в межах виконавчого провадження №66986505 (ідентифікатор доступу: Б9АГВБ3Д411Д) з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (ЄДРПОУ 38548598) стягнуто кошти на загальну суму 20664 гривен 00 копійок, про що свідчить копія квитанції про сплату на депозитний рахунок приватного виконавця Хохлова К.К. №0.0.2290115146.1 від 05.10.2021 року. (а.с.24) Відповідно до Постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.10.2021 року, виконавче провадження з виконавчого напису №2143 від 01.06.2021 року було закрито у зв`язку з повним фактичним виконанням згідно виконавчого документу. (а.с.26-27). Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28.09.2022 року (справа №331/5606/21, пр.№2/333/1825/22) задоволений позов [PERSON] до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про визнання таким, що не підлягає виконання. Визнано виконавчий напис №2143, вчинений 01.06.2021 року приватним нотаріусом В.О.Бригіда про стягнення коштів з [PERSON] за кредитним договором №0197-1138 від 10.07.2019 року, укладеним з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (код ЕДРПОУ 38548598), - на загальну суму 18150 (вісімнадцять тисяч сто п`ятдесят) гривен таким, що не підлягає виконанню. (а.с.31-37) Відповідно до ч.1ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави\~ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз\~статті 1212 Цивільного кодексу України\~дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Аналогічні висновки зазначені в постанові Верховного суду від 06.03.2019 по справі №910/1531/13. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. Відповідно до ч.1 ст. 1214 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. В даному випадку, правовою підставою набуття ТОВ «Укр Кредит Фінанс» грошових коштів у розмірі 18150 гривень 00 коп., став виконавчий напис нотаріуса № 2143 від 01.06.2021 року, який рішенням суду, яке набрало законної сили, було визнано таким, що не підлягає виконанню. Тому, правова підстава для отримання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 18150 гривень 00 коп. відпала, і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч.1ст.1212 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про стягнення з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на користь [PERSON] безпідставно набутих коштів в розмірі 18150 гривень 00 коп. підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення 207 грн. 00 коп., 3% річних за період з 12.10.2021 року по 22.02.2022 року; - 963 грн 03 коп. - інфляційні втрати за період з12.10.2021 року по 22.02.2022 року, суд звертає увагу на наступне. Як вбачається з матеріалів справи кошти, які були безпідставно набуті були стягнуті з позивача на підставі виконавчого напису №2143. Згідно із ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Передбачені ч. 2 ст.\~625\~ЦК України інфляційні втрати та 3 % річних від простроченої суми входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 06.04.2016 року у справі № 6-352цс16, від 22.03.2017 року у справі № 6-2311цс16, від 30.03.2016 року у справі № 6-2168цс15, а також Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 07.07.2020 року у справі № 296/10217/15-ц). Законом України\~від 15\~березня 2022\~року №\~2120-IX\~«Про внесення\~змін до\~Податкового кодексу\~України та\~інших законодавчих\~актів України\~щодо дії\~норм на\~період дії\~воєнного стану» доповнено розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента\~України №64/2022\~від 24.02.2022\~року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Суд звертає увагу представника позивача, що виконавчий напис №2143 від 01.06.2021 року був визнаний таким, що не підлягає виконанню рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя, яке було винесено 28 вересня 2022 року, тобто вже під час дії в Україні воєнного стану. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних та інфляційних витрат. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з`ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial