Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-15 00:00:00

Адвокат Березинець К.Г., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрглобал Плюс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,\~в обґрунтування\~якого,\~зазначила,\~що 13.01.2022\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Золотих\~О.О.\~було вчинено\~виконавчий напис\~про звернення\~стягнення з\~ [PERSON] \~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансово-правова\~група Лекс»\~заборгованості у\~розмірі 44\~297\~грн.\~38\~коп.,\~який зареєстровано\~в реєстрі\~за №\~1390.\~Даний виконавчий\~напис нотаріус,\~мотивував тим,\~що [PERSON] \~є боржником\~за кредитним\~договором №\~200419609\~від 24\~грудня 2015\~року,\~який був\~укладений між\~ним та\~ПАТ «Банк\~Михайлівський»,\~правонаступником всіх\~прав та\~обов`язків якого\~за договором\~відступлення права\~вимоги №\~7_БМ\~від 20\~липня 2020\~року,\~укладеним з\~ТОВ «Діджи\~фінанс»,\~та договором\~відступлення права\~вимоги №\~516/ФК-21\~від 01\~грудня 2021\~року,\~укладеним з\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Укрфінстандарт»\~та договором\~відступлення права\~вимоги №\~516/ФК-21/1\~від 01\~грудня 2021\~року є\~ТОВ «Фінансово-правова\~група Лекс».\~18.02.2022\~року приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Київської\~області Канцедалом\~О.О.\~винесено постанову\~про відкриття\~виконавчого провадження\~№ 68709126\~щодо примусового\~виконання виконавчого\~напису.\~15.06.2023\~року виконавцем\~було винесено\~постанову про\~арешт коштів\~боржника та\~постанову про\~звернення стягнення\~на заробітну\~плату боржника.\~Після чого,\~через мобільний\~застосунок Дія\~позивачу стало\~відомо про\~наявність даного\~виконавчого напису.\~Представник позивача\~вважає,\~що оспорюваний\~виконавчий напис\~підлягає визнанню\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~в зв`язку\~із порушенням\~приватним нотаріусом\~порядку вчинення\~оспорюваного виконавчого\~напису,\~що є\~самостійною та\~достатньою підставою\~для визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню.\~Виконавчий напис\~було вчинено\~на кредитному\~договорі,\~який нотаріально\~не посвідчений.\~Крім того,\~зазначила,\~що [PERSON] \~не отримував\~жодних повідомлень\~щодо заборгованості\~за кредитним\~договором та\~її розміру,\~а відтак\~при вчиненні\~виконавчого напису\~нотаріусом порушено\~порядок його\~вчинення,\~не було\~перевірено безспірність\~наявної суми\~заборгованості,\~не повідомлено\~боржника щодо\~вчинення такого\~напису та\~надання можливості\~позивачу висловити\~свої заперечення\~щодо заборгованості. Також,\~вказала,\~що 21.06.2023\~року приватним\~виконавцем Канцедалом\~О.О.\~було знято\~з карткового\~рахунку позивача\~на користь\~стягувача грошові\~кошти у\~розмірі 41\~760\~грн.\~26\~коп., які підлягають поверненню позивачу, як безпідставно набуті. На підставі викладеного просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 13.01.2022 року, зареєстрований в реєстрі за № 1390, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» заборгованості за кредитним договором № 200419609 від 24 грудня 2015 року у загальному розмірі 44 297 грн. 38 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 41 760 грн. 26 коп., понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду у розмірі 1073 грн. 60 коп. та за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 536 грн. 80 коп. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського\~районного суду\~Київської області\~від 10.08.2023\~року залучено до участі у справі правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрглобал Плюс». Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.10.2023 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява, в якій просила розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити із викладених у позові підстав. Представник відповідача до суду не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи за відсутності їх представника до суду не надходила, не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву тому суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Приватний нотаріус Золотих О.О. та приватний виконавець Канцедал О.О. в судове засідання також не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено,\~що13.01.2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинив виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 1390, посилаючись на ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. За цим написом нотаріус пропонує стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» заборгованості за кредитним договором № 200419609 від 24 грудня 2015 року у загальному розмірі 44 297 грн. 38 коп. З виконавчого напису встановлено, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 200419609 від 24 грудня 2015 року, який був укладений між ним та ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги № 7_БМ від 20 липня 2020 року, укладеним з ТОВ «Діджи фінанс», та договором відступлення права вимоги № 516/ФК-21 від 01 грудня 2021 року, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та договором відступлення права вимоги № 516/ФК-21/1 від 01 грудня 2021 року є ТОВ «Фінансово-правова група Лекс». 18.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68709126 щодо примусового виконання виконавчого напису № 1390, виданого 13.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Золотих О.О., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» заборгованості за кредитним договором № 200419609 від 24 грудня 2015 року у загальному розмірі 44 297 грн. 38 коп. 15.06.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. було винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника. Відповідно до статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України яким повинен керуватись нотаріус. Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Постановою КМУ\~№ 662\~від 26.11.2014\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ\~№ 1172\~від 29.06.1999 року, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та не чинною у вказаній частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 №12-5 гс 21. З матеріалів справи встановлено, що кредитний договір № 200419609 від 24.12.2015 року, укладений між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] нотаріально не посвідчувався, тому, як наслідок у нотаріуса не було законних підстав для вчинення виконавчого напису. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзив на позовну заяву позивача не надав, як і не надав суду жодного належного та допустимого доказу в підтвердження тому, що останнім було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису усіх необхідних для цього документів, у тому числі оригінал кредитного договору. Крім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 13.01.2022 року була обумовлена й іншими обставинами. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Разом з тим, Верховний Суд за результатами аналізу положень статті 1212 ЦК України дійшов до висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Наведені висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 р. у справі №910/1531/18, від 29.05.2019 р. у справі № 757/42443/15-ц, від 28.01.2020 р. у справі № 910/16664/18, від 08.09.2021 р. у справах № 201/6498/20, № 206/2212/18 тощо. Судом встановлено, що 06.06.2023 року між ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» та ТОВ «Укрглобал Плюс» укладено договір відступлення прав вимоги № 06062023-1, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 200419609 від 24.12.2015 року перейшло до ТОВ «Укрглобал Плюс». 21 червня 2023 року приватним виконавцем Канцедалом О.О. було знято з карткового рахунку позивача грошові кошти у розмірі 41 760 грн. 26 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 21.06.2023 року № 23267РВNKI005a490002 з якої вбачається, що з карткового рахунку [PERSON] стягнуто за ВП № 68709126 з виконання виконавчого напису № 1390 виданий 13.01.2022 р. грошові кошти у розмірі 41 760 грн. 26 коп. Враховуючи викладене, встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів, що стягнені з позивача на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене права позивача, яке підлягає захистові, а пред`явлений позов задоволенню. З урахуванням вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, у розмірі 1\~610 грн. 40 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Частиною 7 статті 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Отже, оскільки клопотань від учасників справи про скасування заходів забезпечення позову не надходило, враховуючи норми статті 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.06.2023 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved